Справа № 598/2376/24
провадження № 2/598/94/2025
РІШЕННЯ

іменем України

"05" березня 2025 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Щербатої Г.Р.

секретаря Казмірук Н.Г.

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відритому судовому засіданні в місті Збаражі, в порядку спрощеного провадження, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив :

Позивач ТзОВ «Споживчий центр» звернулося в суд із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 7920,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 09.03.2024 року між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладений електронний кредитний договір (оферти) №09.03.2024-100001018, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 4000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 09.03.2024 року, строком на 42 дні, а відповідач зобов`язувався сплатити проценти за кожен день користування кредитними коштами та повернути кредитні кошти. Порушивши умови кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 не повертає кредитні кошти , та не сплачує проценти за користування кредитом, в результаті чого, станом на 19.04.2024 року виникла заборгованість по кредиту, що складає ціну позову.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 04.11.2024 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позові зазначив про розгляд справи у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що кредитні кошти в сумі 4000,00 грн. отримував і згідний цю суму повернути, а також витрати понесені позивачем на оплату судового збору. Позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами не визнає.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 09.03.2024 року між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладений електронний кредитний договір (оферти) №09.03.2024-100001018, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 4000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу кредитних коштів від 09.03.2024 року № строком на 42 дні.

Згідно умов вказаного кредитного договору №09.03.2024-100001018, дата повернення кредиту 19.04.2024 року.

Також, умовами кредитного договору передбачений первинний період користування кредитом - 14 днів, з дня його надання, та черговий період користування кредитом договором, кожні наступні 14 днів.

Умовами кредитного договору №09.03.2024-100001018 передбачено нарахування процентів за користування кредитом за процентною ставкою «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за один день користування кредитними коштами, що застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання кредиту включно, та процентною ставкою «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5% за один день користування кредитними коштами, що застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім періоду застосування процентної ставки «Економ».

Розмір процентних ставок не може бути збільшено в односторонньому порядку.

Порушивши умови кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 не повертає кредитні кошти, та не сплачує проценти за користування кредитом, в результаті чого, станом на 19.04.2024 року виникла заборгованість по кредиту, в сумі 7920,00 грн., а саме: 4000, 00 грн. заборгованість по сплаті тіла кредиту та 3920,00 грн. заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як слідує із змісту ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої та другої статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до змісту ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проаналізувавши докази представлені позивачем, суд вважає, що не виконання відповідачем умов кредитного договору, порушило право позивача на повернення кредитних коштів, процентів за користування кредитом, що підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по договору фінансового кредиту в сумі 7920,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові випрати понесені ним на оплату судового збору в сумі 2422, 40 грн..

Керуючись ст.ст. 526, 553, 554, 599, 639, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 81, 263, 265, 268, 280, 281, 282, 283, 352 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (код за ), вул.Саксаганського,133-А, м.Київ, 7920 грн. 00 коп. заборгованості по кредитному договору №09.03.2024-100001018 від 09.03.2024 року.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (код за ), вул.Саксаганського,133-А, м.Київ, судові витрати понесені на оплату судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо рішення суду не було вручене у день його, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено, проголошено та підписано 05 березня 2025 року.

Суддя Галина ЩЕРБАТА