УХВАЛА

06 березня 2025 року м. Кропивницький

справа № 404/7801/23

провадження № 22-ц/4809/159/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Мурашка С. І., Чельник О. І.,

за участю секретаря судового засідання Гончар О. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда (суддя Варакіна Н. Б.) від 10.09.2025,

ВСТАНОВИВ:

14.09.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просила суд зобов`язати відповідачку усунути їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою загального користування за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно збудованих елементів благоустрою.

Позов обґрунтовано тим, що позивач проживає у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який розташований на земельній ділянці площею 0,675 га, кадастровий номер: :11:090:0018.

Поруч з нею, за адресою: АДРЕСА_3 , проживає ОСОБА_2 . Відповідачка облаштувала прилеглу до її квартири земельну ділянку загального користування, ящики з деревами та інші предмети, які позбавляють позивачку можливості зручно в`їжджати у власний двір через ворота та проїжджати по вказаній земельній ділянці.

06.12.2023 року позивачка подала до суду заяву з уточненням своїх вимог, згідно з якою просила зобов`язати ОСОБА_2 знести за власний рахунок самочинно побудовані споруди: добудову до житлового будинку (літер «А, А1, а1»), добудову до господарської будівлі (літера «Ж»), паркани клумб 5 м на 1,15 м та 3,5 м на 0,63 м, викорчувати дерева з вказаних клумб і привести земельну ділянку кадастровий номер: :11:090:0018 до первісного стану.

Кіровський районний суд м. Кіровограда рішення від 10.09.2024 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та приведення її у попередній стан відмовив.

Суд встановив, що земельна ділянка за кадастровим номером: :11:090:0018 є комунальною власністю та має цільове призначення для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд.

Суд дійшов висновку, що позивачка не довела, що спірна добудова до житлового будинку (літер «А, А1, а1»), добудова до господарської будівлі (літера «Ж»), паркани клумб 5 м на 1,15 м та 3,5 м на 0,63 м. чинять їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою спільного користування, оскільки побудовані на земельній ділянці, яка перебуває у власності відповідача.

При цьому суд вважав безпідставними посилання позивачки на перевірку Управління державного будівельного архітектурно-будівельного контролю Кропивницької міської ради так, як існування даних добудов ніяким чином не зменшує належну позивачу частину будинку та не перешкоджає користуванню в`їздом до загального двору та проїздом до належної позивачці частини будинку. Самі по собі дані про порушення вимог чинного містобудівного законодавства, які на думку спеціаліста та самої позивача мають місце, не можуть свідчити про створення позивачці перешкод в користуванні своєю власністю.

Суд встановив, що обидва власники квартир користується спільною частиною двору біля будинку, а наявні в цій частині клумби не перешкоджають позивачці комфортно в`їжджати автомобілем у двір, залишати один або два автомобілі в цій частині двору.

Кіровський районний суд м. Кіровограда додатковим рішенням від 24.10.2024 стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 6 498,00 грн.

Позивачка у справі ОСОБА_1 звернулася до Кропивницького апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Кіровський районний суд м. Кіровограда від 10.09.2024 у справі та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позов, зобов`язати ОСОБА_3 знести за власний рахунок самочинно побудовані споруди: добудову до житлового будинку (літер «А, А1, а1»), добудову до господарської будівлі (літера «Ж.»), паркани клумб 5 м на 1,15 м та 3,5 м на 0,63 м, викорчувати дерева з вказаних клумб і привести земельну ділянку кадастровий номер: :11:090:0018 до первісного стану.

Позивачка оскаржує рішення суду з підстав невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, вказує, що суд дійшов помилкового висновку про здійснення відповідачкою добудов та влаштування клумб з насадженнями на земельній ділянці, яка належить їй особисто на праві власності.

Дії відповідачки порушують її права та приписи ч. 1, ч. 2 ст. 369, 376 ЦК України, а також норми Закону України «Про архітектурну діяльність», Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Здійснивши самочинне будівництво, відповідачка не набула права власності на нього.

Висновок суду про те, що внаслідок здійснених відповідачкою добудов не було зменшено площу земельної ділянки загального користування, а тому права позивачки не були порушені діями відповідачки суперечить обставинам справи.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Кундас Вікторія Андріївна надала до суду відзив на апеляційну скаргу в якому висловила незгоду з твердженнями та вимогами апелянта. Зокрема, на її думку, суд правильно встановив, що позивачка вільно користується спільною частиною присадибної ділянки для проїзду та паркування своїх двох автомобілів. Відповідачка стала власницею квартири у будинку у 2009 році, а всі добудови та прибудови здійснені згідно з законом та внесені до технічної документації на будинок, зокрема сходи, знесення яких вимагає позивачка, та враховані судом під час встановлення порядку користування земельною ділянкою, що вирішувалося судом в іншій справі № 2-129/2008. Таким чином твердження позивачки про нібито здійснене самочинне будівництво є безпідставним. Співвласникам будинку було передано у спільне користування земельну ділянку, порядок користування якою встановив суд з урахуванням існуючих будівель.

Апелянт ОСОБА_1 підтримала свою апеляційну скаргу частково, надала пояснення по суті справи. Крім того, вона відмовилася від частини позовних вимог, а саме в частині знесення добудови (літ. «Ж1») до господарської будівлі (літ. «Ж»), подавши про це письмову заяву від 24.02.2025.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Кундас Вікторія Андріївна були належним чином повідомлені належним чином про час, дати та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилися.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала свою заяву від 24.02.2025 про часткову відмову від позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та заяву про часткову відмову від позову, колегія суддів дійшла висновку про задоволення вказаної заяви.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Цивільне судочинство грунтується на принципах, закріплених у ч. 3 ст. 2 ЦПК України, зокрема, на принципі диспозитивності суть якого полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 1, ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову відповідно до загальних правил про цю процесуальну дію незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу; якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам ст. 206 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Позивачка у справі ОСОБА_1 на стадії апеляційного розгляду справи відмовилася від позову в частині зобов`язання ОСОБА_2 знести добудову (літ. «Ж1») до господарської будівлі (літ. «Ж»), подавши до суду апеляційної інстанції про це окрему заяву від 24.02.2025.

У заяві вказано, зокрема, що позивачці відомі та зрозумілі передбачені ст. 256 ЦПК України наслідки процесуальних дій щодо закриття провадження у справі з підстав прийняття судом відмови від позову.

Такі наслідки додатково позивачці роз`яснив суд апеляційної інстанції в судовому засіданні.

Таким чином, оскільки позивачка відмовляється від позову частково, така відмова є добровільною та відповідає її волі, прийняття відмови від позову не порушує прав інших осіб, тому її слід прийняти, а рішення суду у відповідній частині визнати нечинним, та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 49, 206, 373, 389, 390 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про знесення добудови (літ. «Ж1») до господарської будівлі (літ. «Ж»).

Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 14.10.2024 у справі № 397/962/24 в частині відмови в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_2 знести добудову (літ. «Ж1») до господарської будівлі (літ. «Ж») визнати нечинним, а провадження у справі в цій частині закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. І. Мурашко

О. І. Чельник