Справа №351/898/24
Номер провадження №2/351/524/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Сегіна І.Р.,

за участі секретаря - Григоращук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Снятинської міської ради, про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Снятинської міської ради про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 , після смерті якого залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Дане господарство відносилося до суспільної групи "колгоспний двір", у якому станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 - голова двору, ОСОБА_6 - дружина, ОСОБА_2 - син, який вибув із господарства у 1991р.. Також, у господарстві були зареєстровані, однак не проживали донька ОСОБА_3 із сином ОСОБА_4 , які на той час проживали в м. Чернівці.

За життя, 06.05.2003, ОСОБА_5 склав заповіт, згідно якого усе своє майно заповів їй, ОСОБА_7 .

На час смерті ОСОБА_5 у вказаному житловому будинку була зареєстрована його дружина ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а вона- позивачка на час смерті матері фактично проживала разом із нею та здійснювала за нею догляд, про що свідчить рішення Снятинського районного суду від 28.09.2023. Таким чином, вона являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 .

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на спадщину не претендують, оскільки давно виїхали із даного господарства, не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства та заявили, що відмовляються від своєї частки у спадщині на її користь. А тому, вона вважається єдиною спадкоємицем за законом після смерті батька ОСОБА_5 .

При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва, у зв`язку з тим, що вона не надала правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок.

На час смерті ОСОБА_5 не зареєстрував за собою право власності на належний йому житловий будинок, оскільки на той час такої реєстрації не вимагалося.

Просить визнати за ним право власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Позивачка подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити.

Представниквідповідача Снятинської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до суду заяви, в яких проти позову не заперечили, зазначили, що їхня сестра ОСОБА_1 дійсно завжди доглядала за їхнім батьком. Просили справу розглядати у їхній відсутності.

Суд, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, а саме: - свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ;- свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 та свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , згідно яких слідує, що прізвище позивачки після реєстрації шлюбу змінено з " ОСОБА_10 " на " ОСОБА_11 "; - заповіт, посвідчений 06.05.2003 секретарем Підвисоцької сільської ради, згідно якого спадкоємцем всього належного на праві власності ОСОБА_5 майна, є ОСОБА_1 ; - довідку Старостинського округу № 9 с. Підвисоке Снятинської міської ради від 23.04.2024 № 613, відповідно до якої на день смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , разом з ним була зареєстрована дружина ОСОБА_8 , заборона відчуження на майно не накладалась; - довідку Старостинського округу № 9 с. Підвисоке Снятинської міської ради від 23.04.2024 № 612, відповідно до якої станом на 15.04.1991 у господарстві за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: голова сім`ї ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_8 , син ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 та онук ОСОБА_4 , господарство відносилось до суспільної групи "колгоспний двір"; - акт обстеження матеріально-побутових умов від 25.04.2024, згідно якого фактично в даному господарстві станом на 15.04.1991 проживали ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 1987р. у господарстві не проживали; - довідку Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 26.01.2024, згідно якої після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем за заповітом до всього майна є дочка ОСОБА_1 , інших спадкоємців немає; - постанову Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 26.01.2024, згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 на вищевказаний житловий будинок; - Виписку з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 15.06.2023, згідно якої право власності на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 в реєстраційних книгах не зареєстровано; - рішення Снятинського районного суду від 28.09.2023 у справі № 351/1469/23, яким встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом із матір`ю ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_1 ; - Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.04.2024, згідно якої в Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня інформація про зареєстроване право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 ,- вважає, що позов частково підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ був введений в дію Закон України "Про власність".

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зібрані по справі докази вказують, що спірне господарство, яке розташоване по АДРЕСА_1 , відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», у якому станом на 15.04.1991р. були зареєстровані: голова сім`ї ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_8 , син ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 та онук ОСОБА_4 , а отже, кожному з них належало по 1/5 частині спірного житлового будинку. Після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем його 1/5 частини за заповітом стала позивачка ОСОБА_1 .. Після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем за законом стала позивачка, на підставі заяви якої у нотаріальній конторі заведено спадкову справу. Постановою державного нотаріуса позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок.

Суд не приймає заяви відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання позову, оскільки відпоаідачі не позбавлені можливості відчужувати належні їм частки у спірному будинку відповідно до цивільно-правових угод.

А тому, за позивачкою слід визнати право власності на 2/5 частини житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , що належали померлим ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у рівних частинах.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 321, 328, 1217, 1218, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частини житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Ігор СЕГІН