Справа № 303/9688/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 лютого 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.,

суддів: Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пархоменко Микола Володимирович, на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2024 року, ухвалене головуючим суддею Кость В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору між батьками щодо здійснення батьківських прав

встановив:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору між батьками щодо здійснення батьківських обов`язків та визначення місця проживання дітей.

Позов мотивований тим, що 16 березня 2022 року вона разом з своїми дітьми виїхала до Німеччини де проживала з ними, діти відвідували навчальні заклади. 15 серпня 2022 року відповідач приїхав до Німеччини з метою провести час з дітьми та обіцяв їх повернути 17 серпня 2022 року. Однак, 17 серпня 2022 року відповідач повідомив їй, що він разом з дітьми знаходиться на території України та не має намір повертати їй дітей. При цьому забороняв зустрічатися та спілкуватися з дітьми.

Вона зверталася до правоохоронних органів щодо незаконних дій відповідача, однак безрезультатно.

09 вересня 2022 року між нею та відповідачем було укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, посвідчений приватним нотаріусом Томпак Н.В., зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №1274. За вказаним договором місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визначено з батьком. Вказує, що такий договір відповідач змусив її підписати з огляду на обставини, які склалися між ними.

ОСОБА_2 без її згоди вивіз дітей до Німеччини, при цьому не повідомив місце їх знаходження. Від доньки вона дізналася, що відповідач має намір переїхати до іншої країни на постійне місце проживання разом з дітьми. Тому вона забрала сина та вивезла його до України.

З огляду на істотні порушення відповідачем умов договору, останній вчиняє перешкоди у спілкуванні та зустрічі з донькою, яка наразі проживає з ним за кордоном, а оскільки, не проживає на території України, то не бере участі у вихованні та утриманні сина.

З цих підстав ОСОБА_1 просила суд розірвати договір від 09.09.2022 укладений між нею та відповідачем щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, посвідчений приватним нотаріусом Томпак Н.В., зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №1274 та визначити місце проживання дітей з матір`ю.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пархоменко М.В., оскаржила рішення в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При укладенні договору вона сподівалася, що відповідач буде його виконувати, діти будуть проживати з ним на території України.

Судом першої інстанції як один з мотивів рішення у справі вказано: «Судом встановлено, та не заперечується учасниками справи, що незважаючи на те, що в пункті 1.3 Договору, місцем проживання Дітей батьки визначили місце проживання батька, фактично на час розгляду справи судом, син ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю в Україні, а дочка ОСОБА_3 - з батьком за кордоном. При цьому, укладений між сторонами Договір не містить застережень стосовно того, що місце проживання батька має бути саме в Україні і не може змінюватись».

Позивач не погоджується з оцінкою суду щодо того, що в оспорюваному договорі не вказано де саме мають проживати діти. Однак, договір укладався відповідно до законодавства України де місце проживання відповідача вказано АДРЕСА_1 , тобто це і є адреса, за якою відповідач, згідно договору має проживати з дітьми. В той же час виїзд дітей за кордон у договорі передбачений у п.4.4 «Інший з батьків зобов`язується не чинити перешкод іншій стороні з вивозу дітей на відпочинок за кордон і зобов`язується своєчасно надати всі нотаріальні згоди на такий вивіз».

Суд першої інстанції, фактично констатуючи порушення умов договору сторонами не тільки не надав цьому жодної оцінки, а й не оцінив вплив даних умов на інтереси дітей.

ОСОБА_3 в даний час навчається в Мукачівській загальноосвітній школі №13 де також перебуває на медичному обліку. У вихованні ОСОБА_3 окрім позивача, як мами приймають участь також його дід і баба, які проживають за вказаною адресою. Таким чином ОСОБА_3 в даний час, проживаючи з позивачем знаходиться в комфортних умовах, що забезпечують можливості його нормального фізичного і духовного розвитку у сталих умовах та при знайомих йому соціальних умовах та соціальному оточенні.

В той же час перебуваючи з відповідачем у Німеччині вищевказаних умов позбавлена донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що негативно може відобразитися як на умовах її проживання так і чинниках, що характеризують можливості матеріального забезпечення, умов проживання, здобуття освіти, соціального оточеним та розвитку.

Вважає, що зміна країни проживання дітей, виключно за бажанням батька, змінила не тільки права батька на реалізацію яких розраховувала позивачка при укладенні договору, а й вплинула безпосередньо на інтереси дітей. Відновлення як інтересів дітей так і прав позивача не можливі без розірвання оспорюваного договору.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 8 липня 2010 року) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане повторно 23 серпня 2023 року).

Не заперечується сторонами, той факт, що позивач разом з дітьми навесні 2022 року виїхала до Німеччини.

На підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.06.2022 (справа №303/3119/22) шлюб між сторонами було розірвано.

17.08.2022 позивачем подано заяву до Управління поліції Ройтлінген відділ кримінальної поліції про вчинення кримінального правопорушення, відносно того, що батько вилучив дітей у матері і вивіз їх в Україну.

У подальшому, 09.09.2022 між сторонами було укладено Договір, посвідчений приватним нотаріусом Тромпак Н.В., зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №1274, відповідно до умов якого батьки домовились про місце проживання дітей та про порядок здійснення батьківських прав.

Місцем проживання дітей батьки визначили місце проживання батька.

У разі зміни місця проживання дітей, батько зобов`язаний попереджувати матір письмово (на електронну адресу/смс/листом) із «вказанням» точного місця проживання Дітей не пізніше одного місяця з моменту зміни місця проживання ( пункт 1.3 Договору).

Після укладення Договору відповідач виїхав з дітьми за кордон.

У подальшому, внаслідок суперечок між сторонами, позивач із сином виїхали в Україну, а донька залишилася проживати з батьком у Німеччині.

Також в матеріалах справи міститься запит про надання інформації про аліментні зобов`язання Муніципалітету міста Ерфурт, земля Тюрінгія Управління у справах молоді адресований позивачу про надання авансових платежів (виплата аліментів) на утримання дитини ОСОБА_3 (а.с.27).

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Частиною четвертою статті 157 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Істотними умовами договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини є умови про участь у забезпеченні умов життя дитини тим з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним прав і обов`язків по вихованню дітей. До цього договору можуть бути застосовані загальні положення зобов`язального та договірного права, які містяться у ЦК України і не суперечать загальним засадам регулювання та суті сімейних відносин.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 361/8526/21.

Підстави для зміни або розірвання договору визначені у статті 651 ЦК України. За загальним правилом зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша цієї статті). Про таку зміну або розірвання сторони вправі домовитися у будь-який час на свій розсуд, крім випадків, обумовлених договором або у законодавстві. Тоді як зміна чи розірвання договору у судовому порядку є, зокрема, юридичним наслідком істотного порушення зобов`язання іншою стороною (пункт 2 частини першої статті 611, абзац другий частини другої статті 651 ЦК України), тобто способом реагування та захисту права від такого порушення, яке вже відбулося.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (частина друга статті 651 ЦК України).

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Істотність порушення визначається за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. Одним з критеріїв істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться й про випадки, коли одна із сторін не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначених приписів закону має співвідношення шкоди з тим, на що могла очікувати від виконання договору сторона (постанова Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі № 902/364/19).

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинно вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення, зокрема того, чи є істотною різниця між тим, на що мала право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що у дійсності вона змогла отримати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18).

Статтею 652 ЦК України визначено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, а також те, що за оспорюваним договором та нормами закону вбачається паритет між обов`язками батька та матері, сторони не виконували умови договору щодо проживання дітей з батьком.

Крім цього, згідно безпосередньо отриманих доказів в судовому засіданні пояснення сторін та письмових доказів, які були досліджені в судовому засіданні, між сторонами у справі існує конфлікт особистого характеру та з приводу виховання, утримання та місця проживання дітей.

На підставі викладеного, враховуючи умови договору та те, що сторони не виконують належним чином його умови, на час розгляду справи син проживає з ОСОБА_1 на території України, донька проживає з батьком за кордоном і між сторонами існує конфлікт з приводу визначення місця проживання дітей, що свідчить про істотне порушення умов договору, то апеляційний суд приходить до висновку про те, що такий слід розірвати.

А звідси, суд першої інстанції вищезазначеного не врахував та прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

За вказаних обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини справи та суд прийшов до помилкових висновків.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5 368,00 гривень за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Враховуючи наведене та керуючись нормами статей 367, 368, 374, 376, 381-384, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пархоменко Микола Володимирович, задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення яким позов ОСОБА_1 , задовольнити.

Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 09 вересня 2022 року, який укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Томпак Н.В. і зареєстрованого в реєстрі за №1274, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 судові витрати у розмірі 5 368,00 гривень судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 березня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: