Провадження № 2/638/7931/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Харків

Шевченківвський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої - судді Яковлевої В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сікорського А.С.,

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 вересня 2025 року, визначено головуючого суддю (суддю-доповідача) Яковлеву В.М.

Матеріали справи передані в провадження судді Яковлевої В.М. 01 жовтня 2025 року.

Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 16.03.2015 року був розірваний шлюб сторін, після розірвання шлюбу дружині залишено прізвище « ОСОБА_4 ».

Після розірвання шлюбу позивачка змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 .

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 16.03.2015 року було з ОСОБА_2 . ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_2 дочці сторін виповнилося 18 років.

Дочка сторін ОСОБА_3 зареєстрована з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 та постійно проживає з матір`ю і знаходиться на її повному утриманні.

ОСОБА_3 на сьогодні є студенткою 2 курсу Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» денної, контрактної форми навчання. Термін навчання орієнтовно по 20.06.2028 року.

Відповідач має постійний дохід, оскільки є військовослужбовцем. Як відомо позивачу, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дітей на утриманні немає. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку сторонами не досягнуто.

Просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання доньки

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно починаючи з дати подання позову до суду і до закінчення дочкою сторін навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х років. Судові витрати покласти на відповідача.

Справу прошу розглянути за відсутності позивачки.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Харкова від 01 жовтня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України.

Клопотання позивача про витребування доказів задоволено.

Витребувано з Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46) відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків (довідку про доходи) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) за 2025 рік.

12.11.2025 року відповідач, у встановлений судом строк, надав відзив на позов, у якому зазначив, що Шевченківським районним судом м. Харкова розглядається цивільна справа №638/19144/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на та повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Не заперечує проти позовних вимог в частині сплати аліментів. Проте, вважає, що розмір аліментів є необґрунтованим.

Необґрунтованість позовних вимог в частині розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки, полягає в наступному.

В позовній заяві, позивач зазначає, що, відповідно до ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Тобто, згідно вимог чинного сімейного законодавства, при визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину, суд повинен встановити не лише можливість батька надавати таку допомогу, а й потребу повнолітньої дитини в такій допомозі.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На необхідність врахування вищезазначених фактів, звертає увагу і Верховний Суд в своєму рішенні від 13 квітня 2021 року у справі №308/4214/18, в якому вказує, що: "Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином".

З позовної заяви вбачається, що їхня спільна повнолітня донька продовжує навчання, проте немає жодного належного та допустимого доказу, котрий би доводив потребу доньки у матеріальній допомозі, у зв`язку з продовженням навчання. Також, в позовній заяві Позивач не зазначає, що вона теж працевлаштована (працює в Республіці Польща), має дохід, достатній для надання утримання повнолітній дитині.

У довідці, доданій Позивачем до позовної заяви, визначено, що термін навчання дитини - з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2028 року. Тобто, навчання в університеті дитина завершить в 21 рік. Це вказує на те, що будь - які підстави для стягнення аліментів на її утримання до 23 років - відсутні.

Позивач також вказує на те, що відповідач є військовослужбовцем, отримує заробітну плату.

Окрім повнолітньої дитини від першого шлюбу - ОСОБА_7 , на його утриманні перебуває і неповнолітня дитина від другого шлюбу - ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ). Крім того, його дружина - ОСОБА_9 , наразі являється безробітною, в результаті скорочення та перебуває на обліку в центрі зайнятості. Її дохід за два місяці (вересень - жовтень 2025 року), складає 4 662, 36 грн. Тобто, окрім сплати аліментів на утримання доньки від першого шлюбу, йому потрібно утримувати дитину від другого шлюбу, другу дружину. Окрім цього, необхідно забезпечувати і свої особисті потреби, котрі є дороговартісними, але мають бути забезпечені, оскільки держава не може забезпечити військових всім необхідним. Також сплачувати комунальні платежі, витрачати кошти на особисті засоби гігієни, купувати харчування та одяг, тощо.

Окремо, звертає увагу на те, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ст. 141 СК України). Це означає, що мати, має нести такі самі витрати на утримання дитини, як і батько. Розмір мого доходу, становить близько 50 000 тисяч гривень на місяць, що підтверджується даними ДПС, витребуваними судом. Тобто, у випадку задоволення позову, про стягнення з мене 1/4 частки від доходу, ним щомісячно сплачуватимуться аліменти, в розмірі 12 500 гривень. В такому випадку, мати також має витрачати на повнолітню дитину 12 500 грн. на місяць, а в загальному (від двох батьків) - 25 000 грн. Ця сума, майже в 6 разів перевищує розмір мінімальної заробітної плати в Україні, а також, в 15 разів розмір мінімальних аліментів. Якщо розмір стягуваних з мене аліментів буде становити 1/8 частини від доходу, щомісячно з мене буде стягуватись в середньому 6 000 - 7 000 грн. Даний розмір аліментів є більш ніж достатнім для повнолітньої дитини та перевищує в 3 рази мінімальний рекомендований розмір аліментів.

Окремо звертає увагу суду на те, що є учасником бойових дій. У зв`язку з цим, дитина має право на цілий ряд пільг, зокрема першочергове надання місць у загальноосвітніх та дошкільних навчальних закладах; безоплатне харчування; оздоровлення та відпочинок; державну цільову підтримку для здобуття професійно-технічної та вищої освіти. Державна цільова підтримка для здобуття професійно-технічної та вищої освіти - це повна або часткова оплата навчання; соціальна стипендія; безоплатне забезпечення підручниками; безоплатне (з пільговою оплатою) проживання в гуртожитках.

Тобто, спільна з відповідачкою дитина має можливість безкоштовного навчання, оздоровлення, харчування, тощо. В свою чергу, наявність встановлених пільг теж являється фінансовою допомогою дитині, що має бути враховано судом. Відповідач не відмовляється від утримання своєї дитини. Але його майновий стан не дозволяє йому сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки від доходу, оскільки такий розмір аліментів позбавляє мене можливості забезпечити власне існування.

Вважає, що аліменти в розмірі 1/8 частини від заробітку на повнолітню доньку є завищеними, такими, що недоведені позивачем. Крім того, при їх визначенні не доведено необхідність в отриманні таких аліментів, можливість позивача приймати участь в утриманні повнолітньої дитини, перебування на його утриманні неповнолітньої дитини, тимчасовість отримуваного мною доходу, тощо.

Позовні вимоги ОСОБА_1 просить задовольнити частково. Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на повнолітню доньку - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі у розмірі 1/8 всіх видів його доходів щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до закінчення донькою навчання (до 30.06.2028 включно).

Позивачка в судове засідання не з?явилась, просила суд провести розгляд справи за її відсутності.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали частково, просили стягувати з ОСОБА_2 аліменти на повнолітню доньку - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі у розмірі 1/8 всіх видів його доходів щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до закінчення донькою навчання (до 30.06.2028 включно).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 16.03.2015 року був розірваний шлюб сторін, після розірвання шлюбу дружині залишено прізвище « ОСОБА_4 ».

Після розірвання шлюбу позивачка змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 .

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 16.03.2015 року було з ОСОБА_2 . ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_2 дочці сторін виповнилося 18 років.

Дочка сторін ОСОБА_3 зареєстрована з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 та постійно проживає з матір`ю і знаходиться на її повному утриманні.

ОСОБА_3 на сьогодні є студенткою 2 курсу Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» денної, контрактної форми навчання. Термін навчання орієнтовно по 20.06.2028 року.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Верховною Радою України 27.02.1991 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Положеннями ч. 1, 3 ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ч. 3 ст. 182 СК України).

Аналіз ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Стягнення аліментів на утримання дочки чи сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту інтересів останніх, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, а частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України, одним із основних завдань цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ.

Згідно ч. 2 ст. 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Верховний Суд у постанові від 17.04.2019 у справі №644/3610/16 дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом Українипередбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові Верховного Суду від 11.08.2021 у справі № 723/826/19 зазначено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

В постанові Верховного Суду від 13.08.2021 року в справі № 638/20102/16 також зазначено, що добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Отже, сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності.

У постанові від 16.02.2022 у справі №381/2423/20 Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюютьсяглавою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 на теперішній час є студенткою 2 курсу Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» денної, контрактної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує, що, окрім повнолітньої дитини від першого шлюбу - ОСОБА_7 , на його утриманні перебуває і неповнолітня дитина від другого шлюбу - ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ). Крім того, дружина - ОСОБА_9 , наразі являється безробітною, в результаті скорочення та перебуває на обліку в центрі зайнятості. Її дохід за два місяці (вересень - жовтень 2025 року), складає 4 662, 36 грн. Тобто, окрім сплати аліментів на утримання доньки від першого шлюбу, йому необхідно утримувати дитину від другого шлюбу, другу дружину.

Відповідач є працездатною особою.

Згідно наданого на виконання ухвали суду та досліджених судом відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з січня 2025 року по серпень 2025 року, ОСОБА_2 отримав дохід: за січень 2025 року 51912, 33 грн; за лютий 2025 року 51657, 98 грн; за березень 2025 року 46557, 46 грн; за квітень 2025 року 2059, 36 грн; за квітень 2025 року 62255,80 грн; за травень 2025 року 2280, 80 грн; за травень 2025 року 2280, 00 грн; за травень 2025 року 51934,35 грн; за червень 2025 року 2280, 00 грн; за червень 2025 року - 51934,35 грн; за червень 2025 року 1298, 00 грн; за липень 2025 року 2280, 00 грн; за липень 2025 року 21934,35 грн; за серпень 2025 року 1000, 00 грн; за серпень 2025 року 77573,39 грн.

Також суд враховує, що відповідач має дружину, яка є безробітною, отримала допомогу по безробіттю в розмірі 533, 33 грн за вересень 2025 року та 4129, 03 грн за жовтень 2025 року, має другу неповнолітню дитину від шлюбу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження Борівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 02 серпня 2016 року.

Водночас, доводи відповідача про те, що йому потрібно забезпечувати свої особисті потреби, котрі є дороговартісними, але мають бути забезпечені, оскільки держава не може забезпечити військових всім необхідним, сплачувати комунальні платежі, витрачати кошти на особисті засоби гігієни, купувати харчування та одяг, тощо суд не приймає, з огляду на те, що це жодним чином не звільняє його від обов?язку щодо сплати аліментів на доньку.

Разом із тим, суд також вихадить з того, що обов`язок утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач має можливість надавати допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання, оскільки є працездатним, жодних доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання і потребує такої допомоги відповідачем не надано, а також те, що утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається на обох батьків, мають бути враховані при визначенні розміру аліментів, з урахуванням потреб дитини та фінансових можливостей батька, який також має дружину, яка є безробітною, отримала допомогу по безробіттю в розмірі 533, 33 грн за вересень 2025 року та 4129, 03 грн за жовтень 2025 року, має другу неповнолітню дитину від шлюбу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , суд вважає, що розумним та справедливим буде стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 24 вересня 2025 року і до закінчення дочкою навчання 30 червня 2028 року , але не більше ніж до досягнення донькою 23-х років.

При цьому, положеннями ст.199 Сімейного Кодексу України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, оскільки, позивач при зверненні до суду з позовною заявою був звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 12,13,81, 89,133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 вересня 2025 року і до закінчення дочкою, ОСОБА_3 , навчання 30 червня 2028 року, але не більше ніж до досягнення донькою 23-х років.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Допустити негайне виконання стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код платника податків: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , фактично проживає: АДРЕСА_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код платника податків: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 08 грудня 2025 року.

Суддя В.М. Яковлева