Справа № 286/336/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцької міської ради Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача Овруцької міської ради Житомирської області про визнання за нею право власності на спадкове майно житловий будинок АДРЕСА_1 , 1968 року побудови, який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на спірний житловий будинок; позивач, будучи спадкоємцем за законом, у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька спільним із ним проживанням, однак нотаріус законною постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, тому просить позов задоволити, визнати за нею право власності на спірний житловий будинок.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач у позовній заяві просить розглянути справу без її участі.

Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому висловився, що проти задоволення позову не заперечує, що розцінюється судом, як визнання позову.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову провадиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Визнання позову відповідачем у цій справі не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, у задоволення клопотання сторін, керуючись нормами ст.223 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності її учасників.

Тому, перевіривши законність визнання позову відповідачем, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який доводиться позивачу ОСОБА_1 батьком, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на житловий будинок по АДРЕСА_1 , 1968 року побудови, що стверджується копією виписки з погосподарської книги № 1, виданої старостою Руднянського старостинського округу № 20 Овруцької міської ради Житомирської області за № 20-445 від 25.12.2024 року.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи зазначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та його батьки. Згідно з ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з копії довідки, виданої старостою Руднянського старостинського округу № 20 Овруцької міської ради Житомирської області за № 20-195 від 06.02.2025 року, до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав у домогосподарстві по АДРЕСА_1 , разом з дочкою ОСОБА_1 .

Як повідомила Овруцька державна нотаріальна контора листом від 17.02.2025 року № 430/01-16, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 63/2005 у зв`язку із подачею до нотаріальної контори заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від дочки померлого ОСОБА_1 , якій винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Відтак, позивач, будучи спадкоємцем за законом першої черги померлого батька, прийняла спадщину спільним проживанням із спадкодавцем, проте постановою державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори Кулініч О.Д. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.01.2025 року № 228/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно житловий будинок із-за того, що не надано правовстановлюючого документу.

Згідно з технічним паспортом житлового будинку садибного типу з господарським будівлями та спорудами, виготовленого 07.11.2024 року КП „Коростенське МБТІ ЖОР, загальна площа приміщень житлового будинку садибного типу в АДРЕСА_1 , 1968 року побудови, склала 54,7 кв.м., житлова 31,9 кв.м. Відомостей про самочинну прибудову до спірного житлового будинку - технічний паспорт та матеріали справи не містять.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.01.2025 року, щодо житлового будинку по АДРЕСА_1 відомості про права власності, іпотеки, обтяження відсутні. Відтак, право власності на житловий будинок не зареєстровано.

Як вбачається з копії довідки, виданої старостою Руднянського старостинського округу № 20 Овруцької міської ради Житомирської області за № 20-1110 від 25.12.2024 року земельна ділянка по АДРЕСА_1 , в приватну власність не передавалась.

Тобто спадкодавець при житті не виготовив належних правовстановлюючих документів на житловий будинок та право власності на нього не зареєстрував. Відтак, позивач не може оформити спадщину, маючи на це право.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою.

На підставі викладеного в сукупності, за позивачем слід визнати право власності на спірний житловий будинок.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211, 22 грн.

Тому керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 200, 223, 258, 259, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , 1968 року побудови, який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.03.2025 року.

Суддя: В. І. Вачко