Провадження № 2-др/638/25/25
05 березня 2025 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Латки І. П.,
за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 ,
відповідач ОСОБА_3 ,
третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Железняк Лариса Вячеславівна,
В судове засідання сторони не з`явилися, були належним чином повідомлені про судове засідання відповідно до вимог ч. 5 ст. 128, п. 2 ч. 8 ст. 128, ч. 5 ст. 130 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися. Враховуючи положення ч. 3 ст. 131, п. 1 ч. 3 ст. 223, ч. 4 ст. 270 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши заяву з додатками, оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що у жовтні 2024 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Железняк Лариса Вячеславівна.
В судовому засіданні 12 лютого 2025 року в судових дебатах представник відповідача ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні позовних вимог, стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу, повідомив, що докази понесення витрат будуть надані протягом 5 днів від дня ухвалення рішення.
Рішенням суду від 12 лютого 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Железняк Лариса Вячеславівна відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду цієї справи ОСОБА_3 надавалась професійна правнича допомога адвокатом Терещуком С.С..

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди №3 від 27 жовтня 2024 року до Договору про надання правничої допомоги від 09 жовтня 2020 року, адвокат зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів Клієнта у Дзержинському районному суді м. Харкова у справі 638/19605/24.

Сторони дійшли домовленості про погодинну вартість роботи адвоката, яка складає 2300 грн. за годину. Також сторони дійшли домовленості про «гонорар успіху Адвоката», який складатиме 20% від вартості повного об`єму виконаних робіт та послуг Адвоката у випадку винесення судом позитивного рішення на користь Клієнта (п. 3.1 Додаткової угоди).

Згідно з п. 4.1-4.2 Додаткової угоди правнича допомога вважаються наданою після підписання Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги, який підписується Сторонами та скріплюється печатками (за наявності). Адвокат надає Клієнту Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги, в якому зазначається зміст наданої правничої допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені Адвокатом понад узгоджену суму гонорару.

12 лютого 2025 року адвокат Терещук С.С. та клієнт ОСОБА_3 підписали Акт приймання - передачі наданої правничої допомоги (відповідно до Договору про надання правничої допомоги від 09 жовтня 2020р. і Додаткової угоди №3 до договору від 27 жовтня 2024р.), відповідно до якого Адвокат виконав за плату, а Клієнт прийняв наступну правову допомогу:

Консультація, підготовка правової позиції, тривалістю 2 год., вартістю 4600 грн;

Ознайомлення з матеріалами позову, тривалістю 1 год., вартістю 2300 грн;

Підготовка відзиву на позовну заяву , тривалістю 3 год., вартістю 6900 грн;

Участь в судовому засіданні, 3 судових засідання, вартістю 2300 грн за кожне;

Виїзд на судове слухання, але не прийняття участі у засіданні з причин, що не залежали від адвоката, 2 судових засідання, вартістю 1000 грн кожне;

Гонорар успіху 20% від вартості послуг 4540 грн.

В матеріалах справи міститься копія Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Терещуком Сергієм Сергійовичем серія ДН № 5806 від 12.06.2020 року, а також Ордер на надання правничої допомоги Серія АХ № 1217448 від 22.10.2024 року.

Крім того, ПН Харківського міського нотаріального округу Железняк Ларисі Вячеславівні також надавалася професійна правнича допомога адвокатом Литвиненко Анною Сергіївною.

Так, 25.12.2022 року між ПН ХМНОЮ Железняк Л.В. та адвокатом Литвиненко А.С. укладено Договір № 25/12/22 про надання правової допомоги, відповідно до п. 1.1. якого 1.1 Клієнт доручає, а Адвокат, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та за домовленістю Сторін.

Згідно з п. 4.1., 4.3. Договору від 25.12.2022 розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої п.2.1.1.- п.2.1.4, п.2.1.7,- п.2.1.9. цього договору встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю Сторін та визначається в Додатках до цього Договору. Суми гонорару зазначаються Адвокатом в актах про надання правової допомоги, які формуються ним в міру необхідності та вручаються безпосередньо Клієнту (уповноваженій особі Клієнта) або направляються засобами поштового чи комунікаційного зв`язку за його місцезнаходженням.

29 листопада 2024 року ПН ХМНОЮ Железняк Л.В. та адвокат Литвиненко А.С. уклали Додаткову угоду № 2 до Договору № 25/12/22 про надання правової допомоги, в пункті 1 якої визначили, що вартість послуг (гонорар) Адвоката за Договором № 25/12/22 від 25 грудня 2022 року про надання правової допомоги складає 10000,00 грн.

В пункті 3 Додаткової угоди сторони затвердили попередній розрахунок витрат:

1. Збір доказів, проведення підготовчих до дій до подання письмових пояснень по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Приватний нотаріус ХМНО ЖЕЛЕЗНЯК ЛАРИСА ВЯЧЕСЛАВІВНА у справі № 638/19605/24, тривалістю 2 год, вартістю 2000 грн;

2. Консультація Клієнта, вивчення судової практики зі спірного питання, визначення правової позиції, підготовка та написання письмових пояснень по справі Ля 638/19605/24, тривалістю 4 год., вартістю 4000 грн;

3. Подання пояснень до суду, участь у судових засіданнях по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Приватний нотаріус ХМНО ЖЕЛЕЗНЯК ЛАРИСА ВЯЧЕСЛАВІВНА у справі № 638/19605/24 (орієнтовно підготовче провадження та розгляд справи по суті), тривалістю 4 год., вартістю 4000 грн.

Також 29 листопада 2024 року ПН ХМНОЮ Железняк Л.В. та адвокат Литвиненко А.С. підписали Акт надання послуг з правової допомоги № 25/12/22-2 від 29.11.2024, чим підтвердили надання адвокатом клієнту послуг в обсязі аналогічному тому, що визначений додатковою угодою.

В матеріалах справи міститься копія Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Литвиненко Анною Сергіївною серія ПТ № 1787 від 25.07.2017 року, а також Ордер на надання правничої допомоги Серія АХ № 1168071 від 29.11.2024 року.

Вирішуючи питання про розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові на позивача.

Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги (ч. 12 ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи, що третя особа заперечувала проти позовних вимог, тому судові витрати третьої особи підлягають стягненню з позивача.

Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідачем та третьою особою виконано вимоги ч. 1 ст. 134, ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI передбачено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19), зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 757/29103/20-ц (провадження № 61-11792св21) зазначено, що у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку із розглядом конкретної справи.

Окрім того, при визначенні суми відшкодування, суд виходить з критерію реальності та необхідності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Оцінюючи надані відповідачем докази на підтвердження обсягів понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що послуги, які надавались відповідачу адвокатом Терещенком С.С. зазначені в Акті від 12.02.2025 року, повною мірою відповідають як критеріям реальності (дійсності), необхідності, так і критеріям розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, оскільки саме вони стали ключовими для розгляду справи та прийняття рішення на користь відповідача.

На переконання суду, надані відповідачу послуги відповідають складності справи, пов`язані з розглядом справи, з огляду на значення справи для сторін їх розмір є обґрунтованим та пропорційним щодо предмету спору.

Разом з тим, суд не вбачається підстав для відшкодування відповідачу «Гонорару успіху» у розмірі 4540 грн, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Проаналізувавши умови Додаткової угоди та Акту від 12.02.2025, суд дійшов висновку, що гонорар успіху не є ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», а є платою за сам результат, досягнення адвоката та не ставить в залежність від фактично наданих послуг.

Таким чином, передбачений гонорар успіху є додатковою винагородою адвоката, платою за досягнутий адвокатом результат, нарахування та сплата якого залежать від настання певної події.

Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 28липня 2022року у справі №903/781/21та від 03 серпня 2022року у справі №520/10409/18.

Судове рішення не належить до об`єктів цивільних прав (частина перша статті 177 ЦК України), а його ухвалення у конкретній справі не є результатом наданих адвокатами сторін послуг.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) та у додатковій постанові від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20), дійшла висновку про можливість існування гонорару успіху як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як гонорар успіху, що відповідає принципу свободи договору та численній практиці ЄСПЛ.

При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17 наголосив, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Враховуючи положення статті 137 ЦПК України, релевантну практику ЄСПЛ та Верховного Суду, суд дійшов висновку, що гонорар успіху у розмірі 4540,00 грн не був необхідним у зв`язку з розглядом цієї справи, враховуючи характер спірних правовідносин, у зв`язку з чим відсутні підстави для покладення на позивача обов`язку відшкодування гонорару успіху, який сплачує відповідач на користь адвоката в межах їх домовленості за умовами договору.

На підставі викладеного, з урахуванням категорії справи, ціни позову, значення справи для сторін, рівня складності спірних правовідносин, обсягу наданих відповідачу послуг з правничої допомоги, змісту та обсягу поданих документів, принципів співмірності, розумності та пропорційності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, що справедливим буде стягнення з позивача на користь відповідача в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу грошових коштів у розмірі 22700,00 грн.

Оцінюючи надані третьою особою докази на підтвердження обсягів понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що послуги, які надавались третій особі адвокатом Литвиненко А.С. зазначені в Акті від 29.11.2024 року, не повною мірою відповідають критеріям реальності, дійсності та необхідності. Зокрема, не відповідає критерію послуга «Збір доказів, проведення підготовчих дій», оскільки жодного доказу третьою особою до пояснень від 02.12.2024 року долучено не було, відтак дійсність надання цієї послуги вартістю 2000 грн не підтверджена. Крім того, послуги під № 2 та № 3 також не повною мірою відповідають критеріям реальності, дійсності та необхідності, оскільки фактично є однією послугою професійної правничої допомоги, а саме «Підготовка та подання пояснень щодо позову». Так «Подання пояснень до суду» (№3) включає в себе вивчення судової практики зі спірного питання, визначення правової позиції, підготовку і написання пояснень, які зазначені в п. № 2. Якщо розцінювати «Подання пояснень до суду» як вчинення дій із суто фізичного подання до канцелярії суду цих пояснень, тоді ця послуга не відповідає критеріям розумності та необхідності, оскільки час, витрачений на неї (4 год.), очевидно не був необхідним для надання цієї послуги. Крім того, в п. 3 зазначено надання такої послуги, як «участь в судових засіданнях», що не підтверджено матеріалами справи, оскільки в жодному судовому засіданні представник третьої особи участі не брав.

За таких обставин, суд визнає такими, що відповідають критеріям реальності, дійсності, необхідності та розумності наступні послуги професійної правничої допомоги і в наступному обсязі:

- Консультація Клієнта, вивчення судової практики зі спірного питання, визначення правової позиції, підготовка та написання письмових пояснень по справі Ля 638/19605/24, тривалістю 4 год., вартістю 4000 грн;

- подання пояснень до суду, тривалістю 1 год., вартістю 1000 грн.

Решта послуг професійної правничої допомоги, наданої третій особі загальною вартістю 5000 грн, не відповідають вказаним критеріям, а тому не підлягають компенсації за рахунок позивача.

Оцінюючи відповідність витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. на відповідність критеріям співмірності зі складністю справи, судом враховано, що вони в повній мірі відповідають складності справи, пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору.

На підставі викладеного, з урахуванням категорії справи, значення справи для сторін, рівня складності спірних правовідносин, обсягу наданих третій особі послуг з правничої допомоги, змісту та обсягу поданих документів, принципів співмірності, розумності та пропорційності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, що справедливим буде стягнення з позивача на користь третьої особи в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу грошових коштів у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 270, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_3 , від імені якої діє представник Терещук Сергій Сергійович, про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі № 638/19605/24 за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Железняк Лариса Вячеславівна задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22700,00 грн (двадцять дві тисячі сімсот гривень 00 копійок).

Заяву приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Железняк Лариси Вячеславівни, від імені якої діє представник ОСОБА_5 , про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Железняк Лариси Вячеславівни, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 63, оф. 303, 309, судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Додаткове рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення суду складено 05 березня 2025 року.

Суддя І.П. Латка