Справа № 527/945/25
провадження 2/527/549/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Павлійчук А.В.,

за участю секретаря судового засідання Козинко Ю.С.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Глобинського районного суду Полтавської області в м. Глобине цивільну справу № 527/945/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Глобинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про оспорювання батьківства, виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що з відповідачкою по справі ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), вони зустрічалися восени 2016 року, мали інтимні (сексуальні) стосунки, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 народила дитину ОСОБА_5 , дані про батька були записані зі слів матері відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. В подальшому 06.11.2020 року вони уклали шлюб, в червні 2022 року відповідачка ОСОБА_2 повідомила позивача, що він є батьком неповнолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 05.07.2022 позивач подав заяву про визнання батьківства № 7/20.26-36 від 05.07.2022 року до Семенівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) щодо батьківства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 14.07.222 реєстратором Глобинського відділу ДРАЦ у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) були внесені зміни до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження відомості про дитину були змінені: в графі прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_7 », в графі по батькові « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ». Також були внесені зміни в графу відомості про батька з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_1 », та змінена дата народження батька на ІНФОРМАЦІЯ_3 . 16.07.2024 року рішення Глобинського районного суду Полтавської області шлюб між Позивачем та ОСОБА_11 розірвано, справа № 547/584/24. В подальшому позивачу стало відомо, що його бувша дружина одружилась повторно та взяла нове прізвище ОСОБА_12 , тож в нього виникли сумніви стосовно свого батьківства відносно неповнолітнього ОСОБА_13 .

16.04.2025 через систему «Електронний суд» надійшов відзив від представника відповідача, відповідно до якого в задоволенні позову просять відмовити в повному обсязі, стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на правничу допомогу, посилаючись на те, що твердження позивача не є правдивими, оскільки сторони познайомились не у 2016 році, а у вересні 2019 року, а 06.11.2020 року сторони зареєстрували шлюб. Тобто на момент знайомства сторін ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було більше двох років. ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народилась спільна дитина ОСОБА_14 , а заяву про визнання батьківства ОСОБА_15 позивач подав, коли дитині виповнилось п`ять років. Відповідач ніколи не повідомляла Позивача, що останній є біологічним батьком дитини ОСОБА_16 , позивачу було достаменно відомо, що він не є біологічним батьком дитини, а позов подав, оскільки за судовим наказом Семенівського районного суду Полтавської області від 30.04.2024 року по справі № 547/468/24 з нього стягуються аліменти на утримання двох дітей на користь відповідача. Просила не проводити генетичну експертизу, оскільки визнає, що ОСОБА_17 не є рідним сином ОСОБА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідачка та її представнику судове засідання не з`явилися, направили, до суду заяву, якою просили проводити судове засідання без їх участі, у задоволенні позову провили відмовити.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, при прийнятті рішення покладались на розсуд суду.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Відповідно до копії рішення від 16.07.2024 року Глобинського районного суду Полтавської області розірвано шлюб укладений між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрований Семенівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавської області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Суми), актовий запис № 38.

Згідно описової частини вище вказаного рішення у шлюбі у сторін народили двоє дітей ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . ( а.с.10).

У відповідності до положень ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно копії свідоцтва про народження виданого повторно серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 батьками ОСОБА_19 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , вписані ОСОБА_1 та ОСОБА_11 .(а.с. 8)

Згідно копії свідоцтва про народження виданого повторно серії НОМЕР_2 від 07.06.2024 року батьками ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , вписані ОСОБА_1 та ОСОБА_11 .(а.с. 9)

Дослідивши Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 8 від 07.06.2024 року, судом встановлено, що під номером актового запису № 2, 14.06.2017 року Виконавчим комітетом Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області сільським головою ОСОБА_20 внесені відомості про дитину ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька дитини вказано ОСОБА_10 , підстава запису відомостей про батька заява матері від 14.06.3027 р. № 1/06.03-14. ( а.с.12)

В подальшому були внесені зміни до актового запису 14.07.2022 року відповідно до заяви про визнання батьківства № 7/20.26-36 від 05.07.2022 року. А саме були змінені відомості про батька з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_1 », також внесені зміни прізвища матері з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_7 ». ( а.с.13-14)

Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 125 CК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно із статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Відповідно до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2008 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Згідно ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною четвертою, пунктами 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

Приходячи до переконання про залишення позовної заяви без задоволення, слід також брати до уваги висновок Верховного Суду, що висловлений у постановах від 17 березня 2020 року у справі №606/2142/18 (провадження №61-19502св19), та від 06 травня 2020 року у справі №641/2867/17-ц (провадження №61-38660св18). Так, за приписами ч.5 ст.136 СК України для відмови в позові з цієї підстави в ході судового розгляду перевірці підлягають ті обставини, чи особа, яка оспорює батьківство, знала в момент реєстрації про те, що є батьком дитини, або не є батьком дитини, чи за встановленими обставинами справи не могла про це не знати. Отже, законодавець обмежив право особи, яка записана батьком дитини, на оспорювання свого батьківства, зокрема, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, або не могла про це не знати.

На момент внесення змін до актового запису про народження неповнолітньої дитини щодо батька позивач знав, що він не є її біологічним батьком, про що свідчить Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини, де було зазначено зовсім інші відомості про батька, які повністю не збігаються з прізвищем, ім`ям та по батькові позивача.

Також слід вкотре звернути увагу на те, що на момент реєстрації шлюбу сторонами дитина - ОСОБА_21 - досягла 3 років, а на момент подачі спільної заяви про визнання батьківства йому вже виповнилося 5 років.

Щодо доводів заявника про те, що на момент визнання батьківства відповідачка йому повідомила, що він є біологічним батьком ОСОБА_15 , позивачем не надано суду будь-яких об`єктивних і переконливих доказів про те, що на момент подання спільної заяви про визнання батьківства він не розумів значення своїх дій чи діяв всупереч своєму волевиявленню, а також що йому чинилися будь які перешкоди щодо проведення генетичної експертизи.

Враховуючи вище викладене суд доходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Представником відповідача в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката надано Договір про надання професійної правничої допомоги б/н від 14.04.2025 року, Розрахунок суми гонорару за надану правничу (правову) допомогу від 15.04.2025, Акт виконаних робіт від 15.04.2025 року, квитанцію № 250415-1 від 15.04.2025 року про фактичну оплату професійної правничої допомоги адвоката на загальну суму 7200 грн. (а.с. 36-39) у зв`язку з чим слід стягнути зазначену суму з позивача.

Керуючись статтями 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Глобинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_2 , рнокпп: НОМЕР_4 ) витрати на правову допомогу сумі 7 200,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_3 ).

Відповідач ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рнокпп: НОМЕР_4 );

Третя особа - Глобинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Полтавська область, м. Глобине, вул. Центральна, 212, ).

Повний текст рішення виготовлений 04.12.2025.

Суддя А. В. Павлійчук