Справа № 161/3354/25
Провадження № 2/0158/360/25
Рядок статзвіту № 46
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про повернення позовної заяви)

06 березня 2025 року м. Ківерці

Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Сіліч Ю.Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області, Луцького міськрайонного суду Волинської області про повернення викрадених коштів та відшкодування завданої моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В

03 березня 2025 року на адресу Ківерцівського районного суду Волинської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява за підписом ОСОБА_1 до Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області та Луцького міськрайонного суду Волинської області «про повернення як вкрадених у мене коштів та відшкодування завданої моральної шкоди».

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Пунктами 2 та 11 ст. 2 ЦПК України регламентовано, що повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства. Тобто, чинним Цивільним-процесуальним кодексом встановлено чітку вимогу як до суду так і до учасників судових процесів щодо неприпустимості застосування будь-яких висловів, які принижують честь і гідність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

У статті 44 ЦПК України закріплено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Чітко у даній статті законодавцем наголошено, що зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та, які залежно від конкретних обставин, суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

У поданій ОСОБА_1 позовній заяві, Позивач неодноразово використовує вислови, які містять елементи приниження, неповаги до честі і гідності (конституційна гарантія кожної Людини) як «Особи Г», так і судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковтуненка В.В., які знайшли своє відображення у висловлених позивачем прокльонах та прокляттях; лайливих словах (а.с.2; 2-зворот).

Окрім того, Позивач у своїх висловлюваннях дискредитує судову систему («найнагліший суд в Україні та світі….», звертаючись при цьому до суду з позовною заявою про захист його порушених прав (а.с.2-зворот).

Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

У Постанові Верховного Суду від 13.03.2019 року №199/6713/14-ц Велика Палата висловилась, що використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Аналогічну позицію висловив й Європейський суд з прав людини, застосовуючи підпункт "а" пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оголошуючи неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатував зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (Ухвали щодо прийнятності у справах "Ржегак проти Чеської Республіки" від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява N 67208/01), "Дюрінже та Грандж проти Франції" від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви N 61164/00 і N 18589/02)).

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що такі дії Позивача є виявом неповаги не лише до учасників провадження, а й до Суду вцілому. Звертаючись до суду із відповідним позовом, Позивач не дотримався основних засад цивільного судочинства, закріплених у ст. 2 ЦПК України, п.1 ч.2 ст.43 ЦПК України та, фактично, допустив порушення ст. 44 ЦПК України, що у даному випадку дає підстави суду керуватись положенням ч. 3 ст. 44 ЦПК України та повернути позовну заяву Позивачу.

Суд вкотре наголошує, що зверненню до суду повинна передувати легітимна мета - захист порушених прав та свобод, а не використання можливості спаплюжити ту чи іншу особу, державний орган.

Керуючись ст. ст. 2, 43, 44 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В

Позовну заяву ОСОБА_1 до Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області, Луцького міськрайонного суду Волинської області про повернення викрадених коштів та відшкодування завданої моральної шкоди повернути позивачу.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч