Справа № 740/7206/24
Провадження № 2/740/419/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року місто Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючої судді Гагаріної Т.О., секретаря судового засідання Мартиненко Ю.А.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Ніжині цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:
позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 (далі відповідач) на його користь заборгованість за кредитним договором №200520548 від 03.05.2016 в розмірі 71 954,34 грн, 2422,40 грн судового збору та 7000 грн витрат на правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.05.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем було укладено угоду №200520548 щодо кредитування - кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 у користування кредитні кошти у розмірі 16 959,06 грн, з встановленим строком користування з 03.05.2016 по 03.05.2018. Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушила умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк.

23.05.2016 згідно з рішенням Правління НБУ України №14/БТ ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №812 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Фактично управління банком перейшло до Фонду.

20.07.2020 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071, проведеного 15.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі №910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за кредитним договором з відповідачем. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором, у ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитним договором №200520548 від 03.05.2016 станом на 10.12.2024 становить 46 706,68 грн, з яких: 16 128,78 грн - заборгованість за кредитом; 30 577,90 грн заборгованість за відсотками. Заборгованість розрахована станом на дату укладення договору факторингу № 7_БМ від 20.07.2020 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та зафіксована у додатку до договору реєстрі кредитних договорів. Надані виписки сформовані Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на підставі норм чинного законодавства.

Крім того, позивач просив, стягнути з відповідача три відсотки річних 4207,86 грн, інфляційні втрати за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 21039,80 грн, а всього просить стягнути заборгованість за договором у розмірі 71 954,34 грн, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Також, позивач просив поновити строк позовної давності для подання позову.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25.12.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.
Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просить розгляд справи провести без участі представника, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 про місце, день та час слухання справи належним чином повідомлений шляхом направлення рекомендованого повідомлення на адресу місця його проживання та місця реєстрації. Будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав, заперечень проти позову не надав, не подав відзиву на позов.
Відповідно до оголошення про розгляд справи, розміщеного на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідача повідомлено про розгляд даної справи у суді.
Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що 03.05.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №200520548, який складається із заяви №200520548 від 03.05.2016, анкети №2758936 від 03.05.2016, довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту, графіку платежів до кредитного договору №200520548 від 03.05.2016, погоджених власноруч відповідачем 03.05.2016.
За умовами заяви №200520548 від 03.05.2016 ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок в ПАТ «Банк Михайлівський», що буде використовуватись виключно в рамках кредитного договору, номер рахунку № НОМЕР_1 (а.с.10).
Відповідно до умов розділу 2 Заяви, між сторонами погоджено відкриття кредитного договору №200520548 (назва продукту: споживчий кредит С-12-24/2,25. Сума кредиту 16 959,06 грн, строк кредиту 730 днів з 03.05.2016 по 03.05.2018. Розмір процентної ставки за кредитом 0.0001% річних, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості 2,25% з 13 місяця строку дії кредитного договору та до закінчення строку його дії. Разова комісія за видачу кредиту: 0,00%. Сукупна вартість кредиту: 27,75% річних. Також у заяві визначений щомісячний платіж за користування кредитом в розмірі 897 грн, останній платіж 907,02 грн. Дата платежу 03 числа кожного місяця.
Також, 03.05.2016 між ОСОБА_1 та ТДВ «Страхова компанія «Арсенал Лайф», від імені якого діяв повірений ПАТ «Банк Михайлівський» укладеного Договір страхування життя №NS 200520548.
20.07.2020 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" укладено договір №7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до якого позивач набув право вимоги до позичальників банку, зазначених у Додатку № 1 до договору (а.с.13-14).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича від 29.12.2022, виконавче провадження № 66483131 з примусового виконання наказу № 910/11298/16, виданого Господарським судом міста Києва 12.07.2021, закінчене (т. 2 а.с. 53).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Телявського А.М. від 17.01.2023, виконавче провадження № 66491947 з примусового виконання наказу № 910/11298/16, виданого Господарським судом міста Києва 12.07.2021, закінчене (т. 1 а.с. 54).
Як вбачається з витягу з реєстру боржників ПАТ «Банк Михайлівський» до Договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 10.07.2020 до ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №200520548 від 03.05.2016, сума видачі кредиту 16 959,06 грн, вид кредиту споживчий, загальний залишок заборгованості (без урахування штрафів та пені) 46 706,68 грн з яких: заборгованість по тілу кредиту 16 128,78 грн, заборгованість за доходами 30577,90 грн (а.с.15).
На підтвердження наявності заборгованості за кредитом позивачем надано виписку по особовим рахункам, за період з 23.05.2016 по 27.07.2020 за кредитним договором №200520548.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, сума заборгованості за договором 71 954,34 грн, що складається із суми: заборгованості за кредитом 16 128,78 грн, 30 577,90 грн заборгованість за відсотками, інфляційних втрат 21039,80 грн, 3% річних 4207,86 грн.

За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно ч.1 ст.1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з п.2 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

За змістом ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК Україниза договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК Українипредметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 2 ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї додатків кредитний договір між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено 03.05.2016, а договір №7_БМ про відступлення прав вимоги між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» 20.07.2020, при цьому п.1 договору відступлення передбачає набуття права вимоги новим кредитором - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до боржників, згідно реєстру у Додатку 1 до даного договору.

Проте позивачем до матеріалів позовної заяви не додано Додаток 1 до Договору відступлення, що унеможливлює встановлення наявності заборгованості відповідача перед ПАТ «Банк Михайлівський».

Суд не приймає в якості належного доказу витяг з додатку №1 до Договору №7_БМ із відступленням прав вимоги за кредитними договорами від 20.07.2020, оскільки належним документом, що підтверджує перехід права вимоги до нового кредитора є Додаток №1 до Договору відступлення, який повинен бути підписаний обома учасниками угоди, як ПАТ «Банк Михайлівський» так і ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Всупереч вищевикладеному витяг з реєстру засвідчений в односторонньому порядку з боку лише ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», не може замінити Додатку 1 до Договору відступлення.

Крім того, доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановленіЗаконом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженогоПостановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 у справі №200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі №760/7792/14-ц.

Проте, надані товариством виписки сформовані з 23.05.2016, а не з часу укладення договору 03.05.2016. У виписках зазначені рахунки, які не відповідають рахунку № №9301, вказаному у заяві №№ НОМЕР_2 . Доказів того, що вказані у виписках рахунки належать саме відповідачу та відкриті на виконання кредитного договору від 03.05.2016, суду не надано. Отже, надані виписки не є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру заборгованості.

При цьому, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» не надав суду детальний розрахунок заявленої суми заборгованості, з якого було б можливо зробити висновок про період утворення заборгованості, чи сплачувались взагалі кошти відповідачем та в яких сумах, за які періоди, в якому розмірі, та на які суми боргу нараховувались відсотки за користування кредитом, тобто на підставі якого та виписки суд був би спроможний самостійно визначити розмір заборгованості.

Без надання детального розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості перевірити правильність такого розрахунку та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

До аналогічного висновку щодо необхідності доведення позивачем розміру заборгованості дійшов Верховний Суд у постановах від 27.03.2019 у справі №334/1746/15-ц, від 01.02.2023 у справі №199/7014/20.

Даючи правову оцінку дослідженим судом доказам, суд доходить до висновку, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, щодо наявності у нього права вимоги за кредитним договором, укладеним 03.05.2016 між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський», у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволені його позовних вимог в повному обсязі, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати на його користь не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.512, 514, 526, 549, 610, 611, 615, 629, 1054, 1081, 1082 ЦК України, ст ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,
ухвалив:
у задоволенні позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Т.О.Гагаріна