печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року

Суддя Печерського районного суду м. Києва Гуртова Т. І., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 і доданими до неї матеріалами про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Інжексбуд» заборгованості за компенсацією за дні соціальної відпустки,

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва в порядку наказного провадження надійшла вище вказана заява про видачу судового наказу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Отже, саме безспірність вимог є підставою для видачі судового наказу, в іншому випадку вирішення питання стягнення заборгованості вирішується судом в порядку позовного провадження (загального або спрощеного) з дотриманням принципів змагальності сторін, доведення учасниками справи обставин, що мають значення для справи і на які кожна сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявність спору про право вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Як вбачається із заяви та доданих документів, заяву обґрунтовано тим, що заявнику при звільненні були нараховані невиплачена заробітна плата та грошова компенсація за дні основної відпустки та за соціальної відпустки. Їй була перерахована частина грошових коштів. Проте, заявник недоотримала від боржника частину компенсації за дні соціальної відпустки у сумі 132144,13 грн, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку заявник просить стягнути з боржника.

Відповідно до копії повідомлення від 30.09.2024 №49 ОСОБА_1 були нарахована та не виплачена загальна сума при звільненні у розмірі 359533,25 грн, яка складається із заробітної плати, грошової компенсації за дні основної відпустки та за соціальної відпустки.

У заяві заявником зазначений розрахунок невиплаченої боржником грошової компенсації.

Проте, до заяви заявник не долучила документів на підтвердження обставини, на яку посилається у заяві, зокрема підтвердження здійснення боржником часткового перерахування боргу.

Отже, із змісту заяви та доданих до заяви документів, суд позбавлений можливості встановити та перевірити обставини, на яких ґрунтуються заявлені заявником вимоги, зокрема факт часткового перерахування боржником коштів із нарахованих заробітної плати та компенсації за дні відпустки при звільненні.

Відповідно до п. 1, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З огляду на викладене, з матеріалів заяви та доданих до неї документів не вбачається виникнення у заявника безспірного права грошової вимоги, а саме права на стягнення заборгованості з боржника за недоотриману компенсацію за дні соціальної відпустки, з огляду на надані заявником докази, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу, оскільки заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Водночас, суд роз`яснює заявнику, що він не позбавлений права звернутись до суду для повторного звернення з такою самою заявою в порядку наказного провадження після усунення її недоліків, а також із вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 160-161, 163, 165-166, 263, 352-355 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Інжексбуд» заборгованості за компенсацією за дні соціальної відпустки.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Тетяна ГУРТОВА