Справа № 344/8361/24
Провадження № 2/204/207/25
РІШЕННЯ

іменем України

06 березня 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Книш А.В.,

секретар судового засідання Малкамова О.С.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Сартанської селищної військово-цивільну адміністрації Маріупольського району Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Волноваська міська військово-цивільна адміністрація Волноваського району Донецької області, про визнання права власності на домоволодіння,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, в якому просила визнати за нею право власності на домоволодіння (житловий будинок та господарські споруди), житловою площею 42,6 кв.м., загальною площею 98,1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . На обґрунтування позовних вимог зазначила, що вказане нерухоме майно було придбане нею на підставі договору купівлі-продажу від 02.02.1991, реєстраційний номер 8. Вказує, що у зазначеному договорі купівлі-продажу зазначено місцезназнаходження житлового будинку АДРЕСА_2 . Однак в акті від 25 січня 1991 року, яким підтверджується факт оплати нею коштів за вказаний будинок, зазначено адресу АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що вона володіє вказаним житловим будинком та постійно проживала у ньому, утримувала будинок та земельну ділянку, на якій він розташований, офіційно зареєструвала своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Зважаючи на те, що право власності на нерухоме майно було набуто до введення в дію Державного реєстру речових прав, реєстру прав власності на нерухоме майно, воно не зареєстровано в реєстрі. Її село перебуває в окупації з 2015 року та 24 лютого 2022 року почалась повномасштабна збройна агресія російської федерації проти України. Село Пікузи Маріупольського району почали обстрілювати військові рф, у тому числі стали прилітати снаряди і на АДРЕСА_1 , що мало наслідком руйнування будівель. У зв`язку з руйнуванням житла у позивача є необхідність подати дані щодо нього до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, з використанням електронної послуги «ЄВідновлення». Однак здійснити реєстрацію права власності на будинок позивач не може, так як відсутній документ, який підтверджує її право власності на пошкоджене майно. Проживаючи у м. Івано-Франківськ позивач звернулася до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради через Центр надання адміністративних послуг з метою внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Державний реєстр прав власності на нерухоме майно) інформації про належне їй право власності на житловий будинок за по АДРЕСА_1 , надавши державному реєстратору оригінали правовстановлюючих документів на будинок. Але у проведенні реєстраційних дій за заявою позивача було відмовлено у зв`язку з тим, що інформація про реєстрацію права власності на вказаний будинок у ККП «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» відсутня. Прийняти від позивача заяву про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформації про належне їй право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 державний реєстратор ОСОБА_3 відмовилась, оскільки у правовстановлюючому документі, а саме договорі купівлі-продажу від 02.02.1991, реєстраційний №8, зазначене місцезнаходження належного їй будинку - АДРЕСА_2 .

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 травня 2024 року вказану цивільну справу передано за підсудністю до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

28 червня 2024 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, у яких представник Шпак О.М. просила відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на домоволодіння у справі N344/8361/24 у повному обсязі. На обґрунтування пояснень зазначено, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Донецької області» від 12 червня 2020 року N710-р затверджено територію Волноваської міської територіальної громади із адміністративним центром у місті Волноваха. Кодифікатором адміністративно-територіальних одиниць та територій територіальних громад, затвердженим наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 26 листопада 2020 року N290 (зі змінами), далі Кодифікатор, визначено, що до складу Сартанської селищної територіальної громади (код UA 0015932) входять наступні населенні пункти: селища Калинівка, Ломакине, Сартана, Талаківка та села Бердянське, Водяне, Гнутове, Заїченко, Лебединське, Орловське, Павлопіль, Пищевик, Пікузи, Сопине, Федорівка, Чермалик, Черненко, Широкине. Тобто село Пікузи (код UA0068938) не входить до складу ні Волноваської, ні Івано-Франківської міських територіальних громад. Указом Президента України «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Донецькій області» від 19 лютого 2021 року N 61/2021 утворено Сартанську селищну військову адміністрацію Маріупольського району Донецької області та Волноваську міську військово-цивільну адміністрацію Волноваського району Донецької області. Позивач не навів обґрунтування підстав для притягнення стороною у справі про визнання права власності на житловий будинок, який розташований на території Сартанської селищної територіальної громади (села Пікузи Маріупольського району Донецької області), виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Волноваської міської ВЦА за наявності органу адміністративного управління у відповідному населеному пункті Сартанської селищної військової адміністрації Маріупольського району Донецької області.Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2024 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Сартанську селищну військово-цивільну адміністрацію Маріупольського району Донецької області.

30 вересня 2024 року до суду надійшло повідомлення представника відповідача Сартанської селищної військово-цивільної адміністрація Маріупольського району Донецької області Куліка С.М. про те, що у зв`язку з тим, що з 05.03.2022 згідно до Наказу Мінреінтеграції України від 22.12.2022р. N309 «Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» територія всієї Сартанської селищної територіальної громади визнано окупованою та адміністративні будівлі Сартанської селищної військово-цивільної адміністрації захоплено російською федерацією разом з матеріально-технічними цінностями та всіма документами, на даний час відсутня можливості надавати пояснення, документи та будь-які докази по вказаній справі з об`єктивних причин.

Позивач та представник позивача Баран В.В. у судовому засіданні підтримали позовну заяву та просили її задовольнити. Представник позивача Баран В.В. додатково суду пояснив, що позивач зверталася з питанням щодо внесення інформації про її право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , але їй усно відмовили у внесенні таких відомостей до Реєстру.

Представник відповідача виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не подавав.

Представник відповідача Сартанської селищної військово-цивільної адміністрації Маріупольського району Донецької області, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача Барана В.В., свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дослідивши письмові докази, встановив такі фактичні обставини.

З 22 березня 1987 року позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-11).

З копії технічного паспорту, виготовленого станом на 18 серпня 1990 року, вбачається, що позивач є власником будинку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.18-29).

З копії Акту від 25 січня 1991 року встановлено, що позивач внесла у касу колгоспу «Комінтернівський» на підставі рішення від 04 вересня 1989 року «Про дозвіл продажу житлового будинку робітнику» колгоспу, що знаходиться на балансі колгоспу «Комінтернівський» по АДРЕСА_1 , в якому проживає її сім`я, 3500 руб. (а.с.17).

Відповідно до копії договору купівлі-продажу 02 лютого 1991 року позивач купила житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , житловою площею 42,6 кв.м., на земельній ділянці колгоспу «Комінтернівський» розміром 1500 кв.м. (а.с.13-16).

06 листопада 2006 року позивач звернулася до Комінтернівського сільського голови із заявою про надання їй у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.34).

На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку позивачу на праві власності належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.44).

Рішенням державного реєстратора на нерухоме майно виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Федоришин О.І. відмовлено у проведенні реєстраційних дій, оскільки згідно відповіді Сартанської селищної військово-цивільної адміністрації Маріупольського району Донецької області, вбачається, що Сартанська ВЦА не була державним реєстратором речових прав на нерухоме майно, а отже не має інформації щодо зареєстрованих прав власності (відомостей щодо власника нерухомого майна та документів, на підставі яких здійснено державну реєстрацію) на об`єкт нерухомого майна; згідно відповіді на запит КПП «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» інформація про реєстрацію права власності на будинок за адресою: АДРЕСА_2 , в КПП «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» відсутня (а.с.46).

Відомості про реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні (а.с.49,50).

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що є донькою позивача та що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить позивачу, на ньому завжди була табличка №3. Про зміну номерів будинків ніколи не повідомляли.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що є сином позивача та позивач майже все життя проживала за адресою: АДРЕСА_1 , де і він постійно проживав.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У пункті 1 частини другої зазначеної статті передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном згідно з положеннями частини першої статті 317 ЦК України.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У статті 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття права власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ураховуючи, що відповідно до статті 328 цього Кодексу набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України (таку правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2018 року у справі N 920/615/16, від 05 вересня 2019 року у справі N 907/310/18).

Стаття 392 ЦК України, в якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Таку правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі N 760/14438/15-ц.

Отже, розглядаючи обставини цієї справи в контексті вказаних норм права за загальним правилом судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, у випадках, коли це право не визнається, заперечується або оспорюється. Тобто положення стаття 392 ЦК України спрямована на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача з передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами.

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, право власності на яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також підтверджене належними доказами порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Така правова позиція викладена у пункті 13 постанови Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі N 910/1016/17, пункті 12 постанови від 17 квітня 2018 року у справі N 914/1521/17).

З огляду на викладене, враховуючи надані суду докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Сартанської селищної військово-цивільну адміністрації Маріупольського району Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Волноваська міська військово-цивільна адміністрація Волноваського району Донецької області, про визнання права власності на домоволодіння задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: виконавчий комітету Івано-Франківської міської ради, місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул. М. Грушевського, буд. 21, ідентифікаційний код 04054346.

Відповідач: Сартанська селищна військово-цивільна адміністрація Маріупольського району Донецької області, місцезнаходження: Донецька обл., Маріупольський район, смт Сартана, вул.Челюскінців, буд. 67А, ідентифікаційний код 44146947.

Третя особа: Волноваська міська військово-цивільна адміністрація Волноваського району Донецької області, місцезнаходження: Донецька область, м. Волноваха, вул. Центральна, буд. 88, ідентифікаційний код 44048570.

Головуючий