Справа №359/1071/24
Провадження № 2-ві/359/5/2025
У Х В А Л А

07 березня 2025 року м.Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранова-Лесів І.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Борця Євгена Олександровича у цивільній справі №359/1071/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Мііністерства юстиції (м.Київ), про зобов`язання внести відомості про батька до актового запису про народження дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Мііністерства юстиції (м.Київ), про визнання батьківства та внесення відповідної зміни до актового запису про народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться вищевказана цивільна справа.

16.02.2025 в системі «Електронний суд» позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 подана заява про відвід судді Борцю Є.О. (т.2 а.с.59-66). Відвід вмотивований тим, що існують інші обставини, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності судді, а саме зазначено, що 09.12.2024 заявником було заявлено відвід судді Борцю Є.О., у задоволенні якого було відмовлено, при цьому не взято до уваги, постанову Верховного Суду від 05.06.2024 по справі №359/1644/23,у якій звернуто увагу, що предмет, підстави та мотиви обох позовів є аналогічними і колегія суддів вже висловлювала свій правовий висновок по суті спору, незважаючи на те, що наразі нею вирішувався спір в іншій справі, самовідвід колегія не заявила, за таких обставин склад апеляційного суду не відповідав вимогам «незалежного та неупередженого суду встановленого законом», і відповідно не може вирішувати жодне питання, зокрема щодо вирішення справи по суті, оскільки є неповноважним складом суду.

Заявник вказує, що суддя Борець Є.О. вже висловлював свій правовий висновок по суті спору в іншій аналогічній справі, з фактично тим самим колом учасників, рішення у якій було скасовано, тому не може вдаватися об`єктивним, незалежним, безстороннім та незацікавленим в ухваленні іншого судового рішення.

Також зазначає, що іншим суддею суду було заявлено самовідвід від участі у справі на тій підставі, що відповідачка була секретарем судового засідання у судді.

Вказує, що ним неодноразово заявлялися скарги до ВРП на суддю Борця Є.О., що вже сформувало у цього складу суду негативний образ скаржника - позивача, і, як наслідок, упереджене ставлення до самого позивача та його правової позиції по справі.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 20.02.2025 (головуючий суддя Борець Є.О.) відвід визнано необґрунтованим (т.2 а.с. 82-87).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2025 визначено головуючого суддю Муранову-Лесів І.В. для розгляду заяви про відвід.

Згідно з ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи №359/1071/24, суддя дійшла висновку, що заява про відвід задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Встановлено, що у січні 2024 року ОСОБА_3 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, за змістом якого просив суд, у разі доведення факту його батьківства зобов`язати Бориспільський відділ ДРАЦС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) внести відомості про позивача як батька дитини до актового запису про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (т.1 а.с.1-6).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 січня 2024 року головуючим суддею було визначено суддю Яковлєву Л.В. (т.1 а.с.25).

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 31 січня 2024 року (головуючий суддя ОСОБА_5 було задоволено її заяву про самовідвід (т.1 а.с.29-32).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 лютого 2024 року цивільну справу було розподілено судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. (т.1 а.с.37-39)

Ухвалою судді від 15 лютого 2024 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі №369/1071/24 за правилами загального позовного провадження та призначено до судового розгляду (т.1 а.с.43-44).

15.03.2024 в системі «Електронний суд» ОСОБА_1 було подано заяву про відвід судді Борцю Є.О. (т.1 а.с.47-50), у тому числі з підстав, що суддя вже розглядав за участю тих саме осіб справу №359/1644/23 про встановлення факту родинних зв`язків (сторони ОСОБА_6 та відповідачки) і виніс рішення, яке було скасовано в Касаційному цивільному суді.

Ухвалою судді Бориспільського міськраойнного суду Київської області Муранової-Лесів І.В. заяву про відвід було залишено без задоволення (т.1 а.с.57-59). У тому числі надано оцінку доводам заявника, що участі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , які працюють у Бориспільському міськрайонному суді та є секретарем та помічником іншого судді.

Ухвалою суду від 30 травня 2024 року у справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено (т.1 а.с.220-222).

Ухвалою суду від 20.12.2024 провадження у справі поновлено (т.1 а.с.253-254).

Також встановлено, що 09.12.2024 в систему «Електронний суд» позивачем ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Борцю Є.О. (т.2 а.с.1-8), у тому числі посилаючись на ту обставину, що суддя Борець Є.О. вже висловлював свій правовий висновок по суті спору в іншій цивільній справі.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Чирки С.С. від 27.12.2024 у задоволенні заяви про відвід було відмовлено (т.2 а.с.40-43).

Як зазначено в ухвалі від 27 грудня 2024 року, посилання ОСОБА_1 на прийняте рішення під головуванням судді Борця Є.О. у іншій справі між тими самими сторонами не є підставою для відводу, оскільки це прямо суперечить вимогам ч.4 ст.36 ЦПК України.

Встановлено, що суддя Борець Є.О. брав участь у розгляді цивільної справи №359/1644/23 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та усунення перешкод у спілкуванні з онукою у якій встановлювався факт родинних відносин між ОСОБА_6 та онукою ОСОБА_4 ..

Згідно із даними Єдиного державного реєстру судових рішень у вказаній справі було ухвалено рішення Бориспільського міськрайонного суду від 02.06.2023, яким позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та усунення перешкод у спілкуванні з онукою та її вихованні було задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_6 є бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зобов`язано ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_6 спілкуватись з онукою ОСОБА_4 та брати участь в її вихованні.

Постановою Київського апеляційного суду від 25.11.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а вищевказане рішення Бориспільського міськраойнного суду Київської області залишено без змін. У тому числі судом апеляційної інстанції відхилено доводи ОСОБА_1 щодо розгляду справи неуповноваженим складом суду.

Аналогічної позиції щодо розгляду справи суддею Борцем Є.О. як неповноважним складом суду притримується заявник і в своїй заяві про відвід від 16.02.2025, проте такі доводи є надуманими та фактично ґрунтуються на незгоді ОСОБА_1 із ухваленим під головуванням судді Борця Є.О. рішенням, яке ним оскаржувалося в апеляційному та касаційному порядку.

Так, будь-яких об`єктивних фактів, які б свідчили про очевидну необ`єктивність та упередженість судді, або його заінтересованість у результатах цієї справи, він не наводить.

Оцінка доводам заявника щодо наявності підстав для відводу судді Борця Є.О. в цій справі вже двічі надавалася в ухвалах суддів, якими такі заяви про відвід були залишені без задоволення.

В силу вимог ч.5 ст.39 ЦПК України, якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Втретє заявляючи відвід заявник зазначає ту саму підставу (участь судді у цивільній справі №359/1644/23), наводячи додаткову аргументацію із посиланням на позицію Верховного Суду під час розгляду його касаційної скарги на постанову суду апеляційної інстанції від 22.02.2024 у вказаній справі, якою було також відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та залишено в силі рішення Бориспільського міськрайонного суду від 02 червня 2023 року.

Проте, обставини, які стали підставою для задоволення касаційної скарги та скасуванні вищезазначеної постанови Київського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року (справа №359/1644/23) було те, що колегія суддів у складі: Журби С. О., Писаної Т.О., Приходька К. П. брала участь у вирішенні справи №359/2456/22, після скасування їх постанови в касаційному порядку, повторно брала участь при ухваленні судового рішення по суті спору в справі, яка переглядається, зазначивши про те, що предмет, підстави та мотиви обох позовів є аналогічними і колегія суддів у складі: Журби С. О., Писаної Т. О., Приходька К. П. вже висловлювала свій правовий висновок по суті спору.

В цьому зв`язку слід зазначити, що розгляд вказаної цивільної справи №359/2456/22 у Бориспільському міськрайонному судді здійснювався іншим суддею (Семенюта О.Ю.), а саме: було розглянуто позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_1 , про встановлення факту, що ОСОБА_6 є бабусею ОСОБА_4 та усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини.

Крім того, не можна погодитися з тим, що предмет, підстави та мотиви позову ОСОБА_6 у цивільній справі №359/1644/23, яка була розглянута під головуванням судді Борця Є.О., та позову ОСОБА_1 у цій справі (№359/1071/24), яка розглядається тим же суддею, є аналогічними, оскільки встановлюється факт родинних відносин (батьківство) між іншими особами.

Отже, доводи заявника в частині порушення судом принципу недопустимості повторної участі судді та розгляду справи «неповноважним складом суду», є надуманими та безпідставними.

Так, в силу положень ст.37 ЦПК України, яка закріплює принцип недопустимості повторної участі судді у розгляді справи, визначено наступне.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Очевидно, що з урахуванням принципу диспозитивності та змагальності сторін, встановлення певних обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, залежить від обраних ними засобів доказування, та тих фактичних обставин, які будуть встановлені в цій конкретній справі.

Слід звернути увагу, що в силу положень ч.4, ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином, визначені чинним законодавством підстави звільнення від доказування покладають на суд, який розглядає цивільну справу, обов`язок дотримуватися цих вимог, що жодним чином не може трактуватися як порушення принципу безсторонності суду.

Щодо побоювань заявника, що у зв`язку з його зверненнями зі скаргами ВРП на суддю Борця Є.О., у судді сформувався негативний образ Каращука Ю.І.. як скаржника та, як наслідок, упереджене ставлення до нього, то такі доводи не підтверджені жодним фатом упередженого, необ`єктивного ставлення зі сторони судді Борця Є.О. по відношенню до позивача та його правової позиції.

Сам лише факт звернень ОСОБА_1 із дисциплінарними скаргами на суддю, не підкріпленими належними доказами безсторонності судді, очевидно, не може бути підставою для відводу, оскільки така позиція мала б наслідком зловживання зі сторони учасників справи таким правом та, як наслідок, правом на відвід.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким правом наділені як заявник так і інші учасники цієї справи.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Таким чином, встановлено, що позиція ОСОБА_1 ґрунтується на його власних переконаннях та побоюваннях які не є об`єктивно обґрунтованими та не можуть мати вирішальне значення для результатів розгляду заявленого відводу.

Зважаючи на відсутність будь-яких об`єктивних даних, що головуючий у справі суддя Борець Є.О. заінтересований у результаті розгляду та/або є небезстороннім у даній справі, підстави для його відводу відсутні.

В силу вимог ч.2 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Таким чином, принцип розгляду справи повноважним, незалежним і неупередженим судом не порушений.

Враховуючи викладене, в задоволенні заяви про відвід слід відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36,37, 40,353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Борця Євгена Олександровича у цивільній справі №359/1071/24- відмовити.

Цивільну справу слід повернути до канцелярії суду для передачі раніше визначеному складу суду для продовження судового розгляду.

Ухвала суду апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В.Муранова-Лесів