Справа 688/4820/18
№ 2-п/688/14/25
Ухвала

Іменем України

03 грудня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді Березюка О.Г., за участі секретаря судового засідання Антонюк І.І., прокурора Облог Р.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці цивільну справу за заявою адвоката Савченко Оксани Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі №688/4820/18 (провадження №2/688/212/19) за позовом керівника Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання наказу недійсним та зобов`язання витребувати земельну ділянку,

встановив:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Савченко О.В. 15 жовтня 2025 в інтересах заявника через систему «Електронний суд» звернулась до суду із вказаною заявою, за змістом якої просить скасувати заочне рішення від 11 листопада 2019 року, ухвалене Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області по цивільній справі №688/4820/18 (провадження №2/688/212/19), призначити перегляд справи та поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

За змістом заяви, про існування заочного рішення ОСОБА_1 , яка є правонаступником ОСОБА_3 , дізналася 13 жовтня 2025 року під час консультації у адвоката Савченко О.В. Враховуючи факт смерті ОСОБА_3 08 серпня 2019 року (до моменту ухвалення Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області заочного рішення від 11 листопада 2019 року) остання та заявник були позбавлені об`єктивної можливості бути повідомленими чи дізнатися про розгляд Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області вказаної справи. Отже, заочне рішення ухвалено за відсутності правонаступника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 .

Справу передано в провадження визначеного головуючого судді на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 жовтня 2025 року.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2025 року заяву про перегляд заочного рішення суду постановлено прийняти до провадження, визначено дату, час і місце проведення судового засідання.

В судовому засіданні 03 грудня 2025 року прокурором Шепетівської окружної прокуратури подано заперечення на заяву про перегляд заочного рішення суду. Позивач просить залишити її без задоволення. За змістом заперечення, для скасування заочного рішення мають одночасно існувати такі обставини: поважність причин неявки відповідача в судове засідання, неможливість повідомити про них суд, аргументи відповідача повинні впливати на результати розгляду справи. Так, на думку прокурора, до початку судового розгляду, Шепетівським міськрайонним судом, у відповідності до вимог ч.ч. 6 та 7 ст. 187 ЦПК України, витребувано інформацію щодо місць реєстрації відповідачів, у тому числі і ОСОБА_3 . З моменту внесення позовної заяви 26 грудня 2018 року, і до прийняття судом рішення 11 листопада 2019 року, судові засідання призначались понад 4 рази, сторони викликались повістками, які направлялись за місцями реєстрації сторін у справі поштовими листами. Рішення суду було спрямовано аналогічно. Окрім того, після набрання рішенням законної сили окружною прокуратурою витребувано виконавчі листи (щодо витребування земельної ділянки та щодо стягнення судового збору). Відділом ДВС відкрито виконавче провадження № 61173753 (ідентифікатор доступу Б81Е926В39Е7). Всі документи по виконавчому провадженні аналогічно направлялись за місцем реєстрації боржника. Державним виконавцем у виконавчому провадженні № 61173753 27 січня 2021 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із смертю боржника - ОСОБА_3 . Заяву про прийняття спадщини 05 лютого 2020 року подано дочкою ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, правонаступником ОСОБА_3 є її дочка - ОСОБА_1 . Отже, з 05 лютого 2020 року ОСОБА_1 є власником 1/6 квартири, у якій була зареєстрована відповідачка ОСОБА_3 та на адресу якої надходили всі офіційні документи, що стосуються цивільної справи № 688/4820/18 та в подальшому виконання рішення суду. Однак з того часу, не в органи прокуратури, суду чи виконавчі органи ОСОБА_1 чи її представники не звертались, рішення суду чи виконавчі документи не оскаржували. Більш того, 05 лютого 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про прийняття всієї спадщини, яка належала її матері ОСОБА_3 . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 станом на 01 грудня 2025 року є власником нерухомого майна, у тому числі і спірної земельної ділянки з кадастровим номером :07:067:0088, а ОСОБА_1 до цього часу право власності на спірне майно не оформила (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255). Окрім того, за інформацією начальника відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області спірна земельна ділянка з кадастровим номером :07:067:0088 перенесена до архівного шару шляхом об`єднання земельної ділянки кадастровий номер :07:067:0153. Водночас, і по цій земельній ділянці право власності за ОСОБА_1 до цього часу не оформлено (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255). Отже, нотаріус при перевірці Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не міг не повідомити про наявні у власності ОСОБА_3 земельні ділянки. Враховуючи, що ОСОБА_3 була офіційно зареєстрованою за адресою, на яку направлялись судові повістки, а у подальшому і рішення та документи щодо виконання рішення суду, вважаємо, що відповідач - ОСОБА_3 , а в подальшому спадкоємець ОСОБА_1 були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи судом. В подальшому ОСОБА_1 при оформлені спадщини від ОСОБА_3 , не могла не знати про земельні ділянки, які до цього часу належать її матері. Вважає, що правонаступник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 не була позбавлений у праві доступу до правосуддя, і мала брати участь у всіх судових засіданнях, виконавчих провадженнях, однак свідомо ігнорувала виклики до суду та органів виконання судових рішень. Оскарживши рішення суду першої інстанції від 11 листопада 2019 року, тобто через понад майже 6 років, представник відповідача, належного обґрунтування поважності причин пропуску строку не надала. Водночас, судом при винесення рішення 11 листопада 2019 року чітко вказано, що земельна ділянки вибула із власності держави незаконно, так як ОСОБА_4 , на момент отримання спірної земельної ділянки вже використав своє право на безоплатну приватизацію. Земельна ділянка, має бути повернута ОСОБА_3 . За таких обставин, вважає, що строк на звернення до Шепетівського міськрайонного суду із заявою про перегляд заочного рішення пропущений не з поважних причин, та просив відмовити у задоволенні заяви.

За змістом ч.1 ст.287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Так, у заяві про перегляд заочного рішення та наявних запереченнях проти заяви представники сторін висловились щодо розгляду справи за їх відсутності.

З урахуванням заяв учасників справи, беручи до уваги наведене нормативне положення процесуального закону, а також належне повідомлення сторін, суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників справи.

За приписами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Підстав для відкладення розгляду справи та оголошення перерви судом не встановлено.

Розглянувши заяву про поновлення строку та подання заяви про перегляд заочного рішення, а також заяву про перегляд заочного рішення суду, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що вони не підлягають задоволенню, процесуальний строк поновленню, а заочне рішення, - скасуванню, з урахуванням такого, при цьому, залишаючи заяву про поновлення строку без задоволення, заява про перегляд заочного рішення суду підлягає залишенню без розгляду.

При вирішенні заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 120, 122, 123, 124, 126 127 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Також, якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як передбачає ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У даній цивільній справі №688/4820/18 (провадження №2/688/212/19) відповідно до ухваленого заочного рішення позов керівника Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання наказу недійсним та зобов`язання витребувати земельну ділянку задоволено, визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03 серпня 2016 року № 22-19721-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер :07:067:0088) для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, витребувано у ОСОБА_3 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер :07:067:0088) для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області.

Так, представник заявника у заяві про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення просить поновити строк на подання заяви, із врахуванням того, що про існування заочного рішення ОСОБА_1 , яка є правонаступником ОСОБА_3 , дізналася 13 жовтня 2025 року під час консультації у адвоката Савченко О.В. Враховуючи факт смерті ОСОБА_3 08 серпня 2019 року (до моменту ухвалення Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області заочного рішення від 11 листопада 2019 року) остання та заявник були позбавлені об`єктивної можливості бути повідомленими чи дізнатися про розгляд Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області вказаної справи. Отже, заочне рішення ухвалено за відсутності правонаступника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 .

За приписами ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За нормою ч.10 ст.130 ЦПК України якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.

Крім того, згідно з ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Крім того, під час розгляду цивільної справи відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ч.4 ст.174 ЦПК України, на подання відзиву, поважних причин його ненадання не повідомив, й відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України суд вирішив справу за наявними матеріалами.

З урахуванням ч.6 ст.272 ЦПК України, судом встановлено, що відповідно до поштового відправлення №289, ОСОБА_3 18 листопада 2019 року отримала копію вступної та резолютивної частини рішення суду від 11 листопада 2019 року. В подальшому, відповідачу ОСОБА_3 було направлено конверт із копією повного тексту рішення від 11 листопада 2019 року, однак, поштове відправлення було повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній».

Після набрання рішенням законної сили окружною прокуратурою витребувано виконавчі листи та відділом ДВС відкрито виконавче провадження № 61173753 (ідентифікатор доступу Б81Е926В39Е7). Всі документи по виконавчому провадженні аналогічно направлялись за місцем реєстрації боржника.

27 січня 2021 року державним виконавцем у виконавчому провадженні № 61173753 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із смертю боржника - ОСОБА_3 . Після смерті останньої заяву про прийняття спадщини подано її дочкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка є її правонаступником. Отже, з 05 лютого 2020 року ОСОБА_1 є власником 1/6 квартири, у якій була зареєстрована відповідачка ОСОБА_3 та на адресу якої надходили всі офіційні документи, що стосуються цивільної справи № 688/4820/18 та в подальшому виконання рішення суду. Однак з того часу, не в органи прокуратури, суду чи виконавчі органи ОСОБА_1 чи її представники не звертались, рішення суду чи виконавчі документи не оскаржували. Більш того, 05 лютого 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про прийняття всієї спадщини, яка належала її матері ОСОБА_3 .

З наведеного слід зробити висновок, що ОСОБА_3 була офіційно зареєстрованою за адресою, на яку направлялись судові повістки, а у подальшому і рішення та документи щодо виконання рішення суду, тому відповідач - ОСОБА_3 , а в подальшому спадкоємець ОСОБА_1 були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи судом.

Таим чином правонаступник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 не була позбавлена у праві доступу до правосуддя, поважних причин для пропуску строку заявником не доведено, як і для поновлення пропущеного строку на звернення до суду із відповідною заявою.

Суд наголошує, що за приписами ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Проте, пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення з урахуванням встановлених судом обставин жодним чином не обґрунтований.

Поняття поважності причин пропуску процесуального строку є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому, виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом чи встановлений відповідно до нього судом строк.

При цьому, Велика Палата Верховного суду в своїй постанові від 09 листопада 2021 року у справі №214/5505/16, пр.№14-74цс21 дійшла висновку, згідно якого не у всіх випадках, коли до суду надійшли документи після спливу процесуального строку, ці документи слід залишати без розгляду. Якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених частинами другою і третьою статті 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у ст.287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку.

Зважаючи на посилання сторони відповідача, суд зазначає, що сторона відповідача достеменно обізнана із ухваленим рішенням, що оскаржується, реалізувала своє право на подання заяви про перегляд, проте, визначений законом строк не дотримала, поважності причин зволікання із зверненням до суду з питання, що розглядається, наявними доводами не підтверджено.

Згідно з ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалю: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Суд враховує, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

За приписами ч.4 ст.263 ЦПК України суд враховує правові висновки, здійснені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 9 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16, пр. № 14-74цс21. Так, Велика Палата зауважила, що процесуальний закон не передбачає, що суд, розглянувши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення (зокрема на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання розглядати цю заяву по суті), може вчинити інші дії, ніж передбачені у частині третій статті 287 ЦПК України. Тому у випадку, якщо суд вважатиме неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, він має залишити її з цієї підстави без задоволення. Разом з цим, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).

Таким чином, відповідно до здійсненого правого висновку, у разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд з цієї причини відмовляє у задоволенні такої заяви про перегляд. Тоді відповідач, який її подав, може оскаржити в апеляційному порядку заочне рішення, обґрунтувавши, зокрема, поважність причин для пропуску строку на подання заяви про перегляд цього рішення. Передбачене у реченні другому частини четвертої статті 287 ЦПК України спеціальне правило про початок відліку строку на апеляційне оскарження заочного рішення застосовне лише до тих рішень, які суд ухвалив за правилами, що діють з 15 грудня 2017 року.

Проте, відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20, пр.№ 14-25цс24, наслідки пропуску процесуальних строків на вчинення процесуальних дій передбачені у статті 126 ЦПК України. Відповідно до частини першої цієї статті із закінченням встановленого законом або судом строку втрачається право на вчинення процесуальних дій. Таке право втрачається в силу закону, тому не потребує додаткового визнання судом. Суд лише констатує пропуск процесуального строку та відсутність поважних причин для його поновлення, якщо була подана заява про поновлення такого строку. Окремо ЦПК України встановлює наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, суд зобов`язаний залишити без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 126 ЦПК України).

Тлумачення статей 286, 287 ЦПК України в сукупності із частиною першою статті 288 ЦПК України дає підстави для висновку, що в разі, коли відповідач не довів наявність поважних причин неявки в судове засідання та неподання відзиву, а також не подав доказів по суті справи, суд залишає заяву про перегляд заочного рішення без задоволення. Для застосування повноважень, передбачених у частині третій статті 287 ЦПК України, суд звертає увагу, по-перше, на подання доказів по суті справи, які потенційно можуть змінити висновки по суті спору, викладені в заочному рішенні, та, по-друге, звертає увагу на існування і доведеність поважних причин, через які відповідач не зміг з`явитися на судове засідання, а також подати відзив, у зв`язку із чим і було ухвалене заочне рішення.

Це означає, як виснував Верховний Суд, що до підстав залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення не відноситься питання оцінки причин пропуску строку на подання такої заяви.

Тобто суд зобов`язаний перевірити дотримання відповідачем вимог статей 284, 285 ЦПК України, зокрема в частині строку подання заяви про перегляд заочного рішення, до прийняття такої заяви до розгляду. Суд не наділений правом, оминувши процесуальну дію щодо встановлення дотримання або порушення заявником строків звернення до суду, перейти до розгляду заяви по суті. Тому правила частини третьої статті 287 ЦПК України щодо повноважень місцевого суду не можуть застосуватися в ситуації, коли відсутні підстави для розгляду заяви про перегляд заочного рішення по суті, та, відповідно, не можуть бути підставою для залишення такої заяви без задоволення.

Водночас відсутність у главі 11 «Заочний розгляд справи» розділу III «Позовне провадження» ЦПК України прямої вказівки на ті повноваження суду, які мають бути ним реалізовані у разі пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, дає підстави для висновку про те, що відповідно до загальних положень ЦПК України про наслідки пропуску процесуальних строків (частина друга статті 126 ЦПК України) така заява має бути залишена без розгляду.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви (клопотання) про поновлення процесуального строку та залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду.

Керуючись ст.3, 120-128, 263, 269-272, 284, 287, 288 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви адвоката Савченко Оксани Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на подання до суду заяви про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі 688/4820/18 (провадження №2/688/212/19) за позовом керівника Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання наказу недійсним та зобов`язання витребувати земельну ділянку відмовити.

Заяву адвоката Савченко Оксани Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі 688/4820/18 (провадження №2/688/212/19) за позовом керівника Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання наказу недійсним та зобов`язання витребувати земельну ділянку залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду в частині відмови у поновленні строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її складення (п.10 ч.1 ст.353 ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня її вручення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали виготовлено 08 грудня 2025 року.

Суддя