Дата документу 05.03.2025 Справа № 335/7225/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/7225/24 Головуючий у 1 інстанції Воробйов А.В.
Провадження № 22-ц/807/565/25 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Кухаря С.В.,

Трофимової Д.А.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області Литвинець Юлії Сергіївни на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову представник позивача вказав наступне.

ОСОБА_2 перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя та з серпня 2001 року отримував пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (далі Закон №1789-ХІІ) у розмірі 90% від заробітної плати.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.03.2021 у справі №280/3943/20 позовні вимоги ОСОБА_2 до ГУПФУ в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково: визнано протиправними дії ГУПФУ в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку та виплати пенсії за вислугу років у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення) на підставі довідки, виданої прокуратурою Запорізької області від 28.04.2020 №18-246 вих-20, викладені у листі від 25.05.2020 року вих. №0800-0205-8/22557; зобов`язано ГУПФУ в Запорізькій області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії за вислугу років в розмірі 90 % від місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Запорізької області №18-246вих-20 від 28.04.2020 починаючи з 13.12.2019 з урахуванням раніше проведених виплат; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 апеляційну скаргу ГУПФУ в Запорізькій області задоволено частково: рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.03.2021 року у справі №280/3943/20 за позовом ОСОБА_2 до ГУПФУ в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії в частині задоволення позову щодо розміру відсотків відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії -90% - скасовано та прийнято в цій частині нове судове рішення у задоволенні позову відмовлено; в іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.03.2021 у справ №280/3943/20 залишено без змін.

На виконання вказаних рішень адміністративного суду ГУ ПФУ в Запорізькій області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та за період з 13.12.2019 по 30.09.2020 з урахуванням раніше виплачених сум нараховано до виплати суму у розмірі 93 485,96 грн.

Разом з цим, станом на 21.05.2022 нарахована на виконання рішення суду сума пенсії в розмірі 93 485,96 грн., ГУ ПФУ в Запорізькій області виплачена не була.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , видано Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (и. Дніпро) від 24.04.2022, актовий запис №1454.

На момент смерті ОСОБА_2 , його син ОСОБА_1 , проживав та був зареєстрований разом з померлим за однією адресою ( АДРЕСА_1 ) здійснював за ним догляд, як за особою з інвалідністю 1 групи.

22.07.2022 ОСОБА_1 отримав відповідь ГУ ПФУ в Запорізькій області, згідно якої перед його померлим батьком ОСОБА_2 на підставі рішень судів по справі №280/3943/20 існує заборгованість перерахованої пенсії у розмірі 93 485,96 грн..

Відповідно до ст.52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV ОСОБА_1 , як член сім`ї, котрий на день смерті пенсіонера проживав разом з ним, 01.08.2022 звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, яку того ж дня зареєстровано за №6353. Однак, без буть яким пояснень виплату здійснено не було, відповідь на заяву не надано.

17.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса ЗМНО Кукурудз Т.Ю, із заявою про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в тому числі щодо нарахованої але недоотриманої пенсії, за період за який ОСОБА_2 не отримав пенсію.

30.03.2023 на запит приватного нотаріуса надійшла відповідь Відділу обслуговування громадян №7 ГУ ПФУ в Запорізькій області від 22.03.2023 вих. №0800-05018/17272 про те, що після сперті пенсіонера ОСОБА_2 недоотримана пенсія відсутня, що позбавило можливості ОСОБА_1 як спадкоємця включити її до свідоцтва про право на спадщину

03.04.2023 ОСОБА_2 звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про проведення перевірки викладених у відповідях ПФУ протиріч щодо недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , а також з повторною вимогою здійснити виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера.

Разом з чим, за вих. №6731-5667/Т-02/8-0800/23 від 02.05.2023 ГУ ПФУ в Запорізькій області на адресу ОСОБА_1 направлено відповідь, згідно якої доплата нарахована ОСОБА_2 на виконання рішення суду не входить до складу спадщини, зазначені кошти можливо виплатити лише за умови покладенням судом на органи Пенсійного фонду України відповідних зобов`язань в частині виплати пенсії, яка нарахована померлому.

Згідно свідоцтва на право на спадщину за законом від 12.07.2023, посвідченим приватним нотаріусом ЗМНО Кукурудз Т.Ю, є єдиним спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 є його син ОСОБА_1 ..

Просив:

1. Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, а саме пенсію, яка була призначена, нарахована та належала його батькові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була ним отримана за життя.

2. Стягнути з ГУ ПФУ в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти пенсію, яка була призначена, нарахована та належала його батькові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була ним отримана за життя, у розмірі 93 485,96 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2024 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду представник Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області Литвинець Ю.С. подала апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано, о право на перерахунок пенсії мав виключно спадкодавець.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно з частиною 3 статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище нормам процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя та з серпня 2001 року отримував пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (далі Закон №1789-ХІІ) у розмірі 90% від заробітної плати.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.03.2021 у справі №280/3943/20 позовні вимоги ОСОБА_2 до ГУПФУ в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково: визнано протиправними дії ГУПФУ в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку та виплати пенсії за вислугу років у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення) на підставі довідки, виданої прокуратурою Запорізької області від 28.04.2020 №18-246вих-20, викладені у листі від 25.05.2020 року вих. №0800-0205-8/22557; зобов`язано ГУПФУ в Запорізькій області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії за вислугу років в розмірі 90 % від місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Запорізької області №18-246вих-20 від 28.04.2020 починаючи з 13.12.2019 з урахуванням раніше проведених виплат; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 апеляційну скаргу ГУПФУ в Запорізькій області задоволено частково: рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.03.2021 року у справі №280/3943/20 за позовом ОСОБА_2 до ГУПФУ в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії в частині задоволення позову щодо розміру відсотків відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії -90% - скасовано та прийнято в цій частині нове судове рішення у задоволенні позову відмовлено; в іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.03.2021 у справ №280/3943/20 залишено без змін.

На виконання вказаних рішень адміністративного суду ГУ ПФУ в Запорізькій області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та за період з 13.12.2019 по 30.09.2020 з урахуванням раніше виплачених сум нараховано до виплати суму у розмірі 93 485,96 грн.

Разом з цим, станом на 21.05.2022 нарахована на виконання рішення суду сума пенсії в розмірі 93 485,96 грн., ГУ ПФУ в Запорізькій області виплачена не була.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , видано Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (и. Дніпро) від 24.04.2022, актовий запис №1454.

На момент смерті ОСОБА_2 , його син ОСОБА_1 , проживав та був зареєстрований разом з померлим за однією адресою ( АДРЕСА_1 ), здійснював за ним догляд, як за особою з інвалідністю 1 групи.

22.07.2022 ОСОБА_1 отримав відповідь ГУ ПФУ в Запорізькій області, згідно якої перед його померлим батьком ОСОБА_2 на підставі рішень судів по справі №280/3943/20 існує заборгованість перерахованої пенсії у розмірі 93 485,96 грн..

Відповідно до ст.52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV ОСОБА_1 , як член сім`ї, котрий на день смерті пенсіонера проживав разом з ним, 01.08.2022 звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, яку того ж дня зареєстровано за №6353. Однак, без буть яким пояснень виплату здійснено не було, відповідь на заяву не надано.

17.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса ЗМНО Кукурудз Т.Ю, із заявою про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в тому числі щодо нарахованої але недоотриманої пенсії, за період за який ОСОБА_2 не отримав пенсію.

30.03.2023 на запит приватного нотаріуса надійшла відповідь Відділу обслуговування громадян №7 ГУ ПФУ в Запорізькій області від 22.03.2023 вих. №0800-05018/17272 про те, що після сперті пенсіонера ОСОБА_2 недоотримана пенсія відсутня, що позбавило можливості ОСОБА_1 як спадкоємця включити її до свідоцтва про право на спадщину.

03.04.2023 ОСОБА_2 звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про проведення перевірки викладених у відповідях ПФУ протиріч щодо недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , а також з повторною вимогою здійснити виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера.

Разом з чим, за вих. №6731-5667/Т-02/8-0800/23 від 02.05.2023 ГУ ПФУ в Запорізькій області на адресу ОСОБА_1 направлено відповідь, згідно якої доплата нарахована ОСОБА_2 на виконання рішення суду не входить до складу спадщини, зазначені кошти можливо виплатити лише за умови покладенням судом на органи Пенсійного фонду України відповідних зобов`язань в частині виплати пенсії, яка нарахована померлому.

Згідно свідоцтва на право на спадщину за законом від 12.07.2023, посвідченим приватним нотаріусом ЗМНО Кукурудз Т.Ю, є єдиним спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 є його син ОСОБА_1 ..

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують викладені у позовній заяві обставини та надають підстави стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язків, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язків особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України повинні враховуватись при застосуванні відповідних норм права.

Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із нарахованої, але неотриманої доплати до пенсії починаючи з 13.12.2019 року, розмір якої становить 93 485,96 грн.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги, який у строк, передбачений статтею 1270 ЦК України, прийняв спадщину після померлого батька. Інших спадкоємців немає.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

У статті 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 квітня 2022 року у справі № 220/30/21 (провадження № 61-10575св21) зазначено, що "законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії). Такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц (провадження № 14-95цс19).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначено, що:

"тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що:

- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

З огляду на викладені обставини, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими і їх слід задовольнити з підстав, які викладені у рішенні суду.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, та особистого тлумачення апелянтом норм закону.

З огляду на наведене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 89, 263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для задоволення позову.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які могли б призвести до скасування рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Приймаючи рішення колегія суддів враховує усталену практику Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів, де мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29).

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії»(Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 376, 381-384ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області Литвинець Юлії Сергіївни залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07 березня 2025 року.

Головуючий

Судді: