Справа № 456/1757/24
Провадження № 2/456/100/2025
РІШЕННЯ

іменем України

04 лютого 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Кулешник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Добробут», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області, державний нотаріус Стрийської державної нотаріальної контори Костур Уляна Тарасівна про припинення зобов`язання за договором застави квартири, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання, припинення обтяжень з вилученням запису з державного реєстру,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить припинити зобов`язання за договором застави за реєстром №1-74 посвідчений Стрийською державною нотаріальною конторою 20.01.1999 року на квартиру в АДРЕСА_1 , укладеного ОСОБА_2 та кредитною спілкою «Добробут», у зв`язку із смертю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати виконавчий напис, вчинений 21.06.2001 року державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_2 - квартиру, що в АДРЕСА_1 таким, що не підлягає до виконання; припинити обтяження, арешт нерухомого майна - квартири за адресою АДРЕСА_1 , зареєстроване Стрийською державною нотаріальною конторою на підставі постанови ВДВС 4028 від 07.03.2006 року, реєстраційний номер обтяження 3031881 та заборони (архівний запис) зареєстроване Стрийською державною нотаріальною конторою 05.12.2006 року на підставі договору застави за реєстром №1-74 від 20.01.1999 року, реєстраційний номер обтяження 4163438 з вилученням запису з державного реєстру.В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Стрийської міської ради Львівської області від 22.02.2011 року визнано спадщину, залишену після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається з квартири, що в АДРЕСА_2 - відумерлою. Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради № 419 від 24.11.2011 року за територіальною громадою м.Стрий в особі Стрийської міської ради оформлено право власності на квартиру, що в АДРЕСА_2 . Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.05.2015 року зобов`язано виконавчий комітет Стрийської міської ради надати позивачу благоустроєне жиле приміщення у зв`язку з відселенням з будинку, що загрожував обвалом в АДРЕСА_3 . 14.03.2018 року виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області видав позивачу ордер № 26447 серія Г на заняття однокімнатної квартири, що в АДРЕСА_2 . Ордер видано на підставі рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області № 54 від 07.03.2018 року. В склад сім`ї позивача входив чоловік ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . З часу отримання квартири позивач вселилася до неї, зробила у ній ремонт, проживає у квартирі та зареєструвала у ній своє місце проживання, утримує квартиру. Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області № 81 від 16.03.2021 року з додатком № 1 вказана квартира передана позивачу у власність. 30.03.2021року на ім`я позивача видано свідоцтво про право власності на квартиру, НОМЕР_1 , після чого позивач намагалася зареєструвати своє право власності на квартиру. Однак, у ЦНАП виконавчого комітету Стрийської міської ради позивач дізналася, що квартира, яка передана їй у власність, має обтяження, арешт нерухомого майна зареєстроване Стрийською державною нотаріальною конторою, підставою якого є постанова ВДВС 4028 від 07.03.2006р., реєстраційний номер обтяження 3031881, а також заборона (архівний запис) зареєстрована Стрийською державною нотаріальною конторою 05.12.2006р. на підставі договору застави №1-74 від 20.01.1999р., реєстраційний номер обтяження 4163438. Тоді позивач дізнадася, що попередній власник квартири ОСОБА_2 , яка їй передана у власність, за життя був боржником перед відповідачем Кредитною спілкою «Добробут», що розташовувалась на той час в АДРЕСА_4 . В якості забезпечення виконання умов кредитного договор укладено договір застави, посвідчений Стрийською державною нотаріальною конторою 20.01.1999р. за реєстром № 1-74. В подальшому державний нотаріус Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. 21.06.2001р. видав виконавчий напис про звернення стягнення на майно боржника - квартиру, що в АДРЕСА_5 , зареєстровано в реєстрі № 1-2472. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не витребовував первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення. Розрахунок боргу, здійснений стягувачем щодо наявності грошового зобов`язання по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог стягувача до боржника. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу не були надані документи, що свідчать визнання боржником вимог кредитора. До зобов`язань ОСОБА_2 майнового характеру позивач не має ніякого відношення. Відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна отриманого в спадщину. Спадщину після смерті ОСОБА_2 ніхто не приймав, оскільки квартира була визнана відумерлою спадщиною. Позивач не відноситься до кола спадкоємців ОСОБА_2 , які б мали нести зобов`язання за його борги, як і Стрийська міська рада, яка стала власником квартири після смерті ОСОБА_2 . Наявність обтяжень по квартирі, якою позивач користується на законних підставах, є перешкодою для реалізації позивачем права на безкоштовне отримання квартири у власність, а тому позивач звернулася з даним позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просила позов задоволити.

Представник відповідача КС «Добробут» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Третя особа представник виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області Кобко Т.В. в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову.

Третя особа державний нотаріус Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розглядати справи без її участі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.02.2011 року визнано спадщину, залишену після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається з квартири АДРЕСА_6 відумерлою.

Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області №419 від 24.11.2011 року вирішено оформити право власності за територіальною громадою м. Стрий в особі Стрийської міської ради на квартиру АДРЕСА_6 .

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.05.2015 року зобов`язано виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області надати ОСОБА_1 благоустроєне жиле приміщення, яке відповідає вимогам ст.ст.48,50 ЖК України.

Виконавчим комітетом Стрийської міської ради Львівської області видано ОСОБА_1 ордер на заняття однокімнатної квартири, що в АДРЕСА_1 , що підтверджується ордером № 26447 серія Г виданого 14.03.2018 року.

З свідоцтва про право власності виданого 30.03.2021 року на підставі рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області №81 від 16.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_6 .

Рішенням державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 57624471 від 14 квітня 2021 року відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , за суб`єктом: ОСОБА_1 , оскільки встановлено наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно: №3031881 від 29.03.2006р. згідно постанови ВДВС №4028 від 07.03,2006р.; №4163438 від 05.12.2006р. згідно договору застави №74 від 20.01.1999р.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна №360787288 від 03.01.2024 за адресою АДРЕСА_1 вбачаються два обтяження арешту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3031881, підстава обтяження: постанова 4028, 07.03.2006 р. ВДВС, власник ОСОБА_2 , заявник Стрийська ДНК та реєстраційний номер обтяження №4163438, підстава обтяження договір застави 74, 20.11.1999 року Стрийська державна нотаріальна контора.

Виконавчим написом посвідченого Стрийською державною нотаріальною конторою 21.06.2001 року №1-2472 звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_6 і належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , 1951 року народження, який проживає в АДРЕСА_1 . Зазначена квартира передана у заставу кредитній спілці Добробут, що знаходиться в АДРЕСА_4 за договором застави, посвідченого Стрийською державною нотаріальною конторою 20.01.1999 року за реєстром №1-74.

У постанові від 27 березня 2019 року в справі № 137/1666/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів визначено главою 14 Закону України «Про нотаріат» та главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Згідно із пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Крім того, в абзаці 3 пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, вказано, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та ст. 321 ЦК України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно до вимог ч.1ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положенням ч.1ст.321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до п.п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013№ 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що «ефективний засіб правового захисту» повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі №82614016/16, від 11 лютого 2019 року у справі №2а-204/1).

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Найбільш ефективним і поширеним способом відновлення порушених прав та законних інтересів власника є судовий захист.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Тому суд, оцінивши належність, допустимість, а також достатність наявних у справі доказів, їх взаємозв`язок у сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи те, що чинним законодавством України не передбачено іншого порядку захисту прав позивача за даних обставин справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Припинити зобов`язання за договором застави за реєстром №1-74 посвідчений Стрийською державною нотаріальною конторою 20.01.1999 року на квартиру в АДРЕСА_1 , укладеного ОСОБА_2 та кредитною спілкою «Добробут», у зв`язку із смертю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати виконавчий напис вчинений 21.06.2001 року державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_2 - квартиру, що в АДРЕСА_1 таким, що не підлягає до виконання.

Припинити обтяження, арешт нерухомого майна - квартири за адресою АДРЕСА_1 , зареєстроване Стрийською державною нотаріальною конторою на підставі постанови ВДВС 4028 від 07.03.2006 року, реєстраційний номер обтяження 3031881 та заборони (архівний запис) зареєстроване Стрийською державною нотаріальною конторою 05.12.2006 року на підставі договору застави за реєстром №1-74 від 20.01.1999 року, реєстраційний номер обтяження 4163438 з вилученням запису з державного реєстру.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 11.02.2024 року.

Головуючий суддя С. С. Сас