ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/5660/24 Головуючий в І інстанції: Хомик І.І.
Номер провадження: 22-ц/819/245/25 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Майданіка В.В.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Кутурланової О.В.,

учасники справи:

позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Негуляєва Максима Анатолійовича, діючого від імені ОСОБА_2 , на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 лютого 2025 року, ухвалене у складі судді Хомик І.І. в м. Херсоні,дата складення повного тексту рішення не зазначено, у справі за позовом ОСОБА_3 , діючої від імені Моторного (транспортного) страхового бюро України, до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позовної заяви, оскаржуваного судового рішення та апеляційної скарги

12 листопада 2024 року ОСОБА_3 , діюча від імені Моторного (транспортного) страхового бюро України,звернулася до суду через систему "Електронний суд" з вказаним позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідачки на користь позивача 48 829,51 грн матеріальної шкоди в порядку регресу, а також 3 028,00 грн судового збору.

Позов обґрунтований наступним.

28.11.2022 року в місті Миколаєві відбулася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю двох транспортних засобів: автомобіля марки Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки Chery Kimo, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 .

Внаслідок зазначеної ДТП автомобіль ОСОБА_4 отримав механічні пошкодження.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідачки на момент вчинення ДТП не була застрахована, потерпіла особа звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з повідомленням про ДТП та виплату страхового відшкодування.

Згідно підпункту "а" пункту 41.1 статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно п. 40.3 ст. 40 Закону МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.

Пунктом 41.4 статті 41 Закону передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин події, за якими може бути проведена регламентна виплата та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.

Встановлення розміру матеріального збитку по даному випадку МТСБУ доручило ФОП ОСОБА_5 , яким у звіті № 74-22 було визначено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику ТЗ Chery Kimo, д.н.з. НОМЕР_2 з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 47 524,08 грн.

За виконання експертного дослідження по встановленню розміру відшкодування потерпілій особі, на підставі рахунка №88500 від 21.01.2023 року та Акту виконаних робіт, МТСБУ виплатило ФОП ОСОБА_5 3 723,00 грн.

Згідно заяви потерпілого, на підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №3/2552 від 07.02.2023 року з Довідкою №1 від 02.02.2023 року, МТСБУ здійснило регламентну виплату на рахунок Потерпілої особи в розмірі 45 106,51 грн.

Таким чином, витрати МТСБУ на виплату потерпілому страхового відшкодування та витрати на встановлення розміру збитку складають в сумі 48 829,51 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пункту 38.2.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано водія ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якої не була застрахована, а також відсутня інформація про наявність у відповідачки статусу особи, яка згідно з п. 13.1 ст. 13 Закону №1961 звільнена від обов`язкового страхування, то відповідачка зобов`язана відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу у розмірі 48 829,51 грн.

Позивач/представник позивача намагалися вирішити даний спір з відповідачкою в досудовому порядку шляхом звернення з листами по даному випадку та щодо сплати боргу (13.12.2022, 07.02.2023, 28.08.2024). Однак відповідачкою в добровільному порядку витрати МТСБУ компенсовані не були.

З підстав наведеного сторона позивача просила задовольнити позов.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.11.2024 року було відкрито провадження у справі й постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.52).

Представник позивача позивач у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, відповідно до зазначених у позові обставин.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала 08.12.2024 року через систему "Електронний суд" відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що не визнає розмір матеріальної шкоди, оскільки нею ОСОБА_4 було відшкодовано 25 000 грн, що підтверджується власноруч написаною розпискою ОСОБА_4 від 24.12.2022 та відповідними платіжними інструкціями.

Вказала, що згідно із зазначеною розпискою станом на 24.12.2022 ОСОБА_4 не має матеріальних претензій за шкоду, завдану відповідачкою в результаті ДТП, яка трапилась 28.11.2022 за участю транспортних засобів відповідачки та ОСОБА_4 .

Отже, вважає, з настанням події, а саме ДТП, яка сталась 28.11.2022 року і винуватцем якої судовим рішенням визнано відповідачку, у останньої виникло зобов`язання відшкодувати завдану потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду.

Матеріальна шкода (зобов`язання) в розмірі 25 000,00 грн станом на 24.12.2022 року визначена самим потерпілим ОСОБА_4 без будь-якого примусу або тиску зі сторони відповідачки або третьої особи.

Розпискою від 24.12.2022 року ОСОБА_4 підтвердив виконання відповідачкою свого обов`язку перед ним в повному обсязі (25 000 грн) за завдану матеріальну шкоду, в якій зазначив, що не має матеріальних претензій до відповідачки. Оригінал розписки знаходиться у відповідачки.

Таким чином, зобов`язання відповідачки перед ОСОБА_4 , як потерпілою особою, виконане у повному обсязі. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.57-59).

Представник позивача надала 11.12.2024 року через систему "Електронний суд" відповідь на відзив, в якій зазначила, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент ДТП застрахована не була, що не заперечує представник відповідача у відзиві та відповідачем не надано докази, що водій належить до пільгової категорії осіб, визначених пунктом 13.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", які звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Оскільки цивільно-правова відповідальність винної особи на дату ДТП не була застрахована, позивач на виконання свого обов`язку про відшкодування шкоди, передбаченого підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 вказаного Закону, на підставі звернення потерпілої особи та зібраних документів здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 47 524,08 грн, виплатив 3 723,00 грн за виконання оцінки матеріального збитку власнику пошкодженого транспортного засобу, у зв`язку з чим поніс фактичні витрати на загальну суму 48 829,51 грн.

Встановлення розміру матеріального збитку по даній справі було доручено оцінювачу ОСОБА_5 , яким у звіті №74-22 про незалежну оцінку майна з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля Chery Kimo реєстраційний номер НОМЕР_2 , було визначено:

1. Ринкова вартість автомобіля Chery Kimo реєстраційний номер НОМЕР_2 на дату оцінки становить 95 565,00 грн.

2. Коефіцієнт фізичного зносу автомобіля Chery Kimo реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 0,7.

3. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Chery Kimo реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 79 254,91 грн. (з урахуванням ПДВ в запчастинах).

4. Величина втрати товарної вартості автомобіля Chery Kimo реєстраційний номер НОМЕР_2 не розраховувалась.

Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику ТЗ Chery Kimo, д.н.з. НОМЕР_2 з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 47 524,08 грн.

Враховуючи те, що вартість відновлювального ремонту ТЗ потерпілої особи (79254,19 грн) вища за розмір страхового відшкодування, яке виплатило потерпілій особі МТСБУ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (47524,08 грн), то потерпіла особа мала право на відшкодування винною особою залишку невідшкодованої шкоди (79254,19 47524,08= 32 000,11 грн).

Дані наданої розписки не підтверджують факт повного відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП, а тому позиція представника відповідача про повне відшкодування шкоди не відповідає дійсності та взагалі не має відношення до виплаченої позивачем суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи.

Таким чином, відповідач є відповідальною особою за завданий збиток власнику пошкодженого автомобіля, відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". До позивача, який виплатив страхове відшкодування, перейшло право регресної вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки, а тому відповідач повинен відшкодувати позивачу кошти в порядку регресу в розмірі фактичних витрат 48 829,51 грн. Просить задовольнити позовні вимоги (а.с.73-74).

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 лютого 2025 року позов було задоволено, з відповідачки на користь позивача було стягнуто 48 829,51 грн матеріальної шкоди в порядку регресу, а також 3 028,00 грн судового збору.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участі транспортних засобів автомобіля марки Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки Chery Kimo, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Миколаєві, вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17.01.2023 року по справі № 489/3500/22 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні ДТП та відповідно накладено адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП.

На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідачки застрахована не була.

Також суд виходив з того, що згідно з підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Також суд виходив з того, що встановлення розміру матеріального збитку по даному випадку МТСБУ доручило ФОП ОСОБА_5 , яким у звіті № 74-22 було визначено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику ТЗ Chery Kimo, д.н.з. НОМЕР_2 з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 47 524,08 грн. Крім того, за виконання експертного дослідження по встановленню розміру відшкодування потерпілій особі, на підставі рахунка №88500 від 21.01.2023 року та Акту виконаних робіт, МТСБУ виплатило ФОП ОСОБА_5 3 723,00 грн.

Також суд виходив з того, що згідно заяви потерпілого, на підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №3/2552 від 07.02.2023 року з Довідкою №1 від 02.02.2023 року, МТСБУ здійснило регламентну виплату на рахунок Потерпілої особи в розмірі 45 106,51 грн.

Також суд виходив з того, що відповідно до ст.1191 ЦК України та ст.38.2 вказаного Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. А вказаною особою, відповідальною за завдані потерпілому збитки, як зазначив суд, у даному випадку є відповідачка.

Пославшись також на положення ст.979 ЦК України, ст.ст.20, 25 Закону України "Про страхування", суд вважав, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, підлягають задоволенню.

На вказане рішення представником відповідачки подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про його скасування й ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.При цьому скаржник послався на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, зазначив, що оскаржуване рішення немотивоване, оскільки не зазначено підстави відхилення судом одних доказів і прийняття інших доказів, не надано оцінку аргументам сторони відповідачки про відсутність матеріальних претензій до відповідача з боку потерпілого, про сплату матеріальної шкоди потерпілому з боку відповідачки, а також недобросовісній поведінці потерпілого, обов`язком якого було повідомлення МТ СБУ про відшкодування йому шкоди відповідачкою в розмірі, який він визначив сам. Вважає, що суд мав надати відповідь, чи свідчить фраза в розписці "матеріальних претензій не маю" про те, що правовідносини між потерпілим і позивачкою щодо відшкодування шкоди припиненні і чи тягне це за собою втрату потерпілим права на отримання відшкодування від МТСБУ, якщо ні, то чому. При цьому послався на те, що за усталеною практикою ЄСПЛ (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації") одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Також при цьому послався на постанову Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 758/824/17, в якій Верховний Суд, не погоджуючись із вмотивуванням постанови суду апеляційної інстанції, посилаючись на те, що апеляційний суд не здійснив юридичної оцінки всіх фактичних обставин справи та доводів позивачів, обмежився лише формальними висновками про те, що позивачі не подали до суду доказів на підтвердження позовних вимог, оскаржувану постанову скасував, а справу передав на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Також вказав, що судом проігноровано заяву представника відповідача про залучення до розгляду справи третьою особою ОСОБА_4 (потерпілого) та не прийнято з цього приводу буд-якого процесуального рішення.

Також зазначив, що суд не прийняв до уваги те, що у відповідачки відсутній обов`язок перед МТСБУ по виплаті суми відшкодування, яке позивач здійснив на користь ОСОБА_4 (потерпілого), оскільки таке право виникає у позивача лише у разі невідшкодування відповідачем потерпілому матеріальної шкоди, тобто існування такого обов`язку перед потерпілим (ч.2 ст.1187 ЦК України). Натомість в суд першої інстанції представником відповідача була надана розписка від 24.12.2022, яка була власноруч написана потерпілим ОСОБА_4 , якою останній підтвердив отримання від відповідачки суму 25000,00 грн як відшкодування за завдані збитки в результаті ДТП та відсутність матеріальних претензій до відповідачки як завдавача шкоди. Вказав, що саме від наявності матеріальних претензій потерпілого до відповідачки, він має право очікувати на відшкодування. Якщо такі претензії відсутні, то ОСОБА_4 як потерпілий втрачає право отримувати відшкодування від МТ СБУ, оскільки така шкода йому вже компенсована на день прийняття рішення МТСБУ про її розмір.

Також вказав, що суд не звернув увагу на те, що хоча не передбачено прямої вказівки закону на обов`язок страхувальника ( ОСОБА_4 ) повідомляти МТСБУ, після подання відповідного повідомлення та заяви, про здійснені йому виплати завдавачем шкоди до виплати МТСБУ страхового відшкодування, але з урахуванням вимоги ЦК України про добросовісну поведінку у цивільних правовідносинах, ОСОБА_4 зобов`язаний був повідомити МТСБУ про здійснене відповідачкою відшкодування шкоди в розмірі 25 000,00 грн, що було б наслідком зменшення суми страхового відшкодування МТСБУ. Зазначив, що ОСОБА_4 в супереч принципу добросовісності не повідомив відповідачці, що звернувся до МТ СБУ із заявою про відшкодування шкоди. У разі наявності такої інформації у відповідачки, остання мала повне право не відшкодовувати особисто потерпілому шкоду, а дочекатись відповідного рішення МТСБУ щодо розміру такої шкоди та вступити у правовідносини з МТСБУ. Вказав також, що виплата позивачем потерпілому відшкодування в розмірі 48 829,51 грн є наслідком виключно недобросовісної поведінки самого потерпілого ОСОБА_4 , а тому саме ОСОБА_4 має нести перед МТ СБУ відповідальність за невчинення ним дій, необхідних для прийняття МТ СБУ рішень щодо виплати або відмови у виплаті відшкодування та/або його розміру.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Згідно з постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17.01.2023 року по справі № 489/3500/22 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні ДТП та відповідно накладено адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП (а.с.9).

Вказаною постановою встановлено, що 28.11.2022 року о 16.10 год. в м. Миколаєві водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "AUDI A6", д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекту Богоявленському (зі сторони вул. Театральна в бік вул. Старофортечної), в порушення вимог п. 2.3"б", 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху, на регульованому перехресті з вул. Космонавтів не слідкувала за дорожньою обстановкою, при виконанні маневру повороту ліворуч на вул. Космонавтів не надала перевагу в русі та допустила зіткнення з транспортним засобом "CHERY KIMO" д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в зустрічному напрямку під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідачки не була застрахована, цей факт сторонами не заперечується.

Встановлення розміру матеріального збитку за вказаною подією МТСБУ доручило ФОП ОСОБА_5 , яким у Звіті № 74-22 було визначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику ТЗ Chery Kimo, д.н.з. НОМЕР_2 , з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу, становить 47 524,08 грн (а.с.).

За виконання експертного дослідження по встановленню розміру відшкодування потерпілій особі, на підставі рахунка №88500 від 21.01.2023 року та Акту виконаних робіт, МТСБУ виплатило ФОП ОСОБА_5 3 723,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 822556 від 06.02.2023 року (а.с.38).

Згідно заяви потерпілого від 01.12.2022 року, в якій він просив МТСБУ належне відшкодування оціненої шкоди, завданої в результаті ДТП, що сталася 28.11.2022 року в м. Миколаїв за участю вказаних транспортних засобів, здійснити шляхом перерахування коштів на його розрахунковий рахунок (а.с.13), на підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №3/2552 від 07.02.2023 року з Довідкою №1 від 02.02.2023 року, МТСБУ здійснило регламентну виплату на рахунок Потерпілої особи в розмірі 45 106,51 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 822589 від 07.02.2023 року (а.с.39).

За копією Свідоцтва про шлюб, Серія НОМЕР_3 відповідачка зареєструвала 20.06.2014 року шлюб з ОСОБА_6 , у зв`язку з чим змінила своє прізвище з " ОСОБА_7 " на " ОСОБА_8 ". Місце реєстрації Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 435. Дата видачі Свідоцтва про шлюб 20.06.2014 року (а.с.72).

Наявна копія розписки від 24.12.2022 року, яка надана стороною відповідачки, складеної на російській мові та підписаної від імені " ОСОБА_9 ". За вказаною розпискою ОСОБА_9 підтвердив отримання від ОСОБА_10 25 000 грн матеріального відшкодування шкоди після ДТП, яка сталася 28.11.2022 року по вулиці Жовтневій і Космонавтів; автомобіль Чери Кимо, НОМЕР_2 ; матеріальних претензій не має (а.с.62).

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції

За положеннями ст.1166 ЦК України ("Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду"):

--- майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1);

--- особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 2).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п.33.1. ст.33 чинного на час виникнення спірних правовідносин Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ("Дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати)") у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний:

--- дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до ДТП (п.33.1.1.);

--- вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди (п.33.1.2.);

--- поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси п.33.1.3.);

--- невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально (п.33.1.4.).

Згідно з п.33.3. ст.33 вказаного Закону:

--- водії та власники транспортних засобів, причетних до ДТП, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів) (абзац 1);

--- особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) повідомлення про ДТП його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна (абзац 2).

За п.35.1. ст.35 ("Заява про страхове відшкодування") вказаного Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Відповідно до п.41.1. ст.41 чинного на час виникнення спірних правовідносин Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ (Моторне (транспортне) страхове бюро України) за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

За ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. ст.38 ("Регресний позов страховика та МТСБУ") чинного на час виникнення спірних правовідносин Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.91 Закону України "Про страхування" страхувальник за договором страхування зобов`язаний вживати заходів для забезпечення страховику можливості скористатися правом вимоги до особи, винної у заподіянні збитків, надавати страховику всі необхідні документи та повідомляти інформацію, необхідну для реалізації страховиком права вимоги до винних осіб, що спричинили настання страхового випадку.

Страховик це фінансова установа або філія страховика-нерезидента, які мають право здійснювати діяльність із страхування на території України (п.66 ч.1 ст.1 Закону України "Про страхування").

Страховики в розумінні п.1.2. ст.1 чинного на час виникнення спірних правовідносин Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів це страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування".

Страхувальник це особа, яка уклала із страховиком договір страхування або є страхувальником відповідно до законодавства (п.68 ч.1 ст.1 Закону України "Про страхування").

Страхувальники в розумінні п.1.1. ст.1 чинного на час виникнення спірних правовідносин Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" це юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Згідно зі своїм Статутом Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним обов`язковим об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У цій справі позиція відповідачки, яка вважає, що в позові слід відмовити, полягає в наступному: матеріальна шкода в розмірі 25 000,00 грн станом на 24.12.2022 року визначена самим потерпілим ОСОБА_4 без будь-якого примусу або тиску зі сторони відповідачки або третьої особи; розпискою від 24.12.2022 року ОСОБА_4 підтвердив виконання відповідачкою свого обов`язку перед ним в повному обсязі (25 000 грн) за завдану матеріальну шкоду, в якій зазначив, що не має матеріальних претензій до відповідачки; оригінал розписки знаходиться у відповідачки; отже, на її думку, її зобов`язання перед потерпілим виконане у повному обсязі.

Стороною відповідачки надано розписку від 24.12.2022 року, складену на російській мові та підписану від імені " ОСОБА_9 ". За вказаною розпискою ОСОБА_9 підтвердив отримання від ОСОБА_10 25 000 грн матеріального відшкодування шкоди після ДТП, яка сталася 28.11.2022 року по вулиці Жовтневій і Космонавтів; автомобіль Чери Кимо, НОМЕР_2 ; матеріальних претензій не має (а.с.62).

Слід зазначити, що участь сторін у цивільному процесі зумовлена тим, що судовий спір має місце саме між ними і його вирішення впливає безпосередньо на їх права чи обов`язки. При цьому участь третіх осіб у справі є опосередкованою формою захисту їх прав та інтересів, що пов`язані зі спірними правовідносинами, оскільки за результатом вирішення спору у сторін виникнуть права та обов`язки, а у третіх осіб судове рішення може бути лише підставою для цього.

Відповідно до ст.51 ЦПК України:

--- суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача (ч.1);

--- якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ч.2).

За положеннями ст.53 вказаного Кодексу:

--- треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи (ч.1);

--- якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору (ч.3).

08.12.2024 року стороною відповідачки була подана заява про залучення до участі у справі ОСОБА_4 в якості третьої особи. Заява мотивована тим, що наслідком недобросовісної поведінки ОСОБА_4 по відношенню до позивача та відповідачки, а саме неповідомлення про отримання відшкодування школи від відповідачки, стало отримання ОСОБА_4 надмірно сплаченого МТСБУ останньому відшкодування. Таким чином, за результатами розгляду цієї справи № 650/5660/24 у ОСОБА_4 може виникнути обов`язок по поверненню МТСБУ коштів, отриманих понад розмір страхового відшкодування.

Суд першої інстанції не скористався правом та не залучив до участі у справі ОСОБА_4 в якості третьої особи.

Суд апеляційної інстанції за процесуальним законодавством на стадії апеляційного розгляду позбавлений можливості залучати до участі у справі осіб, які не приймали участі у справі в суді першої інстанції.

За ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У цій справі встановлено, що потерпілий в зазначеній ДТП ОСОБА_4 відповідно до п.35.1. ст.35 Закону подав заяву від 01.12.2022 року, в якій просив МТСБУ належне відшкодування оціненої шкоди, завданої в результаті ДТП, що сталася 28.11.2022 року в м. Миколаїв за участю вказаних транспортних засобів, здійснити шляхом перерахування коштів на його розрахунковий рахунок. При цьому він зазначив, що взаєморозрахунки не проводились.

07.02.2023 року МТСБУ здійснило регламентну виплату на рахунок потерпілого в розмірі 45 106,51 грн. Також, за виконання експертного дослідження по встановленню розміру відшкодування потерпілій особі, МТСБУ виплатило 06.02.2023 року ФОП ОСОБА_5 3 723,00 грн.

Таким чином, коло залучених до участі у справі осіб (позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України, відповідач ОСОБА_2 ) не дозволяє встановити обставини справи, які є обов`язковими для осіб, які не залучені до участі у цій справі (тобто для потерпілої внаслідок ДТП особи ОСОБА_4 ), а саме обставини, що стосуються погашення відповідачкою (повного чи часткового) матеріальної шкоди потерпілій особі.

Апеляційний суд вважає, що з урахуванням залучених до участі у справі осіб стороною відповідачки належними доказами не доведено обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень.

МТСБУ, сплативши страхове відшкодування, виконало свій обов`язок, передбачений законом, і в межах цієї справи та за участю цих учасників справи не може бути встановлено факт сплати відповідачкою потерпілому на відшкодування шкоди певної суми грошових коштів.

За наявності підстав відповідачка може звернутися до суду за захистом своїх прав, доводячи їх порушення й вимагаючи стягнути кошти як надмірно сплачене відшкодування, а потерпіла внаслідок ДТП особа може визнавати чи взагалі заперечувати факт отримання (повного чи часткового) відшкодування від відповідачки.

Отже, суд повно, всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку зібраним в ній доказам, а тому прийшов до вірного висновку про обґрунтованість позову та його задоволення, враховуючи, що постановою суду у справі про адміністративне правопорушення відповідачку визнано винною у вчиненні ДТП та відповідно накладено адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП, що на час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідачки застрахована не була і що в такому випадку відповідальним за відшкодування шкоди є МТСБУ. Також суд обґрунтовано взяв до уваги експертне дослідження по встановленню розміру відшкодування потерпілій особі, а також те, що МТСБУ здійснило регламентну виплату на рахунок потерпілої особи в розмірі 45 106,51 грн та виплатило ФОП ОСОБА_5 за виконання експертного дослідження по встановленню розміру відшкодування 3 723,00 грн. крім того, суд підставно виходив з того, що відповідно до ст.1191 ЦК України та ст.38.2 відповідного Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Висновки суду апеляційної інстанції

Таким чином рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами і висновки суду не спростовують.

Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на ігнорування судом заяви представника відповідача про залучення до розгляду справи третьою особою ОСОБА_4 , а також немотивованість рішення суду першої інстанції, який не дав оцінку аргументам сторони відповідачки щодо відсутності матеріальних претензій до відповідачки з боку потерпілого та щодо сплати матеріальної шкоди потерпілому з боку відповідачки.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує те, що у цій справі апеляційний суд, переглядаючи судове рішення, дав належну оцінку доводам сторони відповідачки, а вказані доводи апеляційної скарги самі по собі не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення, не впливають на правильність прийнятого рішення.

Також підлягають відхиленню й посилання скаржника наневрахування судом того, що відповідачка відшкодувала потерпілому матеріальну шкоду.

При цьому апеляційний суд виходить з того, що коло залучених до участі у справі осіб не дозволяє встановити обставини, що стосуються погашення відповідачкою (повного чи часткового) матеріальної шкоди потерпілій особі.

Також слід залишити поза увагою й посилання скаржника на неврахування судом того, що ОСОБА_4 зобов`язаний був повідомити МТСБУ про здійснене відповідачкою відшкодування шкоди в розмірі 25 000,00 грн, що було б наслідком зменшення суми страхового відшкодування МТСБУ.

При цьому суд апеляційної інстанції виходить з того, що предметом розгляду цієї справи є регресний позов МТСБУ до відповідачки, винної у ДТП, цивільно-правова відповідальність якої застрахована не була. У справі доведено виконання МТСБУ свого обов`язку з виплати страхового відшкодування потерпілій особі, а тому МТСБУ має право за регресним позовом стягнути розмір виплаченого відшкодування. Правовідносини ж між відповідачкою та потерпілою особою можуть, за наявності підстав, за ініціативою ОСОБА_2 бути предметом іншого судового розгляду, в ході якого вона може доводити наявність цих правовідносин, тобто сплати потерпілому певних коштів на відшкодування шкоди, доводити надмірність сплаченого потерпілому відшкодування.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Негуляєва Максима Анатолійовича, діючого від імені ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 11 березня 2025 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова