Cправа № 563/241/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2025 року Корецький районний суд

Рівненської області

у складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Литвинчук Л.Л.

за участю:

представниці позивача, адвоката Турович О.М.

відповідача ОСОБА_1

представниці відповідача, адвоката Блащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корець, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, ДП "Центр державного земельного кадастру" в особі Регіональної філії, Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Землемір", про скасування реєстрації права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

Адвокат Турович О.М., в інтересах позивача ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом вказуючи, що її довіритель є власником земельної ділянки площею 4,03 га., що розташована на території Жадківської сільської ради, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-РВ № 029547 від 29 січня 2003 року. 18 жовтня 2018 року між ОСОБА_2 та ТОВ «НВП «Землемір» було укладено договір № 225, за яким останнє мало виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Однак згодом, уповноваженою особою ТОВ «НВП «Землемір» було повідомлено про відсутність можливості виготовити зазначену технічну документацію з подальшою реєстрацією земельної ділянки та присвоєння кадастрового номеру, оскільки на земельну ділянку ОСОБА_2 накладається частина суміжної земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0072, що належить ОСОБА_1 . Площа співпадіння дорівнює 0,3518 га. З огляду на вказані обставини, її довіритель вимушений звернутись до суду з позовом та просити скасувати реєстрацію права власності та вилучити відомості з Державного земельного кадастру, що стосуються земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0072, що належить ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 09 лютого 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати в порядку загального позовного провадження.

28 лютого 2024 року від ОСОБА_1 на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому останній позовних вимог не визнає, в задоволенні яких просить відмовити. Зазначає, що 02.01.2002 року його матері, ОСОБА_3 , на підставі рішення № 168 від 17 жовтня 2001 року було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії II-РВ № 039974, на підставі якого було виділено дві ділянки - ріллі 2,30 га. та кормових угідь - 0.19 га. Після смерті матері, 17.07.2010 року йому було видано Свідоцтво про право на спадщину, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,49 га. 15.05.2013 року в Управлінні Держземагенства в Корецькому районі було зареєстровано земельну ділянку площею 2,3033 га. та присвоєно кадастровий номер :03:007:0072. Відповідно, складено кадастровий план земельної ділянки та описано її межі. Землі позивача межують із його земельною ділянкою. 04.02.2016 року ним було зареєстрованого право власності на вказану земельну ділянку, відповідно, він є законним власником такої. Звертає увагу на те, що Державний акт на право приватної власності на землю на ім?я ОСОБА_3 було видано раніше за Державний акт, що був виданий ОСОБА_2 , що унеможливлює накладення земельної ділянки.

Представниця позивача адвокат Турович О.М. в судових засіданнях в повному обсязі підтримала позовні вимоги. Зазначала, що земельна ділянка відповідача на цей час є зареєстрованою. Попри це, в кадастровій карті не правильно зазначені координати такої земельної ділянки, яка також не правильно розташована згідно масиву (на площині), через що її довіритель не має змоги зареєструвати належне йому право на суміжну земельну ділянку. З вказаним питанням ОСОБА_2 неодноразово звертався до відповідача та пропонував оплатити вартість нової технічної документації для того щоб розмістити його земельну ділянку в належному їй місць. Однак відповідач, в категоричній формі відмовився, тому й має місце даний спір. Проте, для того щоб ОСОБА_2 зміг реалізувати своє право та зареєструвати земельну ділянку, у відповідності до вимог та норм, чинних на сьогоднішній день, йому необхідно внести належну йому земельну ділянку у діючу сітку координат, чому заважає присутнє накладення земельних ділянок. Тому, поставлене питання стосується саме технічної документації та координат на місцевості, а не фактичного втручання в межі землі відповідача. Вимоги сторони відповідача щодо застосування строку позовної давності у даній справі не визнала, вважає такі безпідставними з огляду на те, що позивач отримав відмову у виготовленні технічної документації від підприємства «Землемір» у вересні 2023 року. Проте, навіть якщо припустити достовірність розрахованих стороною відповідача строків меж звернення до суду - 19 квітня 2022 року, строк позовної давності не може застосовуватись у даному випадку, з огляду на зупинення такого перебігу, що пов`язано з карантинними обмеженнями, а також з введенням в Україні воєнного стану.

Відповідач в судовому засіданні позовних вимог не визнав. Запевняв, що його земельна ділянка не налягає на ділянку позивача. Межові знаки встановлювались ще в той час коли батькам виділяли землю. Його документація оформлена вчасно та законно. В той час коли позивач, за багато років, тільки починає виготовляти документацію. Також підтримав подану його представницею заяву про застосування строків позовної давності до вимог позивача.

Представниця відповідача, адвокат Блащук Т.В. в судовому засіданні 26.03.2025 року категорично заперечила щодо пред`явлених позовних вимог. Наголошувала, що земельна ділянка її довірителя була оформлена належним чином, із проведенням всіх необхідних замірів. Крім того, питання стоїть про межову частину шириною в 20 см. Тому, навіть зважаючи на такий незначущий розмір, не вбачаються підстави для скасування права власності відповідача на землю, що, в тому числі, є прямим посяганням на його приватну власність. Земельна ділянка, належна позивачу, чи не єдина, яка залишається без документації в цій частині поля. В судовому засіданні, 26.11.2025 року підтримала, подану 05.11.2025 року заяву про застосування строку позовної давності, зазначаючи, що такий сплинув ще 19 квітня 2022 року, в той час коли позивач звернувся з позовом до суду лише 12 січня 2024 року. Також наполягала на тому, що належна позивачу земельна ділянка не сформована. ГУ Держгеокадастру у Рівненській області також повідомлено, що відомості про земельну ділянку позивача не були внесені до Державного реєстру земель, відповідно не перенесені до ДЗК. Факт накладання меж земельної ділянки, яка знаходиться у власності позивача на суміжні земельні ділянки може бути встановлений лише під час проведення державної реєстрації. В той час коли в матеріалах справи відсутня відмова державного кадастрового реєстратора у проведенні державної реєстрації земельної ділянки. Відтак, право позивача не порушене. Крім того, вважають первинний висновок експерта не допустимим доказом. Водночас, у висновку повторної експертизи від 22.07.2025 року не зафіксовано накладення земельної ділянки її довірителя на земельну ділянку позивача. Відповідно переконана, що в позовних вимогах належить відмовити.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області в судове засідання не прибув, у матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи без їхньої участі, крім того вважають, що позивачем обрано спосіб захисту, який не відповідає чинному законодавству, позаяк ухвалення рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, допускається виключно з одночасним припиненням усіх речових прав, зареєстрованих щодо земельної ділянки. Тому, просять прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Представник ТОВ «НВП «Землемір», в поданих до суду письмових заявах просив справу розглядати без їхньої участі у зв`язку з відсутністю, на цей час, уповноважених працівників на представництво інтересів ТОВ «НВП «Землемір» у суді.

Представник ДП "Центр державного земельного кадастру" в особі Регіональної філії в судове засідання не з`явився, хоча про дату час та місце проведення судових засідань були повідомлені завчасно та належним чином, про що свідчать Рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Про причини неявки суду не повідомлено та своєї позиції з приводу заявлених позовних вимог не викладено.

Враховуючи позиції сторін та комплексно дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив такі обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що 29 січня 2003 року Корецькою райдержадміністрацією Ради народних депутатів, на підставі розпорядження Корецької райдержадміністрації Ради народних депутатів № 586 від 12 грудня 2002 року на ім`я ОСОБА_2 видано Державний акт ІІІ-РВ № 029547 на право приватної власності на землю, за яким останньому передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,03 га. (з них 4,03 га. ріллі) в межах згідно з планом та розташована на території Жадківської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2944. З Плану зовнішніх меж земельної ділянки вбачається, що земельна ділянка площею 4,03 га. межує із землями: загального користування (дорога); СВК «Перемога»; ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно з Довідкою № 17-03-09/267, що була видана Жадківським старостинським округом № 7, ОСОБА_2 , згідно розподілу громадян-власників сертифікатів на право на земельні частки (паї) за масивами та закріплення їх за ділянками, їх земельна частка (пай), державний акт РВ № 029547, знаходиться: рілля 4 масив - 1 ділянка.

ТОВ «НВП «Землемір» було відмовлено ОСОБА_2 у виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства на території Корецької міської ради (Жадківської сільської ради) Рівненського району (Корецького району) Рівненської області, з подальшою реєстрацією земельної ділянки та присвоєнням кадастрового номера, оскільки, на земельну ділянку ОСОБА_2 накладається частина земельної ділянки ОСОБА_1 (кадастровий номер :03:007:0072). Площа співпадає на 0,3518 га. Дана відмова подана у письмовому вигляді за підписом директора ОСОБА_5 , без вихідного номеру та дати (а.п. 10, том 1).

З інформації № 29-17-0.2-5796/2-23, що була надана ГУ Держгеокадастру у Рівненській області встановлено, що станом на 01.01.2013 року земельна ділянка площею 4,03 га. для ведення особистого селянського господарства на території Жадківської сільської ради перебувала у приватній власності ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-РВ № 029547 від 29.01.2003 року. Відомості про дану земельну ділянку не були внесені до Державного реєстру земель та відповідно не перенесені до Державного земельного кадастру. Факт накладання меж земельної ділянки яка знаходиться у власності ОСОБА_2 на суміжні земельні ділянки може бути встановлений лише під час проведення державної реєстрації.

На виконання ухвали суду від 17.04.2024 року ГУ Держгеокадастру у Рівненській області, 19.04.2024 року повідомлено, що місце розташування земельної ділянки (кадастровий номер :03:007:0072) відповідає «Технічній документації по виділенню в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та видачі державних актів на право приватної власності на землю жителям с. Жадківка гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на території Жадківської сільської ради Корецького району Рівненської області», яка включена до Державного фонду документації із землеустрою відділу № 1 (код 2001МФ19РВКРО00207). Вказану Технічну документацію долучено до матеріалів справи, в поясненнях до якої зазначено, що така виготовлена у відповідності з рішенням сільської ради № 113 від 14 червня 2001 року, № 157, 158 від 18 вересня 2001 року, технічного завдання, виданого районним відділом земельних ресурсів та договорів, укладених між Рівненським регіональним центром ДЗК і замовниками.

Роботи по виділенню земельних часток (паїв) проведені в порядку, встановленому Указом Президента України від 8.08.1995 року № 720 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям та згідно Методичних рекомендацій щодо порядку передачі земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності членам колективних сільськогосподарських підприємств і організацій від 4.06.1996 року за № 172/48.

Виготовлення державних актів на право приватної власності виконано згідно Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів, затвердженої Держкомземом від 29.02.2000 року за № 27.

Виділення земельних часток (паїв) виконано у відповідності зі Схемою поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) масивів першочергового поділу, яку розроблено Рівненським філіалом інституту землеустрою та погоджено Корецькою райдержадміністрацією.

Підставою для виконання робіт є заяви ОСОБА_6 , ОСОБА_4 і ОСОБА_7 , рішення Жадківської сільської ради № 113 від 14.06.2001 року та № 157, 158 від 18.09.2001 року на складання техдокументації по виділенню земельних часток (паїв) в натурі та складанню державних актів в масивах № 4 (рілля) і № 2 (пасовище) з належними їм земельними частками (паями) згідно сертифікатів серія PB № 0132558, PB № 0132324, PB № 0132402, викопіювання із схеми поділу земель колективної власності із зазначенням місця розташування земельних часток (паїв) в складі ріллі і пасовища по масивах № 4 та № 2.

Згідно Схеми паювання земель колективної власності агрофірми Мир земельна частка (пай) складається з ріллі та кормових угідь (пасовище), загальна вартість земельної частки (паю) становить 8923 грн. 14 коп. Площу земельних часток (паїв) визначено у фізичних гектарах за вартістю конкретних агровиробничих груп ґрунтів і вони становлять, зокрема: ОСОБА_3 рілля - 2.30 га, пасовище - 0.19 га; ОСОБА_2 рілля - 4.03 га.

Рішенням Жадківської сільської ради № 167-168 від 17 жовтня 2001 року ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 передано землю у приватну власність. Для перенесення меж земельних ділянок було складено розмічувальне креслення. Визначення в натурі меж земельних часток (паїв) проведено інструментально за допомогою теодоліта THEO 080 № 1009031 та 50-метрової мірної стрічки. Система координат ділянок умовна. Межі земельних часток (паїв) закріплено межовими знаками в кількості 19 штук (дерев`яні стовпи).

Встановлено, що відповідач у справі, ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті матері, ОСОБА_3 , в тому числі і земельної ділянки площею 2,49 га., належної спадкодавиці на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-РВ № 039974, що був виданий 02 січня 2002 року Жадківською сільською Радою народних депутатів та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1852 (Державний акт та Витяг № 24242984 про реєстрацію свідоцтва про право на спадщину в Спадковому реєстрі додаються).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 14.06.2023 року, земельна ділянка площею 2,3033 га., кадастровий номер: :03:007:0072, що розташована на території Жадківської сільської ради, на праві власності належить ОСОБА_1 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-РВ № 039974 від 02.01.2002; Свідоцтва про право на спадщину 639 від 17.07.2010. Дата державної реєстрації 15.05.2013 року. Згідно з кадастровим планом земельної ділянки площею 2,3033 га. (в тому числі рілля), така межує з землями: ОСОБА_2 ; СВК «Перемога», ОСОБА_4 та землями загального користування.

В процесі розгляду справи було долучено Технічну документацію із землеустрою щодо переоформлення державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва гр. ОСОБА_1 на території Жадківської сільської ради Корецького району Рівненської області, виготовленої в 2011 році Рівненською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» на замовлення відповідача, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.07.2010 року, № в реєстрі 639 (свідоцтво міститься в матеріалах (том. 2 а.п. 96). Вказано, що прив`язку меж земельних ділянок до державної системи координат зазнято електронним тахеомертом 3ТА5Р полярним методом. Площа вирахувана по координатах і становить 2,3034 га.

04 лютого 2016 року державним реєстратором Корецького районного управління юстиції Рівненської області було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :03:007:0072, площею 2,3033 га. за ОСОБА_1 , на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28125840 від 08.02.2016 року, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 52801615 від 08.02.2016 року.

Стороною відповідача 15.11.2024 року до матеріалів справи також долучено копію Технічної документації із землеустрою по виконанню комплексу землевпорядних робіт по видачі державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Жадківської сільської ради (КСП АПФ «Мир») Корецького району Рівненської області (код документації: 2010МФ19РВКР001609), що була виготовлена з врахуванням вимог проекту Видача державних актів на право власності на земельні ділянки в сільській місцевості та розвиток системи кадастру. Підставою для виконання робіт є Закон України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) № 866-15 від 15 травня 2003 року та розпорядження Корецької райдержадміністрації № 342 від 11 липня 2008 року. В пояснювальній записці до якої, крім іншого, зазначено, що геодезичну зйомку земельних масивів, що підлягали паюванню проведено електронним тахеометром ЗТа5Р № 14208. По межах земельних масивів встановлено 10 геодезичних центрів довгострокового зберігання (дерев`яні стовпи, за координовані в системі координат 1963 року комплексом GPS-приймачів Promark2). Загальна кількість власників сертифікатів по Жадківській сільській раді становила 752 чоловік, згідно схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї). В результаті польових вимірів виявлені розбіжності у площах масивів в порівнянні зі Схемою поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП АПФ Мир, які були враховані при виготовленні проектів організації території земельних масивів. Проектування масивів здійснено за допомогою комп`ютерної техніки з використанням планової основи масштабу 1:10000.

Технічна документація із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель на території Жадківської сільської ради Корецького району Рівненської області була виготовлена у відповідності до договору від 04.09.2013 року № 808 укладеного між ГУ Держземагенства у Рівненській області та ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».

Висновок експерта № 240729/1_ЮШ судової земельно-технічної експертизи, що був складений 15.08.2024 року судовим експертом Шекелем Ю.В., за яким встановлено, що конфігурація, проміри та площа земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0072, що належить ОСОБА_1 , в порівнянні з первинною документацією по її формуванню змінились, в тому числі, площа змінилась з 2,30 га. на 2,3033 га. Крім того, реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0072 здійснена зі зміщенням в північному напрямку з накладанням на проектні земельної ділянки, що належить ОСОБА_8 .

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ПП «ЕКСПЕРТ-РІВНЕ-ЗЕМЛЯ», ОСОБА_9 повністю підтримав свій Висновок від 15 серпня 2024 року. Зазначив, що при проведенні експертизи на місцевість не виїжджав, оскільки вирішення поставлених перед експертом питань цього не вимагали. Для проведення експертного дослідження у своєму розпорядженні мав матеріали цивільної справи зі всіма доданими до неї документами, перелік яких достеменно не пригадує. Пояснив, що ймовірно досліджував також Технічну документацію по виконанню комплексу землевпорядних робіт по видачі державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Жадківської сільської ради (КСП АПФ Мир), якщо вона була присутня в матеріалах справи.

За загальним правилом, висновок експерта, відповідно до ч. 1 ст. 110 ЦПК України, не має заздалегідь встановленої сили та є лише одним із видів доказів, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Більш того, суд не може вважати належним доказом у справі зазначений Висновок експерта, зважаючи також на те, що судовий експерт на час проведення експертизи не мав у своєму розпорядженні Технічної документації із землеустрою по складанню проектів організації земельних масивів та видачі державних актів на право власності земельні ділянки КСП Агрофірма «Мир» Жадківської сільської ради Корецького району Рівненської області. В той час, коли поставлене на вирішення експерта питання полягало саму у визначенні відповідності фізичних характеристик земельної ділянки, що належить відповідачу даним зазначеної вище Технічної документації.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена ним у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 квітня 2025 року у справі № 569/13527/22 щодо відхилення висновку експерта як неналежного доказу у справі.

Водночас, з висновку судового експерта за результатами проведення повторної судової земельно-технічної експертизи № 2256-Е від 22.07.2025 року встановлено невідповідність фактичного землекористування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:007:0072, даним Технічної документації із землеустрою щодо переоформлення державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_1 на території Жадківської сільської ради Корецького району Рівненської області. Відповідно до проведеного дослідження та наданих на дослідження матеріалів, існує накладання зареєстрованої земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0072 на зареєстровану земельну ділянку з кадастровим номером :03:007:0070 (площа накладання становить 0,0781 га.). Існує накладання земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0072, згідно каталогу координат документації із землеустрою, на зареєстровані земельні ділянки: з кадастровим номером :03:007:0070 (площа накладання становить 0,0543 га.); з кадастровим номером :03:007:0099 (площа накладання становить 0,1341 га.). Існує накладання фактичного землекористування земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0072 на зареєстровані земельні ділянки: з кадастровим номером :03:007:0099 (площа накладання становить 0,4194 га.); з кадастровим номером :03:007:0015 (площа накладання становить 0,0850 га.); з кадастровим номером :03:007:0062 (площа накладання становить 0,0667 га.).

При цьому, про факт накладення земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0072 на проектні земельної ділянки, що належить ОСОБА_8 не йдеться.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та, обґрунтовуючи відповідний висновок, необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2020 року у справі № 923/364/19 та від 16 червня 2020 року у справі № 904/1221/19.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі права чи інтереси мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 та інші).

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Тому суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (стаття 14 Конституції України).

Відповідно до частини першої та сьомої статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами статей 317, 319, 321 ЦК України, згідно з якими власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Частинами першою та другою статті 78 ЗК України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Положеннями ч. 1 ст. 81 ЗК України визначено такі способи набуття права власності на земельні ділянки: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до частини першої статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів і дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Порушення цивільних прав може проявлятися, зокрема, у створенні власнику перешкод у здійсненні права користування чи розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог частини першої статті 106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

За змістом частини першої статті 107 ЗК України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Частиною першою статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження цих проєктів регулюються статтями 118, 186-1 ЗК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У ч. 2-3 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 року у справі № 466/1058/15-ц (провадження № 61-6732св22) зазначено, що передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства - без оформлення права користування, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо.

Судом встановлено, що Рішенням Виконавчого комітету Жадківської сільської ради Корецького району № 168 від 17.10.2001 року вирішено ОСОБА_3 виділити в натурі (на місцевості) земельну частку (пай) в розмірі 2,49 га., з них в тому числі: ріллі 2,3 га., пасовище 0,19 га. в приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і видати державний акт на право приватної власності на землю. 02.01.2002 року ОСОБА_3 , на підставі рішення № 168 від 17.10.2001 року було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії II-РВ № 039974, на підставі якого було виділено дві ділянки - ріллі 2,30 га. та кормових угідь - 0.19 га. Після смерті ОСОБА_3 17.07.2010 року відповідачу було видано Свідоцтво про право на спадщину, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,49 га. 15.05.2013 року в Управлінні Держземагенства в Корецькому районі було зареєстровано земельну ділянку площею 2,3033 га. та присвоєно кадастровий номер :03:007:0072. 04.02.2016 року відповідач зареєстрував право власності на вказану земельну ділянку.

Водночас, ОСОБА_2 . Рішенням Виконавчого комітету Жадківської сільської ради Корецького району № 167 від 18 вересня 2001 року вирішено виділити в натурі (на місцевості) земельну частку (пай) в розмірі 4,03 га. ріллі в приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і видати державний акт на право приватної власності на землю. 29 січня 2003 року Корецькою райдержадміністрацією Ради народних депутатів, на підставі розпорядження Корецької райдержадміністрації Ради народних депутатів № 586 від 12 грудня 2002 року на ім`я ОСОБА_2 було видано Державний акт ІІІ-РВ № 029547 на право приватної власності на землю, за яким останньому передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,03 га. ріллі.

Враховуючи, що виділення земельних ділянок в натурі сторонам у справі мало місце в 2001 році, роботи по виділенню земельних часток (паїв) проведені в порядку, встановленому Указом Президента України від 8.08.1995 року № 720 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям та згідно Методичних рекомендацій щодо порядку передачі земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності членам колективних сільськогосподарських підприємств і організацій від 4.06.1996 року за № 172/48.

Виготовлення державних актів на право приватної власності виконано згідно Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів, затвердженої Держкомземом від 29.02.2000 року за № 27.

Виділення земельних часток (паїв) виконано у відповідності зі Схемою поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) масивів першочергового поділу, яку розроблено Рівненським філіалом інституту землеустрою та погоджено Корецькою райдержадміністрацією.

Так, згідно з Указом Президента України від 8.08.1995 року № 720 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку.

Відповідно до положень Методичних рекомендацій щодо порядку передачі земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності членам колективних сільськогосподарських підприємств і організацій, передача в натурі земельної частки (паю) громадянину здійснюється після складання "Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї)".

Складання Схем проводиться землевпорядними та іншими організаціями, що мають на це дозвіл (ліцензію).

Громадянин, який має сертифікат на право на земельну частку (пай) і бажає одержати свою земельну частку (пай) в натурі, подає підприємству заяву.

Місцеположення в натурі земельної ділянки, що надається згідно з Схемою, погоджується виконавчим органом управління підприємства в місячний строк з часу подання заяви співвласника про вихід із складу цього підприємства.

Рішення виконавчого органу управління підприємства є підставою для виконання робіт щодо передачі земельної частки (паю) в натурі.

Передача земельної частки (паю) в натурі провадиться згідно зі Схемою та проектом організації території земельних ділянок першочергової передачі.

Перед встановленням в натурі меж земельної ділянки вирішується питання про технічні методи виконання робіт та можливі конструктивні особливості межових знаків.

Встановлення і закріплення меж земельної ділянки в натурі провадиться за участю громадянина, якому передається земельна ділянка, та представника від підприємства, а також власників землі і землекористувачів суміжних ділянок.

При встановленні в натурі зовнішніх меж земельної ділянки виконується прив`язка їх до пунктів державної геодезичної мережі, інших координованих знаків і об`єктів, вимірюються кути поворотних точок і міри ліній між ними, вираховуються координати поворотних точок.

Технічна документація щодо передачі земельної частки (паю) в натурі є підставою для прийняття рішення місцевою радою про видачу державного акта на право приватної власності на землю, з визначенням цільового призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Таким чином, процедура виділення земельних ділянок для ОСОБА_3 відбулася згідно з чинним законодавством і завершилась реєстрацією права власності на таку земельну ділянку її спадкоємцем та відповідачем у справі, ОСОБА_1 .

Водночас, з інформації ГУ Держгеокадастру у Рівненській області встановлено, що станом на 01.01.2013 року земельна ділянка площею 4,03 га. перебувала у приватній власності ОСОБА_2 на підставі державного акта серія ІІІ-РВ № 029547 від 29.01.2003 року. Відомості про дану земельну ділянку не були внесені до Державного реєстру земель та відповідно не перенесені до Державного земельного кадастру.

У разі якщо до 1 січня 2013 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність, а відомості про таку земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель, державна реєстрація такої земельної ділянки здійснюється на підставі зазначеної технічної документації із землеустрою в порядку, встановленому законом.

Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Відповідно до положень ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, в т.ч. шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій-сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

Відповідно до положень ст. 11 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до норм та правил, технічних регламентів. Зміна вимог норм та правил, технічних регламентів щодо показників точності або способів її визначення, зміна геодезичної або картографічної основи Державного земельного кадастру (у тому числі систем координат), що використовувалися для його ведення, не є підставою для визнання відомостей Державного земельного кадастру такими, що підлягають уточненню, якщо на момент їх внесення вони відповідали нормам та правилам, технічним регламентам.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру:

- на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні;

- на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками;

Частинами 14 та 15 вказаної статті Закону встановлено, що документація із землеустрою і технічна документація з оцінки земель подаються державному кадастровому реєстратору разом з електронним документом, що містить результати робіт із землеустрою та оцінки земель.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 16 ЗУ "Про Державний земельний кадастр", земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 24 ЗУ "Про Державний земельний кадастр", державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності); замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву).

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 24 ЗУ "Про Державний земельний кадастр", державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 25 ЗУ "Про державний земельний кадастр", поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга ведеться в паперовій та електронній (цифровій) формі. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

У частині 1 статті 37 ЗУ "Про державний земельний кадастр" визначено, що у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб. Повідомлення про виявлення помилки може бути надіслано також в електронному вигляді з Державного аграрного реєстру через Єдиний портал адміністративних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з п. 4 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" до вказаного Закону, у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв`язку із зміною методів підрахунку (округлення), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Про виявлені помилки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, письмово безоплатно повідомляє власників (користувачів) земельних ділянок.

Стороною позивача було зазначено, що в кадастровій карті не правильно зазначені координати земельної ділянки відповідача, яка також не правильно розташована згідно масиву (на площині), внаслідок чого її довіритель не має змоги реалізувати свої права. Однак, доказів про те, що позивач у встановленому законом порядку, звертався до уповноваженого органу з повідомленням про виявлення та виправлення помилки у технічній документації і йому було відмовлено, суду не надано.

Щодо доводів сторони відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду із зазначеним позовом, то суд не дає їм оцінки з огляду на безпідставність пред`явленого позову.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог (частина перша статті 13 ЦПК України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтвердженого належними доказами факту порушення (невизнання або оспорювання) цього права на земельну ділянку.

Предметом позову у даній справі, є вимоги про скасування реєстрації права власності та вилучення відповідних відомостей з Державного земельного кадастру, що стосуються земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0072, яка належить відповідачу.

Обґрунтовуючи вказані вимоги, сторона позивача посилається на те, що частина земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0072, яка належить відповідачу накладається на земельну ділянку ОСОБА_2 , що позбавляє останнього можливості виготовити технічну документацію з подальшою реєстрацією земельної ділянки та присвоєння кадастрового номеру. Наявними у матеріалах справи доказами доведено, що не оспорюється і стороною позивача, що передача відповідачу у власність спірної земельної ділянки в натурі відбулося значно раніше, ніж позивачу. Тому, при виготовленні Технічної документації із землеустрою по підготовчих роботах до виділення в натурі земельної ділянки(паю) для позивача, мають бути враховані межі вже виділеної (сформованої) земельної ділянки відповідача, а також інших землевласників у відповідному масиві.

З огляду на вищезазначені норми права, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об?єкта цивільних прав, здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. та передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

З матеріалів справи встановлено, що земельна ділянка позивача на сьогоднішній день залишається не є сформованною та відомості про таку земельну ділянку не були внесені до Державного реєстру земель. Відповідно не перенесені до Державного земельного кадастру.

Факт накладання меж земельної ділянки, яка знаходиться у власності ОСОБА_1 на суміжну земельну ділянку ОСОБА_10 залишається не доведеною. З огляду також на те, що факт накладення на суміжні земельні ділянки може бути встановлений лише під час проведення державної реєстрації, а матеріали справи не містять відмови державного кадастрового реєстратора у проведенні державної реєстрації земельної ділянки позивача, тому стороною позивача не доведено факту порушення його прав.

За встановлених обставин, зокрема факту належної реєстрації відповідачем права власності на належну йому земельну ділянку, з погодженням меж такої ділянки з суміжними землекористувачами, та недоведеністю факту накладення земельної ділянки ОСОБА_1 на земельну ділянку позивача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. 4, 11, 12, 141, 258-259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог та скасуванні реєстрації права власності та вилученні відомостей з Державного земельного кадастру, що стосуються земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0072, що належить ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог:

Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, ІКЮО: 39768252, місцезнаходження: 33013, м. Рівне, вул. Симона Петлюри, 37;

ДП "Центр державного земельного кадастру" в особі Рівненської регіональної філії, ІКЮО: 26406633, місцезнаходження: м. Рівне, вул. Київська, 10;

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Землемір", ІКЮО: 32745328, місцезнаходження: 35422, с. Малинівка Рівненського району Рівненської області, вул. Миру, 12.

Повний текст рішення виготовлено 10 грудня 2025 року.

С у д д я