Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2025 р.

м. Київ

справа № 755/2177/25

провадження № 2/755/3508/25

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення пені, збитків від інфляції та річних,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) на його користь пеню у розмірі 19 220,00 грн., збитки від інфляції у розмірі 10 259,13 грн., 3% річних у розмірі 2 183,49 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 23.02.2024 року близько 18 год. 22 хв. внаслідок ДТП, що відбулась по пр.-ту Науки в м. Дніпро за участю автомобіля «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , пошкоджено автомобіль «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 . Станом на ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1 , забезпечена не була. 28.02.2024 року позивач звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування. Однак Листом від 02.04.2024 року відповідачем відмовлено позивачу у відшкодуванні шкоди. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.09.2024 року у справі № 201/6823/24, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 03.12.2024 року, з відповідача МТСБУ на користь позивача стягнуто суму страхового відшкодування у розмірі 107 990,79 грн. та судовий збір 1 211,20 грн. На виконання рішення суду від 24.09.2024 року відповідачем 05.12.2024 року виплачено позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 107 990,79 грн. Разом з тим, на думку позивача, з огляду на прийняття безпідставного та незаконного рішення про відмову позивачу у виплаті страхового відшкодування (регламентної виплати), позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь пеню у розмірі 19 220,00 грн., збитки від інфляції у розмірі 10 259,13 грн., 3% річних у розмірі 2 183,49 грн. за період з 03.04.2024 року по 05.12.2024 року, тобто за 246 днів, що становить предмет спору.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення пені, збитків від інфляції та річних, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача МТСБУ Чепіков О.О. скористався правом подачі відзиву на позову заяву, відповідно до якого проти позову заперечує в повному обсязі, просить у позові відмовити з підстав, що містить зміст письмового відзиву, долученого до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги письмовий відзив на позовну заяву, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 23 лютого 2024 року о 18 годині 25 хвилин, керуючи автомобілем «Пежо», д/н НОМЕР_3 , під час руху в районі електроопори № 774 по просп. Науки в м. Дніпрі своєчасно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним попереду автомобілем «БМВ», д/н НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Своїми діями ОСОБА_4 порушила п. 12.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнала сама правопорушниця.

Вина водія ОСОБА_2 в порушенні вимог Правил дорожнього руху України, що призвело до скоєння вказаного ДТП, підтверджується Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 р. у справі № 201/3592/24 провадження 3/201/1879/2024.

Згідно зі Свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 позивач є власником легкового автомобіля марки БМВ Х-5, державний номер НОМЕР_6 .

Цивільно-правова відповідальність позивача, як власника автомобіля марки БМВ Х-5, державний номер НОМЕР_6 , була застрахована на підставі Поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліса ОСЦПВВНТЗ № ЕР-217808677 від 09 листопада 2023 р., виданого ПАТ «Страхова компанія «УСГ».

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника марки Пежо 107, державний номер НОМЕР_7 , станом на дату ДТП застрахована не була.

Вищевказані фактичні обставини встановлено рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.09.2024 року у справі № 201/6823/24, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 03.12.2024 року. (а.с. 19-33, 34-41)

28.07.2024 року ОСОБА_1 звернувся до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та виплату страхового відшкодування. (а.с. 15-16)

02.04.2024 року Листом МТСБУ № 3-01б/13142 на повідомлення ОСОБА_1 останньому відмовлено у виплаті страхового відшкодування. (а.с. 18)

10.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування завданих збитків та спричиненої моральної шкоди у справі № 201/6823/24. (а.с. 19)

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.09.2024 року у справі № 201/6823/24, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 03.12.2024 року, з відповідача МТСБУ на користь позивача стягнуто суму страхового відшкодування у розмірі 107 990,79 грн. та судовий збір 1 211,20 грн. (а.с. 19-33, 34-41)

05.12.2024 року МТСБУ здійснено на користь позивача ОСОБА_1 присуджену виплату страхового відшкодування у розмірі 107 990,79 грн. та відшкодовано судовий збір 1 211,20 грн., що підтверджено довідкою АТ КБ «ПриватБанк» з рахунку ОСОБА_1 (а.с. 42)

Відповідно до положень ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині третій статті 510 Цивільного кодексу України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Саме до таких грошових зобов`язань належить правовідносини між позивачем та відповідачем, які базуються на положеннях Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відносини у сфері обов`язкового страхування відповідальності регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 4 Закону № 1961-IV передбачено, що суб`єктами обов`язкового страхування відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, потерпілі.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень пункту 39.1 статті 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно пункту 41. ст.41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Положеннями статті 36 Закону № 1961-IV передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Згідно із статтею 992 Цивільного кодексу України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За правилами частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

За частиною першою статті 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Тобто відповідальність страховика (МТСБУ), передбачена пунктом 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та частиною другою статті 625 ЦК України, настає виключно у випадку, якщо невиконання грошового зобов`язання відбулося з його вини як боржника у даних правовідносинах.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено підставу припинення здійснення страхового відшкодування у разі, якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, та не передбачено можливості відмови у стягненні страхового відшкодування у справі, яка вже розглядається судом в порядку цивільного судочинства, за наслідками такого розгляду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) зазначила, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 липня 2023 року у справі № 910/16820/21 (провадження № 12-44гс22) зазначено, що «Положення Закону № 1961-IV не містять правових підстав покладення на МТСБУ такого ж обсягу зобов`язань за договорами страхування, який мав страховик, що ліквідований, та який набуває правонаступник у разі здійснення правонаступництва відповідно до пункту 20.1 статті 20 Закону № 1961-IV, а отже, і правових підстав відповідальності МТСБУ за неналежно виконаними / невиконаними цим страховиком зобов`язаннями у вигляді нарахувань, передбачених статтею 625 ЦК України. МТСБУ лише здійснює відшкодування шкоди за зобов`язаннями страховика із відшкодування шкоди за договорами страхування відповідальності, для виплати за якими у страховика, що ліквідується за рішенням уповноважених законом органів, недостатньо коштів / майна, отже, лише гарантує отримання відшкодування постраждалою особою (потерпілим) та не несе відповідальності за прострочення виконання страховиком, а не МТСБУ, грошового зобов`язання з виплати відшкодування. Натомість, у разі прострочення виконання МТСБУ грошового зобов`язання зі здійснення регламентної виплати у нього виникає передбачений частиною другою статті 625 ЦК України обов`язок сплатити кредитору разом із сумою основного боргу суму інфляційних втрат та три проценти річних від простроченої суми».

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, з огляду на наступне.

Так, суд зауважує, що згідно пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Вказані положення закону свідчать про те, що перебіг строку виплати для МТСБУ припиняється у випадку розгляду дорожньо-транспортної пригоди в цивільній справі зокрема.

Таким чином, оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення страхового відшкодування 28.02.2024 року, яка ним була отримана 28.02.2024 року, що не спростовано відповідачем, то обов`язок з прийняття відповідного рішення та здійснення страхової виплати виник у відповідача до 27.05.2024 року, тобто у період 90 днів з дня отримання вказаної заяви, тобто відповідачем прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодуванні від 02.04.2024 року в межах встановлено 90-денного строку.

Разом з тим, позивач 10.06.2024 року звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, оскарживши рішення відповідача про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що період з 03.04.2024 по 27.05.2024 року включно (в межах 90-денного строку для прийняття відповідачем рішення) та період з 10.06.2024 року по 03.12.2024 року включно, під час якого розглядалась цивільна справа №201/6823/24 щодо стягнення з МТСБУ на користь позивача по справі ОСОБА_1 розміру страхового відшкодування, не входять до періоду, за який підлягають до стягнення три відсотки річних та інфляційні втрати, пеня у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 має право на стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період з 28.05.2024 року по 09.06.2024 року (13 днів), а також за 04.12.2024 року (1 день), а також пені за 04.12.2024 року (1 день).

Сума боргу відповідача перед позивачем становить 107 990,79 грн.

Розрахунок інфляційних збитків здійснюється за формулою:

За період з 28.05.2024 року по 09.06.2024 року індексація на суму 107 990,79 грн. [Сукупний індекс інфляції] 107 991,00 x 1.00000000 - 107 991,00 = 0,00 грн.

У період за 04.12.2024 року індексація на суму 107 990,79 грн. [Сукупний індекс інфляції] 107 991,00 x 1.00000000 - 107 991,00 = 0,00 грн.

Формула розрахунку трьох відсотків річних:

Період розрахунку з 28.05.2024 року по 09.06.2024 року - 13 днів

[Проценти] = 107 991,00 x 3 % x 13 : 366 : 100 = 115,07 грн.

Період розрахунку: за 04.12.2024 року - 1 день[Проценти] = 107 991,00 x 3 % x 1 : 366 : 100= 8,85 грн.

Щодо розрахунку пені, яка підлягає до стягнення за 04.12.2024 року, то остання сплачується з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

04.12.2024 року облікова ставка Національного банку України становила 13 процентів. Вказаний період нараховує 1 день.

107 991,00 (Сума боргу) x (2 x 13,00 : 366 ) x 1 днів (прострочення) : 100 = 76,71 грн.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення пені, збитків від інфляції та річних підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, ураховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 7,67 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 509, 510, 526, 613, 625, 1166, 1187 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 3, 9, 22, 36, 39, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення пені, збитків від інфляції та річних - задовольнити частково.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (, м. Київ, Русанівський бульвар, 8) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_8 , АДРЕСА_1 ), 3% річних у розмірі 123,92 грн., пеню у розмірі 76,71 грн. та судовий збір у розмірі 7,67 грн., а всього на суму 208 (двісті вісім) гривень 30 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 06 березня 2025 року.

Суддя: В.І. Галаган