Справа № 569/5740/17
УХВАЛА

06 березня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчук О.Б.,

за участю представника заявниці адвоката Білецького Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Рівне в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, виданного на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/5740/17 від 30 листопада 2017 року за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, виданного на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/5740/17 від 30 листопада 2017 року за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Представником ОСОБА_1 адвокатом Білецьким Б.М. в судовому засіданні 06.03.2025 року заявлено усне клопотання про відвід судді Тимощука О.Я. мотивуючи це тим, що на розгляді у судді Тимощука О.Я. перебуває не лише заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, а й заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 30.11.2017 року. Зазначає, що суддя Тимощук О.Я. розглядав питання про відновлення втраченого судового провадження по справі про перегляд заочного рішення та ухвалою від 06.11.2024 року відмовив у його задоволенні. Крім того, суддею Тимощуком О.Я. виносилося заочне рішення у цивільній справі № 569/5740/17 від 30 листопада 2017 року за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Вважає, що вищевказані обставини викликають сумніви в неупередженості судді Тимощука О.Я., що є підставою для його відводу.

Представник АТ «Сенс Банк» в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Заслухавши думку представника ОСОБА_1 адвоката Білецького Б.М., дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Суд зазначає, що право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Суд вважає, що представником ОСОБА_1 адвокатом Білецьким Б.М. не наведено жодних належних та допустимих доказів наявності обставин, які б свідчили про упередженість та необ`єктивність судді при здійснені правосуддя в розумінні ст.ст. 36, 37 ЦПК України в ході розгляду даної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленомучастиною першоюстатті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу і оскільки усне клопотання про відвід заявлено не пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, а саме безпосередньо в судовому засіданні 06.03.2025 року, тому таке клопотання не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

На підставі вищевикладеного, у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Білецького Б.М. про відвід судді слід відмовити.

Разом з тим, з метою попередження виникнення сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості суду при винесенні рішення, вважаю за необхідне заявити самовідвід, при цьому суд виходить з наступного.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачає наступне:

"Кожен має право на справедливий...розгляд його справи...незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..."

Відповідно до ст. 17 Закону України « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» ( № 3477- IV від 23 лютого 2006 року із змінами та доповненнями), суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Рішенням Європейського суду у справі «Білуха проти України» ( заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року встановлено, що відповідно до установленої практики Європейського Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Таких доказів суду у даній справі не надано.

По вказаній справі представник заявниці адвокат Білецький Б.М. висловив недовіру суду, а тому з врахуванням вищезазначеного рішення Європейського суду, а також з метою втіленння довіри до суду громадськості у демократичному суспільстві, суд вважає за необхідне заявити самовідвід.

Керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Білецького Б.М. про відвід судді Тимощука О.Я. у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, виданного на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/5740/17 від 30 листопада 2017 року за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Заяву судді Тимощука О.Я. про самовідвід - задоволити.

Справу передати до канцелярії Рівненського міського суду для проведення автоматизованого розподілу справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 14, ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Я. Тимощук