єдиний унікальний номер справи 546/130/25
номер провадження 2-с/546/4/25
УХВАЛА

06 березня 2025 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Зіненка Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 18 лютого 2025 року, виданого Решетилівським районним судом Полтавської області, у справі № 546/130/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 ,-

установив:

03 березня 2025 року до суду надійшла вищезазначена заява, у якій ОСОБА_1 просила скасувати судовий наказ від 18 лютого 2025 року. Боржниця вважає вимоги стягувача необґрунтованими, оскільки на дату подання заяви про скасування судового наказу у ОСОБА_1 відсутній борг перед ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в сумі 2633,73 грн, що підтверджується доказами, доданими до заяви. Також ОСОБА_1 , посилаючись постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року, вказала, що заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право, тому відповідна заява боржника є підставою для скасування судового наказу.

Посилаючись на вищезазначені обставини, ОСОБА_1 просила скасувати судовий наказ від 18 лютого 2025 року у справі № 546/130/25.

Суд, дослідивши заяву ОСОБА_1 з доданими до неї доказами, матеріали справи № 546/130/25, доходить наступних висновків.

Судом установлено, що 18 лютого 2025 року Решетилівським районним судом Полтавської області було видано судовий наказ у справі № 546/130/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз України» заборгованості у розмірі 2633,73 грн за спожитий природний газ та судовий збір у розмірі 302,80 грн (а.с. 21). Судовий наказ ОСОБА_1 отримала 21 лютого 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та інформацією із сайту «Укрпошта» (а.с. 23, 26).

До заяви про скасування судового наказу ОСОБА_1 додала копію чеку (платіж № ) (а.с. 27). Згідно із вказаним документом 24 лютого 2025 року вона перерахувала ТОВ «ГК «Нафтогаз України» грошові кошти в сумі 2115,00 грн.

Також ОСОБА_1 подала до суду копію платіжної інструкції № 0.0..1 від 07 лютого 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_2 були перераховані ТОВ «ГК «Нафтогаз України» кошти в сумі 700,00 грн, як плата за період 01.2025-01.2025 за спожитий природний газ по АДРЕСА_1 (а.с. 28).

Отже, як установлено з поданої боржницею копії чеку (платіж № ), 24 лютого 2025 року вона перерахувала стягувачу грошові кошти в сумі 2115,00 грн за спожитий природний газ, тобто після видачі судового наказу та отримання боржницею його копії із заявою та доданими до неї документами.

Також, із копії платіжної інструкції № 0.0..1 від 07 лютого 2025 року було установлено, що стягувачу перераховані грошові кошти в сумі 700,00 грн за спожитий природний газ за період 01.2025-01.2025.

У той же час, 18 лютого 2025 року було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природний газ за період з березня 2022 року по грудень 2024 року.

Таким чином, сплачені кошти в сумі 700,00 грн за спожитий природний газ не стосуються періоду за який ТОВ «ГК «Нафтогаз України» просило стягнути заборгованість з ОСОБА_1 .

Щодо посилання ОСОБА_1 на постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року (далі Постанова Пленуму) суд зазначає наступне.

Згідно з п. 9 Постанови Пленуму наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України (435-15) (далі - ЦК)). Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право

Отже, зі змісту вищевказаного пункту Постанови Пленуму вбачається, що наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку та наявність лише заперечень боржника проти вимог стягувача не свідчить про наявність спору.

Як уже було зазначено вище, додані до заяви про скасування судового наказу документи про оплату за спожитий природний газ жодним чином не свідчать про наявність спору про право у даній справі.

Доводи ОСОБА_1 про необґрунтованість вимог стягувача не знайшли свого підтвердження.

З урахуванням вищезазначеного суд доходить висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу слід відмовити.

На підставі викладеного, та керуючись статтями 170, 171 ЦПК України, суд,-

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 18 лютого 2025 року, виданого Решетилівським районним судом Полтавської області, у справі № 546/130/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 .

Копію ухвали направити ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Ю.В. Зіненко