Справа № 168/785/23
Провадження № 6/168/2/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року сел. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Малюти А.В.,

секретаря судових засідань Сулеви Н.С.,

за участю: заявника (боржника) ОСОБА_1 та його захисника- адвоката Полюхович О.І.,

представника позивача (стягувача) ОСОБА_2 адвоката Шевчука В.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом адвоката Шевчука Віктора Васильовича в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції сторін

До Старовижівського районного суду Волинської області надійшла заява ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом адвоката Шевчука Віктора Васильовича в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 16 листопада 2023 року по справі № 168/785/23 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 456 450 грн. сплаченого авансу та 456 450 грн. заподіяних збитків, 7 303,20 грн. витрат по сплаті судового збору, 10 000, 00 грн. витрат за професійну правничу допомогу. Державним виконавцем Вараського відділу ДВС відкрито виконавче провадження № 75183239 про стягнення боргу в сумі 912 900,00 грн. та здійснюється фактичне виконання рішення суду. Заявник зазначив, що виконання рішення суду в повному обсязі призведе до негативних наслідків для його членів сім`ї, яких він утримує, у співмірності з інтересами позивача. Вказав, що має на утриманні 5 дітей. Тому не має можливості одноразово сплатити всю суму заборгованості в повному обсязі. Оскільки такими коштами не володіє. Через що просив розстрочити на 12 місяців виконання рішення Старовижівського районного суду від 16 листопада 2023 року про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу наступним чином: протягом перших шести місяців сплачувати кошти в розмірі по 15 000,00 грн. на місяць, протягом наступних шести місяців сплачувати кошти в рівних частинах від залишку несплаченої суми заборгованості.

На підтвердження додав: копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 30 травня 2024 року серії ВП № 75183239, копії свідоцтв про народження дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (серії НОМЕР_1 від 26 квітня 2007 року), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( серії НОМЕР_2 від 21 липня 2011 року), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (серії НОМЕР_3 від 03 грудня 2013 року), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (серії НОМЕР_4 від 11 січня 2016 року), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( серії НОМЕР_5 від 19 грудня 2018 року), копії платіжних інструкцій про сплату по 10 000,00 грн. від 20 вересня 2023 року, 28 вересня 2023 року, 30 жовтня 2023 року, 04 грудня 2023 року, 13 січня 2024 року, 10 лютого 2024 року, 09 березня 2024 року, 02 квітня 2024 року, 08 травня 2024 року, 29 червня 2024 року, 25 вересня 2024 року.

Представник позивача (стягувача) ОСОБА_2 адвокат Шевчук В.В. подав відзив на заяву. Просив суд залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 . Відзив мотивував тим, що жодних обмежень щодо виконання судових рішень на період дії воєнного стану законодавством не передбачено. Крім цього зазначив, що ОСОБА_2 неодноразово йшов на зустріч ОСОБА_1 , понад 4 рази відстрочував можливість виконання зобов`язань ОСОБА_1 в частині передачі нерухомого майна. Вказав, що утримання ОСОБА_1 дітей є його обов`язком, а спосіб здійснення ним комерційної діяльності - це його право. Тому вважає, що підміняти поняття турботи про дітей, неможливістю виконання своїх законних обов`язків не є підставами для розстрочення виконання рішення суду. Окрім того, зазначив, що з матеріалів клопотання не вбачається фактична та реальна можливість боржника повертати кошти. А протягом майже пів року тривалості виконавчого провадження боржник не сплатив жодної значної суми на виконання своїх зобов`язань. Тому розстрочення виконання рішення суду вважає способом уникнення цивільно-правової відповідальності боржника.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Старовижівського районного суду від 30 січня 2025 року призначено судове засідання на 10.00 год. 11 лютого 2025 року. В судове засідання викликано учасників справи.

Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року відкладено судове засідання на 10 год. 00 хв. 06 березня 2025 року.

Фактичні обставини встановлені Судом.

Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 16 листопада 2023 року по справі № 168/785/23 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 456 450 грн. сплаченого авансу та 456 450 грн. заподіяних збитків, 7 303,20 грн. витрат по сплаті судового збору, 10 000, 00 грн. витрат за професійну правничу допомогу. Рішення суду набрало законної сили 18 грудня 2023 року.

Постановою від 30 травня 2024 року державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хомич А.І. відкрито виконавче провадження згідно виконавчого листа № 168/785/23 від 09 січня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 456 450 грн. сплаченого авансу та 456 450 грн. заподіяних збитків. Всього на суму 912 900,00 грн.

ОСОБА_8 має на утриманні п`ятеро дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Що підтверджується свідоцтвами про народження дітей.

ОСОБА_8 фінансово допомагає старшому синові ОСОБА_3 , який навчається за кордоном. Щомісячно сплачував та сплачує сину 10 000,00 грн. Що підтверджується платіжними інструкціями, дослідженими в судовому засіданні.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник - адвокат Палюхович О.І. заяву підтримали. Просили її задовольнити. ОСОБА_1 пояснив, що на даний час невиконаним залишається два рішення судів: по даний справі (912 900,00 грн.) і по справі № 168/786/23, яка знаходиться у провадженні іншого судді (590 000,00 грн.). На виконання даних рішень суду ним було сплачено витрати на правову допомогу та судові збори. Підтвердив, що дійсно щомісячно сплачує на навчання сину 10 000,00 грн. Зазначив, що пропонував позивачу ОСОБА_2 оформити у власність квартири, які перебувають у власності його матері, в рахунок погашення заборгованості та виконання рішеннь судів. Однак ОСОБА_2 відмовився. Бо бажає отримати лише грошові кошти, а не майно. На даний час його діяльність ФОПа призупинена, оскільки арештовані рахунки. Але має у власності магазин, де провадиться діяльність. Тому має змогу виконати рішення суду при умові його розстрочення, а не повернути всі кошти відразу. На даний час його чистий дохід складає 40 000,00 грн. На утримання 5 дітей, оплату комунальних послуг та на проживання щомісячно витрачає 25 000,00 грн. Решту 15 000,00 грн. має змогу погашати заборгованість та виконувати рішення судів. Тому просив суд розстрочити виконання рішення суду наступним шляхом: протягом перших шести місяців сплачувати кошти в розмірі по 15 000,00 грн. щомісячно до 25 числа кожного місяця, протягом наступних шести місяців сплачувати кошти в рівних частинах від залишку несплаченої суми заборгованості по 137 150,00 грн. щомісячно до 25 числа кожного місяця до повного погашення заборгованості.

В судовому засіданні представник позивача (стягувача) ОСОБА_2 адвокат Шевчук В.В. щодо задоволення заяви заперечив з підстав, викладених у його відзиві. Окрім того зазначив, що ОСОБА_1 призупинив свою діяльність як ФОП. Судові рішення не виконує більше року. Зазначив, що оскільки ОСОБА_1 сплачує кошти за навчання свого сина в розмірі 10 000,00 грн. щомісячно, тому має грошові кошти, щоб виконати рішення суду. Вказав, що вимога ОСОБА_2 отримати грошові кошти за рішенням суду, а не нерухоме майно (квартири), є правом стягувача. Окрім того, стягувач бажає отримати грошові кошти всі одразу, а не частинами. Тому просив в задоволенні заяви відмовити.

Оцінка Суду

Згідно з частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені в статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно з частинами 1, 3, 4 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

В той же час, згідно з частиною 5 статті 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконується частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас розстрочення виконання судового рішення не є право перетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом.

Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 червня 2019 року у справі №916/190/18.

24 лютого 2022 згідно з Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»(зі змінами) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан, який у подальшому продовжено і діє на момент постановлення даної ухвали суду.

Відповідно до положень частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд приймає до уваги те, що відповідач ОСОБА_1 має намір добровільно виконати рішення суду, має на утриманні 5 дітей, його майновий стан, сплата суми боргу 912 900,00 грн. одноразовим платежем становить для нього надмірний тягар. Також, суд враховує те, що розстрочення виконання рішення суду не буде створювати занадто привілейовані умови для ОСОБА_1 , оскільки такі дії заявника спрямовані саме на забезпечення виконання рішення суду і на відновлення порушених прав позивача.

Крім цього судом враховано, що на даний час ОСОБА_1 має змогу погашати заборгованість та виконувати рішення судів, в разі розстрочення виконання рішень, по 15 000,00 грн. щомісячно. Бо у його власності перебуває магазин, де провадиться діяльність.

Разом з тим, суд відхиляє заперечення адвоката Шевчука В.В., оскільки враховує інтереси 5 дітей, які перебувають на утриманні в ОСОБА_1 . Бо захист інтересів дітей переважає майнові інтереси позивача. ОСОБА_1 виконано зобов`язання щодо сплати ним витрат на правовому допомогу та по сплаті судового збору. Що підтверджується постановою державного виконавця від 11 листопада 2024 року серії ВП № 75182845. Решту заперечень суд відхиляє за безпідставністю, бо вони спростовуються матеріалами справи та поясненнями сторін в судовому засіданні.

Тому суд приходить висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення. Виконання рішення Старовижівського районного суду слід розстрочити на 12 місяців із сплатою щомісячного платежу: протягом перших шести місяців сплачувати кошти в розмірі по 15 000,00 грн. щомісячно, протягом наступних шести місяців сплачувати кошти в рівних частинах від залишку несплаченої суми заборгованості по 137 150,00 грн. щомісячно (912 900,00 грн. 90 000 грн.= 822 900,00 грн. 822 900,00 грн. / 6 міс. = 137 150,00 грн.) до повного погашення заборгованості.

Бо відповідно до пункту 2 частини 4 статті 435 ЦПК України, матеріальне становище ОСОБА_1 при вирішенні питання розстрочення виконання судового рішення, суд зобовязаний врахувати. А наявність у ОСОБА_1 5 неповнолітніх дітей, яких останній матеріально забезпечує, суд враховує як виняткову обставину.

Тому заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного,

керуючись статтями 258 - 261, 268, 353, 354, 435 ЦПК України,

статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження»,

суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 16 листопада 2023 року по справі № 168/785/23 - задовольнити повністю.

Розстрочити відповідачу ОСОБА_1 виконання рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 16 листопада 2023 року по справі № 168/785/23 за позовом адвоката Шевчука Віктора Васильовича в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу в розмірі 912 900,00 гривень шляхом сплати щомісячних платежів.

А саме: протягом перших шести місяців сплачувати кошти в розмірі по 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень щомісячно до 25 числа кожного місяця, протягом наступних шести місяців сплачувати кошти в рівних частинах від залишку несплаченої суми заборгованості по 137 150,00 грн. щомісячно до 25 числа кожного місяця до повного погашення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. В. Малюта