єдиний унікальний номер справи 531/3456/24
номер провадження 2/531/110/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Герцова О. М.

за участі секретаря судового засідання Капленко Є. С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», за участі представника позивача Мохир Ярослава Вікторовича, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 07.07.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 07.07.2023-100000083, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 7000,00 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 07.07.2023, строком на 56 днів. Дата повернення (виплати) кредиту 31.08.2023. Періоди користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту.Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,3 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 1050,00 грн.

Згідно з п. 3.1 договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В порушення договору відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 13145,97 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту - 7000,00 грн., по процентам 5095,97 грн. та комісії 1050,00 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 07.07.2023-100000083 від 07.07.2023 у розмірі 13145,97 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 30.12.2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

До суду повернувся конверт з ухвалою про відкриття провадження по справі та копією позовної заяви з додатками, який надсилався відповідачу, з відміткою «Адресат відсутній», у зв`язку з цим ухвалою суду від 30.01.2025 року було здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

03.02.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Шелудько О.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якій просила у задоволенні позову ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати за надання правової допомоги. У відзиві зазначає, що первинних документів, які б підтверджували перерахування відповідачу коштів не надано. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинним документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. З доказів, наявних в матеріалах справи неможливо ідентифікувати належність електронного платіжного засобу відповідачу, оскільки повної інформації щодо номеру банківської картки або ж номеру банківського рахунку відповідача матеріали справи не містять. Посилаючись на ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», вважає нарахування кредитором комісійної винагороди в розмірі 1050,00 грн такою, що не відповідає принципу справедливості, добросовісності та розумності в розумінні вказаного закону.

13.02.2025 представником позивача направлено відповідь на відзив, в якому зазначає, що кредитний договір №07.07.2023-100000083 від 07.07.2023 укладено в електронній формі з дотриманням вимог Закону України «Про електрону комерцію». Відтак, вважає, що відповідачем та позивачем було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов правочину (кредитного договору), та підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, що підтверджується належними доказами, а також наданим до судуLog File з чіткою хронологією дій учасників електронної комерції при укладенні електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі позивача веб-сайті позивача sgroshi.com.ua.Видача кредитних коштів відповідачу підтверджується квитанція № від 07.07.2023, яка є первинним платіжним документом у розумінні Закону України «Про платіжні послуги», а отже належним та допустимим доказом видачі коштів відповідачу.Загальні витрати за споживчим є співмірними, враховуючи строк кредитування, який становив 56 днів.Щодо комісії за кредитним договором зазначає, що п. 9 Заявки кредитного договору передбачено комісію, пов`язану з наданням кредиту у розмірі 15% від суми кредиту, яка дорівнює 1050 грн. 00 коп. Розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Відтак, комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний позичальником, з використанням стороннього сервісу інтернет-еквайрингу.З огляду на викладене просить позовні вимоги задовольнити.

04.04.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Шелудько О.О. надійшли додаткові пояснення у справі, де звертаємо увагу, що у кредитному договорі не вказано за яку саме послугу позивач встановив комісію. Вважає посилання позивача на п. 9 відповіді позичальника про прийняття пропозиції акцепт кредитного договору № 09.05.2024-100002695 безпідставне, оскільки у вказаному пункті не вказано за яку саме послугу позивач встановив комісію. Умови самого договору не містять переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту, тому обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемним відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», що узгоджується з правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду від 14.09.2022 (справа № 755/11636/21) та від 16.11.2022 (справа №755/9486/21). Щодо перерахування коштів, вказує, що позивачем долучено картку субконто, однак вказаний документ не підтверджує факт отримання відповідачем коштів, оскільки в зазначеному документі відсутні відомості куди саме кошти переховувались, тож встановити чи був це відповідач неможливо. Також посилання позивача, що перерахування коштів відповідачу підтверджується квитанцією № від 07.07.2023, яка є первинним платіжним документом у розумінні Закону України «Про платіжні послуги», є помилковим.Отже, позивач не довів факту надання коштів позичальнику, оскільки не надав відповідних доказів.Розрахунок заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу.

Ухвалою суду від 06.10.2025 задоволено клопотання ТОВ «Споживчий центр» про витребування доказів; витребувано у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» письмові докази, які становлять банківську таємницю.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві та у відповіді на відзив просив розгляд справи здійснювати без участі представника ТОВ «Споживчий Центр».

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. В заяві про проведення засідання у відсутності особи, яка бере участь у справі, адвокат Шелудько О.О. просила розглядати справу №531/3456/24 без участі сторони відповідача, а саме без участі ОСОБА_1 та його представника, адвоката Шелудько О.О.

Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових матеріалів та доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 07.07.2023 було укладено кредитний договір № 07.097.2023-100000083, який складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 07.07.2023 та Заявки від 07.07.2023.

Відповідно до п. 3.1 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 07.07.2023, кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію.

Пунктом 3.2. встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно п. 3.3 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 07.07.2023, кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту фінансовий кредит; строк, на який надається кредит - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; дата повернення (виплати) кредиту встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору; проценти за користування кредитом (проценти) - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.

07.07.2023 ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Р587 підписав заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 07.07.2023.

Згідно вказаної заявки: кредитор ТОВ «Споживчий центр»; позичальник ОСОБА_1 ; відповідно до умов кредитного договору №07.07.2023-100000083 від 07.07.2023 позичальнику надається кредит на наступних умовах: сума кредиту 7000,00 грн; строк, на який надається кредит 56 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 31.08.2023; Період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (черговий період). Продовження строку, на який надається кредит, не передбачене. У позичальника та кредитодавця відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту.

Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,3% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення кредиту/залишку кредиту (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 1050,00 грн. Розраховується шляхом множення кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів: 5375-41хх-хххх- 8163.

Крім того, у вказаній заяві зазначено, що позичальник підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору №07.07.2023-100000083 від 07.07.2023 з якими попередньо уважно ознайомився.

Вказані положення відтворені також у Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №07.07.2023-100000083 від 07.07.2023.

Також відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Р587 підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти.

На підтвердження викладених в позові обставин представником позивача надано також наступні документи: копію додатку до анкети позичальника від 07.07.2023, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором Р587; копію інформації щодо ТОВ «Споживчий центр» як абонента-надавача послуг, виготовленій з системи BankID Національного банку; копію інформації щодо ідентифікації ОСОБА_1 , виготовленої з системи BankID Національного банку, Log File Візуальна форма послідовності дій учасників електронної комерції (кредитора та позичальника) щодо укладення електронного договору в інформаційно телекомунікаційній системі кредитний договір №07.07.283 від 07.07.2023, довідка ТОВ «Старт-Мобайл» про доставлення SMS-повідомлення з текстом: «Код ШвидкоГроші: P587, картка субконто Контрагенти. Договори за 07.07.2023-10.02.2025.

Відповідно до квитанції № ТОВ «Споживчий центр», на підставі договору №07.07.2023-100000083, 07.07.2023 о 01-32 год перерахувало на банківську картку № НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 7000,00 грн. Видача коштів здійснювалося за допомогою системи LiqPay.

На виконання ухвали суду від 06.10.2025 про витребування доказів, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надано інформаційний лист, в якому зазначено, що за наданими даними не вдалося ідентифікувати власника картки.

Отже, банком не підтверджено відкриття банківського рахунку, що обслуговується із використанням картки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №07.07.2023-100000083 від 07.07.2023, заборгованість ОСОБА_1 за даним кредитним договором складає 13145,97 грн, з яких: 7000,00 грн основний борг, 5095,97 грн - проценти, 1050,00 грн - комісія. Проценти по кредиту нараховані за період з 07.07.2023 по 31.08.2023.

Наведеними вище доказами у їх сукупності не підтверджується факту отримання позичальником ОСОБА_1 суми кредиту в користування, випуску банком в його користування картки маски № НОМЕР_1 , на яку відбулося зарахування коштів. Такі обставини не знайшли свого підтвердження і в документах, що становлять банківську таємницю та витребувані судом за клопотанням позивача.

Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц дійшов правового висновку, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Отже, надана банком виписка за картковим рахунком позичальника у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2021 в справі №278/2177/15-ц: виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

Відтак, в матеріалах справи відсутні належні докази надання позичальникові ОСОБА_1 кредиту в користування.

Обставини з приводу суми заборгованості за кредитним договором, викладені в позовній заяві, не доведено, тому що відомості, які містяться в довідці-розрахунку про стан заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №07.07.2023-100000083 від 07.07.2023, виданої ТОВ «Споживчий центр», перелічують лише складові заборгованості, при цьому відсутній розрахунок заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією, не є достатнім доказом для встановлення даних обставин.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У зв`язку з недоведеністю обставин, наведених на обґрунтування позову, щодо наявності заборгованості відповідача за кредитним договором №07.07.2023-100000083 від 07.07.2023, укладеним з позивачем, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією.

У зв`язку із викладеним в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно з платіжною інструкцією №СЦ00023563 від 16.12.2024, позивачем при поданні даної позовної заяви сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Зважаючи, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, відсутні підстави покладення судового збору на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 268, ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О. М. Герцов