Справа № 703/6506/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Биченка І.Я.

за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Позивач стверджує, що на даний час у нього змінився сімейний та матеріальний стан, оскільки він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 від якого народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка також потребує утримання.

Крім того, просив врахувати, що 22 липня 2024 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини його заробітку, починаючи з 15 липня 2024 року.

Також, рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 вересня 2024 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дружини ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_5 трирічного віку.

Крім того позивач вказав, що на його утриманні також перебуває син ОСОБА_7 від попереднього шлюбу, оскільки батько дитини помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зауважив, що на підставі вказаних рішень суду з нього, позивача, щомісяця стягуються аліменти в розмірі, що перевищує 50 відсотків його доходу.

В зв`язку з цим, просив зменшити розмір аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 з 1/3 частини його доходу на 1/4 частину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Ухвалою суду від 11 грудня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 18 грудня 2024 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15 січня 2025 року закрито підготовче провадження по справі. Справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

У наданому суду відзиві на позовну заяву відповідач проти задоволення позову заперечувала та зазначила, що позивач не надав суду доказів на предмет зміни його матеріального стану та неможливості сплачувати аліменти на утриманні дочки в розмірі 1/3 частини заробітку. Перебування позивача у шлюбі, народження у нього дитини, її утримання не свідчить про погіршення матеріального стану позивача та не є підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, відсутність у позивача можливості надавати дитині відповідного розміру допомогу не може бути підставою для звільнення його, як батька, від покладеного обов`язку по утриманню дитини. Звернула увагу на ту обставину, що перебування на утриманні позивача дитини від іншого шлюбу також не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Враховуючи викладене просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У наданій суду відповіді на відзив позивач заперечив викладені у відзиві обставини, наполягав на задоволенні позову. Також просив врахувати, що з моменту винесення рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області про стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 його дохід не збільшився, про що надав довідку ОК7 та зазначив, що такий залежить переважно від виконання ним, позивачем, бойових завдань, оскільки він є військовослужбовцем.

В подальшому представник позивача надала суду заяву в якій розгляд справи просила проводити без її участі та участі позивача, на задоволенні позовних вимог наполягала.

За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 травня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення набрало законної сили 25 жовтня 2022 року.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 24 червня 2023 року зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

22 липня 2024 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 15 липня 2024 року і до досягнення дочкою повноліття.

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 вересня 2024 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 липня 2024 року і до досягнення донькою ОСОБА_5 трирічного віку.

Відповідно до довідки АСВП, 06 листопада 2024 року відкрито виконавче провадження 76489496 де боржником зазначено ОСОБА_1 , а стягувачем ОСОБА_7 .

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 52 Конституції України передбачає, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ст.11 Закону України "Про охорону дитинства", предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Згідно з ч.1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного із батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 вказував на те, що крім аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 в розмірі 1/3 частини, наразі з нього стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини та дружини ОСОБА_7 до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частини, що є підставою для зменшення розміру присуджених судовим рішенням аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із сторін, є самостійними підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Відносно платника аліментів враховується також зміна складу осіб, які зобов`язані за законом надавати утримування. Погіршення або поліпшення стану здоров`я платника або одержувача аліментів враховується судом як підстав для зміни розміру аліментів.

Крім того, Верховний Суд наголошував на тому, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи доводиться та не заперечується сторонами сплата позивачем аліментів на користь відповідача у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що позивач є також батьком малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої згідно судового наказу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 липня 2024 року з нього стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, а також з позивача, згідно рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 вересня 2024 року, стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення донькою ОСОБА_5 трирічного віку.

Таким чином, якщо на час ухвалення Смілянським міськрайонним судом Черкаської області рішення про стягнення з позивача аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини на його утриманні перебувала лише одна дитина - ОСОБА_3 , то на час звернення до суду з вказаним позовом у позивача змінився сімейний стан, він одружився та з нього вже стягувались аліменти на утримання як малолітньої доньки від іншого шлюбу та дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Також позивачем до позову долучено відомості з Пенсійного фонду України щодо застрахованої особи ОСОБА_1 (довідка ОК-7), які вказують, що з 2022 по 2024 рік дохід позивача постійно змінюється, та, як зазначив позивач, залежить від виконання ним бойових завдань, оскільки він є військовослужбовцем.

Оскільки до предмета доказування відносяться обставини, які свідчать про існування змін, що відбулись в матеріальному чи сімейному становищі платника аліментів вже після їх присудження судовим рішенням, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано настання у платника аліментів таких змін після 2022 року, суд приходить до висновку, що вказані зміни в своєму сукупному розмірі вплинули на здатність позивача сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини на одну дитину дочку ОСОБА_3 , утриманням якої також має опікуватись і відповідач.

Суд, враховуючи матеріальне становище позивача, наявність на його утриманні двох малолітніх дітей та дружину, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, вважає що є підстави для задоволення позовних вимог та зменшення розміру стягнення визначених рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року аліментів з 1/3 частини до 1/4 частини щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає, що зменшення розміру аліментів з 1/3 до 1/4 частини є розумним та не суперечить нормам матеріального права та буде справедливим балансом щодо захисту прав всіх дітей позивача з урахування потреб позивача, а також інших осіб, що перебувають на його утриманні.

За правилами ст. 191 СК України зменшення розміру аліментів відбувається з моменту набрання рішенням суду законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 247,259,263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити повністю.

Зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року у справі №703/1286/22, на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/3 до 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення може бути оскаржене сторонами до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 05 березня 2025 року.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя І.Я. Биченко