Справа № 138/3719/24
Провадження №:2/138/286/25
РІШЕННЯ

Іменем України

06 березня 2025 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Холодової Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Цибульської Т.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2024 представник позивача адвокат Сердечнюк М.В. звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в інтересах ОСОБА_1 з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , яка залишила після смерті заповіт та заповіла позивачу житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою АДРЕСА_1 . З метою оформлення спадщини, позивач у визначений законом шестимісячний строк, подала до приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Кравець С.В. заяву про прийняття спадщини та в подальшому звернулась з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане вище майно. Однак, нотаріус постановою від 05.11.2024 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 . Постанова мотивована тим, що заповіт складений від імені ОСОБА_3 , в той час як згідно свідоцтва про смерть прізвище померлої особи зазначено без апострофа « ОСОБА_5 », що унеможливлює ідентифікацію особи від імені якої складено заповіт. Крім того, в документах, які підтверджують право власності спадкодавця на майно, зазначене в заповіті, прізвище власника також зазначено « ОСОБА_5 », що не відповідає даним вказаним у свідоцтві про смерть. За вказаних обставин, представник позивача просить суд визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 06.01.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву, призначено підготовче засідання та витребувано докази.

06.03.2025 позивач та її представник адвокат Сердечнюк М.В. у підготовче засідання не з`явились. Представник позивача подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити та розглядати справу без її та позивача участі.

У підготовче засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, 04.03.2025 до суду надійшла заява, в якій відповідач просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення.

Згідно із ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Частина 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

ОСОБА_3 була матір`ю позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого повторно, згідно якого дошлюбним прізвищем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було « ОСОБА_5 » (а.с. 8) та копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому в графі «Мати» вказана ОСОБА_3 (а.с. 7).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Реалізація права на спадкування спадкоємцем, закликаним до спадкування, здійснюється шляхом прийняття ним спадщини з подачею до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття в шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини. Вчинення таких дій не вимагається, якщо спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом шестимісячного терміну, встановленого для прийняття спадщини, не заявив про відмову від неї (ст.ст.1268-1270 ЦК України).

З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 04.06.2024, тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку, подала приватному нотаріусу Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Кравець С.В. заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 .

Також 05.11.2024 позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

05.11.2024 приватний нотаріус Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Кравець С.В. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 (а.с. 12-13).

Постанова мотивована тим, що заповіт посвідчений 05 серпня 1999 року за реєстровим № 1-1206 ОСОБА_7 , державним нотаріусом Могилів-Подільського району Вінницької області на ім`я ОСОБА_1 на жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , складений від імені ОСОБА_3 , однак згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 прізвище померлої особи ОСОБА_3 , що унеможливлює ідентифікацію особи від імені якої складено заповіт.

Так, як вбачається з копії заповіту, складеного 05.08.1999, посвідченого державним нотаріусом Могилів-Подільського району Вінницької області Кориняк Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1026, ОСОБА_3 , яка мешкає в АДРЕСА_2 , на випадок своєї смерті зробила розпорядження та належний їй жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , заповіла доньці ОСОБА_1 (а.с. 10).

Згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 04.08.1999 державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори Кориняк Л.М., ОСОБА_3 після смерті батька ОСОБА_8 успадкувала жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 16). Вказане підтверджується також копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 8098280 від 18.08.2005 (а.с. 17).

Разом з тим, з документів доданих до позовної заяви вбачається, що 26.02.1998 Могилів-Подільським МРВ УМВС України у Вінницькій області видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прізвище російською мовою зазначено « ОСОБА_5 ». Вказане підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_4 (а.с. 14).

При цьому, 06.08.2016 Могилів-Подільським РС УДМС України у Вінницькій області видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прізвище російською мовою зазначено також « ОСОБА_5 », що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_6 (а.с. 15).

Відповідно до Експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/137-а/3 від 28.12.2016 записи прізвища українською мовою ОСОБА_5 (паспорт, запис ОСОБА_3 ) та ОСОБА_5 (картка фізичної особи-платника податків; заповіт; свідоцтво про право на спадщину за законом; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, запис ОСОБА_3 ) у документах, наданих для експертизи, а також інших документах зазначеної особи та її родичів є ідентичними. Розбіжності між українськими документальними записами прізвища виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм при міжмовних (українсько-російському і російсько-українському) перетвореннях (а.с. 20).

Аналізуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що наданими позивачем та дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджуються обставини того, що ОСОБА_3 на праві власності належав жилий будинок з надвірними будівлями, розташований в АДРЕСА_1 , а також те, що вказане нерухоме майно ОСОБА_3 заповіла своїй доньці ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері на вказане вище майно відповідно до ст. 1269 ЦК України, звернувшись у встановлений строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Крім того, з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , вбачається, що 24.06.2024 з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Кравець С.В., тобто у встановлений законом шестимісячний строк, також звернулась онука померлої ОСОБА_2 .

Згідно копії заповіту, складеного 08.12.2016, посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Анцут Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 805, ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2 9/50 часток домоволодіння з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Разом з тим, позивач не може оформити спадщину в органах нотаріату на належний їй після смерті матері житловий будинок, у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане вище нерухоме майно через наявні вказані вище розбіжності у документах.

Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За нормами статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки померлій ОСОБА_3 належало право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , то таке право увійшло до складу спадщини після її смерті та перейшло її спадкоємиці за заповітом її дочці ОСОБА_1 .

За таких підстав, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 392, 1218, 1225 ч. 1, 1268 ч. 3 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 200 ч. 3, 4, 206 ч. 4, 247, 259 ч. 1, 2, 6, 263-265, 273 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Представник позивача: адвокат Сердечнюк Марина Василівна, адреса для листування: вул. Київська, 32, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .

Суддя: Т.Ю. Холодова