Справа № 447/1802/24
Провадження № 22-ц/801/537/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гончарук-Аліфанова О. Ю.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 рокуСправа № 447/1802/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя доповідач),

Суддів Медвецького С. К., Рибчинського В. П.,

розглянув у порядку письмового провадження справу № 447/1802/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Дем`янюка Віктора Пилиповича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 20.12.2024, ухвалене у складі судді Гончарук-Аліфанової О. Ю. в приміщенні суду в м. Хмільник, -

в с т а н о в и в :

25.06.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» (далі ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС») звернулося у суд з позовом (вх № 7476) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором в розмірі 39849,01 грн та судовий збір в розмірі 3028 грн /а. с. 1/, а також витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7100 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 13.12.2013 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії із встановленим лімітом у розмірі 75000,00 грн, із фіксованою процентною ставкою - 36 % річних. АТ «АЛЬФА-БАНК» взяті на себе зобов`язання виконало належним чином, натомість відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 20.09.2021 утворилась заборгованість в розмірі 39849,01 грн. Відповідно до укладеного договору факторингу від 20.09.2021, право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС».

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 20.12.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором від 13.12.2013 в розмірі 34848 грн 01 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» 2647 грн 98 коп судового збору та 6208 грн 95 коп витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволених вимог про стягнення процентів за користування кредитом в сумі 5201,07 грн та витрат на правничу допомогу, Дем`янюком В. П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх. № 755 від 20.01.2025), в якій, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині стягнення з відповідача процентів за користування кредитом в сумі 5201,07 грн, витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6208,95 грн та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в цій частині. В іншій частині рішення про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту та овердрафту в загальній сумі 29647,94 грн залишити без змін. Також просить стягнути з позивача судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3971,97 грн /а. с. 108/.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не враховано, що з 19.03.2018 відсотки за користування кредитом повинні нараховуватись на тіло кредиту зменшене на 4928,97 грн, що не було зроблено кредитором і відсотки з 18.03.2018 по 20.09.2021 нараховувались на безпідставно збільшений розмір тіла кредиту, без врахування платежу в сумі 5001 грн; у відзиві на позов відповідач зазначав, що заявлені позивачем до стягнення втрати на професійну правничу допомогу в сумі 7100 грн необґрунтовано завищені позивачем і повинні визначатись судом з врахуванням неправомірних дій представника позивача по зверненню до суду з даним позовом з порушенням правил територіальної підсудності і невиконання вимог ухвали від 13.11.2024.

21.02.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшов відзив (вх № 2058) ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просило залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині - без змін.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту та овердрафту в загальній сумі 29647,94 грн в апеляційному порядку не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України з таких підстав.

У справі встановлено наступні обставини.

На аркуші справи 6 знаходиться анкета заява про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум» підписана Гордієнко Р. С.

Відповідно до додатку до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум») від 13.12.2013, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , сторони дійшли згоди про наступне :

на підставі анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум» наданої клієнтом, банк відкрив рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну карту DMC Gold строком дії 2 (два) роки з моменту її випуску (п. 1);

за бажанням клієнта, що виражене останнім в анкеті-заяві про акцепт Публічної пропозиції, Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку, що вказаний в п. 1 цього додатку на наступних умовах (п. 2); ліміт відновлювальної кредитної лінії становить 75000 грн (п. 2.1); сума кредиту, що є доступною клієнту на момент видачі клієнту картки та підписання цього додатку з встановленого договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та вказаного в цьому додатку ліміту відновлювальної кредитної лінії складає 500 грн.

Сторони також погоджуються, що сума кредиту, що може бути доступна клієнту в будь-якому випадку не може перевищувати ліміт відновлювальної кредитної лінії, який становить 75000 грн (п. 2.1.1).

процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії складає 36 % річних на торгові операції та на операції зняття коштів (п. 2.2);

повернення заборгованості за кредитом та сплата відсотків за користування відновлювальною кредитною лінією та/або інших платежів за цим договором, в тому числі у випадку застосування умов Програми «Моментальна розстрочка на карту», здійснюється клієнтом відповідно до договору, примірний графік та розрахунок сукупної вартості кредиту міститься в Тарифах, які є невід`ємною частиною договору на транзитний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у ПАТ «Альфа-Банк» (п. 3);

строк користування сумою кредиту для програми «Моментальна розстрочка на карту» починається з моменту придбання клієнтом товару/послуги в мережі Партнерів Банку, що вказані в додатку № 4 до договору з використанням картки та складає (а) 36 місяців для партнерів Банку чи (б) інший строк, що визначений в додатку № 4 до договору для кожного окремого партнера банку з вказаних у додатку № 4 до договору (п. 4.3).

На аркуші справи 7 знаходиться довідка про умови кредитування з використанням картки « ОСОБА_2 ». Строк дії картки 2 роки з можливістю перевипуску карти за умови дотримання клієнтом умов договору. Строк дії кредитної лінії 1 рік з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору.

На аркуші справи 8 знаходиться копія договору факторингу № 3 від 20.09.2021, укладеного між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФАК «Еліт Фінанс».

Відповідно до додатку І-І до договору факторингу № 3 від 20.09.2021 АТ «Альфа-Банк» передало ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» права вимоги за договором ССNG-630066502 від 13.12.2013 ОСОБА_1 загальна сума заборгованості 39849,01 грн./а. с. 13-15/.

На аркуші справи 16 знаходиться акт приймання-передачі реєстру боржників від 20.09.2021 до договору факторингу № 3 від 20.09.2021.

На аркуші справи 17 знаходиться платіжне доручення № 559 від 20.09.2021 платник ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» отримувач АТ «Альфа-Банк» призначення платежу оплата за право вимоги згідно договору факторингу № 3 від 20.09.2021 без ПДВ,

З виписки /а. с. 18-23/ по рахунку за кредитом відповідача вбачається, що відповідач користувався наданими йому кредитними коштами.

З долученого розрахунку заборгованості за кредитом /а. с. 24/ вбачається, що станом на 20.09.2021 за кредитним договором існує заборгованість у розмірі 39849,01 грн, з яких: 33975 грн 23 коп - прострочене тіло кредиту, 5201 грн 07 коп - заборгованість за відсотками, 672 грн 71 коп - овердрафт.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем надано докази сплати АТ «Альфа-Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитом 5001,00 грн, що підтверджується квитанцією від 19.03.2018. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 34848,01 грн (39849,01 грн - 5001,00 грн).

Висновок суду першої інстанції ( в частині, що переглядається) про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача процентів за користування кредитом в сумі 5201,07 грн, витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6208,95 грн зроблений за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У постанові ВС від 9.01.2020 у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (пункти 1, 2 частини першої статті 264 ЦПК України).

Перевіряючи заборгованість по процентам, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в додатку до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум») від 13.12.2013, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 /а. с. 6 зворотна сторона/, та довідці про умови кредитування з використанням картки « ОСОБА_2 » /а. с. 7/, між сторонами погоджено строк дії картки 2 роки з можливістю перевипуску карти за умови дотримання клієнтом умов договору. Строк дії кредитної лінії 1 рік з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору.

Позивачем не надано суду доказів погодження між сторонами строку перевипуску відповідачу карти та строку пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії, тобто доказів правомірності здійснення нарахування відповідачу процентів за кредитним договором від 13.12.2013 поза межами строку погодженого між сторонами в договорі.

У додатку до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб визначено, що процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії складає 36 % річних.

У наданому позивачем розрахунку заборгованості за кредитом /а. с. 24/ не зазначено розмір процентної ставки, за якою було нарахована відповідачу заборгованість за кредитним договором № 630066502 від 13.12.2013 по процентами за користування кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості позивачем нараховано заборгованість відповідачу по процентам за період з 13.03.2014 по 20.09.2021 в розмірі 5201,07 грн. При цьому з розрахунку вбачається, що в період з 13.08.2017 по 12.10.2017 та в період з 13.03.2018 по 12.07.2018 заборгованість по процентам у відповідача була відсутня.

Позивачем не надано суду доказів правомірності нарахування процентів відповідачу після закінчення строку дії картки «Максимум», строк дії якої становив за умовами договору 2 роки, продовження строку дії карти.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім цього, відповідно до додатку І-І до договору факторингу № 3 від 20.09.2021 АТ «Альфа-Банк» передало ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» права вимоги за договором ССNG-630066502 від 13.12.2013 ОСОБА_1 загальна сума заборгованості 39849,01 грн./а. с. 13-15/, тоді як позивачем надано анкету заява про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум» підписана ОСОБА_1 від 13.12.2013, додаток до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум») від 13.12.2013, укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , довідку про умови кредитування з використанням картки «Максимум» від 13.12.2013.

Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не з`ясовано обставину переходу до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» права вимоги до відповідача саме за договором про комплексне обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум» від 13.12.2013, який є фактичною підставою позовних вимог про стягнення заборгованості.

У справі відсутній договір ССNG-630066502 від 13.12.2013, про який йде мова у договорі факторингу № 3 від 20.09.2021.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

З огляду на викладене вище, враховуючи межі апеляційного перегляду (частина перша статті 367 ЦПК України), рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентам в розмірі 5201,07 грн через неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права (пункт 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України) з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні даної вимоги через її недоведеність.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Враховуючи те, що Вінницький апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості по процентам в розмірі 5201,07 грн, слід скасувати рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів враховує, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі (постанова Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20)).

У частинах четвертій - шостій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу позивачем надано суду :

копію договір № 05-10/23 про надання правничої допомоги від 5.10.2023, укладений між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та адвокатом Макєєв В. М., відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, адвокат надає клієнту послуги захисту прав та інтересів клієнта під час розгляду судом будь-якої інстанції справ у якій клієнт є учасником (п.1.1); судова справа в процесі розгляду якої адвокатом будуть надані послуги клієнту, перелік послуг та їх вартість визначається сторонами у додатках до цього договору (п. 1.2); документом, що підтверджує надання адвокатом послуг, та їх приймання клієнтом є акт приймання-передачі наданих послуг, який складається та підписується сторонами або їх повноважними представниками протягом 5-ти робочих днів після надання адвокатом зазначених у п. 1.1 договору послуг (п.1.4); вартість послуг адвоката встановлюється з розрахунку, що ціна однієї години затраченого адвокатом часу на надання послуг становить 1000 грн без ПДВ. Конкретні суми та оплати наводяться у Акті (актах) наданих послуг, надісланих адвокатом та погоджених із клієнтом /а. с. 25/;

копію акта № 1 приймання-передачі наданих послуг від 7.03.2024, відповідно до якого адвокат надав, а клієнт прийняв юридичні послуги відповідно до договору № 05-10/23 про надання правничої допомоги від 5.10.2023 по справі за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним в розмірі 7100 грн, з них 1000 грн надання первинної консультації заявнику у справі (1 год); 3000 грн правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків ВС та Європейського суду з прав людини (3 год); 3100 грн підготовка та подання позовної заяви (3,1 год) /а. с. 27/;

платіжну інструкцію № 1132 від 7.03.2024 оплата 7100 грн згідно договору № 05-10/23 про надання правничої допомоги від 5.10.2023 без ПДВ /а. с. 29/.

Питання оцінки достатності доказів, поданих у підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу чи тих, які будуть понесені, перебуває у межах дискреції суду (постанова ВС від 23.12.2021 у справі № 755/7943/20-ц).

Вінницький апеляційний суд вважає, що заслуговують на увагу заперечення відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу, який просить стягнути позивач, та який є завищеним та недоведеними, адже позовна заява у справі подана до суду 25.06.2024 ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», а не адвокатом Макєєвим В. М., тому вартість послуг в розмірі 3100 грн підготовка та подання позовної заяви адвокатом є недоведеною.

Крім цього, позивачем не надано додатку до договору № 05-10/23 про надання правничої допомоги від 5.10.2023, в якому було б зазначено судову справу в процесі розгляду якої адвокатом надано послуги клієнту, перелік послуг та їх вартість, як це передбачено пунктом 1.2 договору, а відтак позивачем недоведено понесення витрат на правничу допомогу саме в цій справі.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині розподілу витрат на правничу допомогу та у стягненні зазначених витрат слід відмовити за недоведеністю.

Щодо судового збору.

Колегія суддів вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2222,55 грн пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (3028 х 73,4 % = 2222,55 грн), враховуючи те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про стягнення процентів в розмірі 5201,07 грн.

Беручи до уваги те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню апеляційним судом, з позивача слід стягнути на користь відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3971,97 грн.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (частина десята статті 141 ЦПК України).

Враховуючи положення частини десятої статті 141 ЦПК України, з позивача слід стягнути на користь відповідача різницю у витратах по сплаті судового збору, що становить 1749,42 грн (3971,97 - 2222,55)

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Дем`янюка Віктора Пилиповича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 20.12.2024 у даній справі в частині стягнення з відповідача процентів за користування кредитом в сумі 5201,07 грн, розподілу судових витрат скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором по процентам в розмірі 5201,07 грн відмовити.

У стягненні з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» витрат на правничу допомогу відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1749 (одна тисяча сімсот сорок дев`ять) гривень 42 копійки.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: С. К. Медвецький

В. П. Рибчинський