КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/102/25
УХВАЛА

03.03.2025

Суддя Київського районного суду м. Одеси Петренко В.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану по цивільній справі №947/12099/24 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , за участі третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 - Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органа опіки та піклування, за участі третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача: Самарського відділу ДРАЦС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Писаренка Євгена Сергійовича, Міністерства оборони України про визнання шлюбу фіктивним, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності у порядку спадкування та стягнення безпідставно набутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2025 року позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Валах Вікторію Володимирівну звернулася до Київського районного суду м. Одеси з заявою про забезпечення позову по цивільній справі №947/12099/24 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , за участі третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 - Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органа опіки та піклування, за участі третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача: Самарського відділу ДРАЦС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Писаренка Євгена Сергійовича, Міністерства оборони України про визнання шлюбу фіктивним, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності у порядку спадкування та стягнення безпідставно набутих коштів, а саме просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, в розмірі суми стягнення (позовних вимог та витрат на правничу допомогу) 4060529,36 грн., які знаходяться на всіх рахунках ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, і належать або підлягають сплаті на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За змістом частини 3 статті 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Положеннями частини 1 статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, в тому числі, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частина 8 статті 153 ЦПК України передбачає, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову.

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення позивача, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів про забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Слід також зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачі серед інших позовних вимог просить визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 на частину квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 на частину квартири АДРЕСА_1 , а також стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 , усі виплати, отримані ОСОБА_4 , у зв`язку із смертю військовослужбовця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , також зазначено, що остаточна сума стягнення позивачами буде уточнена після отримання відповідних доказів.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

З урахуванням підстав та предмету позову, надавши оцінку відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття визначених позивачем заходів забезпечення позову.

Так до позовної заяви не було надано доказів на підтвердження ціни позову та у позовній заяві позивачами було зазначено, що остаточна сума стягнення буде уточнена після отримання відповідних доказів, що унеможливлює визначити співмірність заявлених заходів забезпечення позову відповідно до заявлених позовних вимог.

При цьому, суд зазначає, що заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Валах Вікторії Володимирівни про уточнення позовних вимог, яка надійшла до суду 24.02.2025 року, не прийнята до провадження, і питання щодо її прийняття буде вирішуватися в судовому засіданні, яке призначено на 18.03.2025 року.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, подана по цивільній справі №947/12099/24 не є співмірною із предметом позовних вимог та в її задоволенні необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.4,149-153,260 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану по цивільній справі №947/12099/24 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , за участі третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 - Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органа опіки та піклування, за участі третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача: Самарського відділу ДРАЦС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Писаренка Євгена Сергійовича, Міністерства оборони України про визнання шлюбу фіктивним, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності у порядку спадкування та стягнення безпідставно набутих коштів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцятиднів з дня її складення.

Суддя В. С. Петренко