Справа № 502/2029/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Дубового О.В., до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Кілійської міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа: третя особа: Служба у справах дітей Кілійської міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, у якому просить встановити факт, що ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_4 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, уякому народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Відповідачка ОСОБА_2 наразі не бере участі у вихованні неповнолітнього сина, справами сина не цікавиться. Більше того, починаючи з 2023 року вона проживає за кордоном і не виконує свої батьківські обов`язки щодо неповнолітнього ОСОБА_4 . Позивач вказує, що у разі встановленні вказаного факту він буде мати право обрати щорічну відпустку у зручний для нього час (п. 5 ч. 14 ст. 10 Закону України Про відпустки); право на щорічну додаткову оплачувану відпустку тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів (ч. 1 ст. 19 Закону України Про відпустки, ч. 1 ст. 182-1 КЗпП); право на встановлення скороченої тривалості робочого часу (ч. 2 ст. 51 КЗпП); право на отримання податкової соціальної пільги (пп. а п. 169.1.3 ст. 169 ПК України).

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 31.01.2013 у справі № 1513/2766/12.

У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади №2022/000415654 від 25.08.2022, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії паспорту позивача, характеристики та акту про встановлення фактів встановлено, що позивач та батько дитини зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за вказаною адресою разом із сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як встановлено, з 2023 року відповідачка проживає за кордоном і не виконує свої батьківські обов`язки щодо спільного сина ОСОБА_4 .

З довідки Лісківського ЗССО Кілійської міської ради від 19.08.2024 №44 встановлено, що дитина ОСОБА_4 навчається у вказаному закладі та є учнем 9 класу, та позивач постійно спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життям дитини, веде постійний контроль за відвідуванням його сином школи, відвідує шкільні батьківські збори. Водночас ОСОБА_2 до школи не приходить, справами та навчанням сина не цікавиться.

Відповідно до характеристики позивача, наданої старостою виконавчого комітету Кілійської міської ради, позивач є за характером спокійною, неконфліктною людиною, проживає разом з неповнолітнім сином, а його старший повнолітній син знаходиться на навчанні в МГУ м. Одеса з 2022 року. Жодних скарг зі сторони рідних на поведінку позивача не надходило. Також зазначається, що позивач працює у ТОВ Дебют 2005 підсобним працівником, це ж підтверджується і копією трудової книжки позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. ( ч. 2 ст. 3 СК України).

Як зазначав Верховний Суд у постанові № 822/2446/17 від 13.06.20218, правовий статус поняття «одинокого батька» не врегульований законодавством, відповідно вбачається можливим застосування аналогії поняття «одинокої матері», тлумачення якого зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992, за яким одинокою матір`ю є жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама. Тобто, для набуття статусу «одинока матір», «одинокий батько», необхідні 2 факти: не перебування у шлюбі, а також виховання і утримання дитини самими матір`ю чи батьком відповідно, тобто без участі іншого з подружжя у житті дитини.

Суд також погоджується, що визнанням вказаного факту позивач матиме відповідні права та гарантії, зокрема передбачені п. 5 ч. 14 ст. 10 Закону України Про відпустки, ч. 1 ст. 19 Закону України Про відпустки, ч. 1 ст. 182-1 КЗпП, ч. 2 ст. 51 КЗпП, пп. а п. 169.1.3 ст. 169 ПК України.

Враховуючи те, що іншим шляхом не можливо підтвердити факт самостійного виховання та утримання дитини батьком, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним покласти судові витрати на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 259, 263-265, 280-282, 315 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 968,96 гривень.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте Кілійським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Березніков