Справа № 203/4666/24
Провадження № 2/0203/186/2025
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
21 лютого 2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Колесніченко О.В.,
при секретарі Погрібному О.Ю.,
за участі представника позивача Ресенчук О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі в загальному провадженні цивільну справу у паперовій формі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, треті особи без самостійних вимог ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, про визнання права на безоплатну приватизацію квартири та зобов`язання здійснити заходи щодо приватизації квартири, -
У вересні 2024 року ОСОБА_1 за представництва адвоката Ресенчук О.Ю. пред`явила через суд позов на предмет захисту своїх житлових прав на безоплатну приватизацію житла - квартири АДРЕСА_1 з тих підстав, що вона з 10 червня 2016 року проживала та була зареєстрована у вказаній квартирі, яку спочатку виділено батьку чоловіка позивача, а в подальшому на підставі рішення виконавчого комітету Центральної районної у місті Дніпрі переоформлено особистий рахунок вищевказаної квартири на ім`я чоловіка позивача ОСОБА_3 (головного квартиронаймача). При цьому до складу сім`ї входять: ОСОБА_4 (головний квартиронаймач), ОСОБА_1 (дружина), ОСОБА_5 (донька дружини), ОСОБА_2 (син). ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_4 та рішенням виконавчого комітету ДМР від 31.10.2023 змінено умови договору найму квартири АДРЕСА_1 , а саме замість померлого наймача ОСОБА_4 визначено основним наймачем дружину ОСОБА_1 складом сім`ї дві особи, в тому числі син ОСОБА_2 . В подальшому, 15 травня 2024 року позивач звернулась до відповідача із заявою про приватизацію комунальної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , натомість відповідач відмовив позивачу у приватизації житла, з підстав відсутності відомостей про реєстрацію та документів, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду ОСОБА_1 з 01 січня 1993 року по 04 серпня 2000 року, ОСОБА_2 з 04 грудня 2007 року по 10 червня 2016 року. Окрім цього, в обґрунтування позову зазначається, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2024 року встановлено факт проживання ОСОБА_2 за вищевказаною адресою в період з 04 грудня 2007 року по 09 червня 2016 року. Позивач, з 17 вересня 1983 року та 09 червня 2016 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , та у зазначений період не брала участі у приватизації вказаного житла. З 10 червня 2016 року позивач зареєстрована у спірній квартирі та за наявною інформацією КП «ДМБТІ» станом на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_4 , відсутні відомості щодо реєстрації права власності за позивачем на квартиру АДРЕСА_5 .
Таким чином, посилаючись на вищевикладені обставини, а також на порушення права позивача та членів її сім`ї на приватизацію житла, що гарантовано ст. 47 Конституції України, ст. 343 ЦК України, ст. 9 ЖК України та ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», позивач, змінивши предмет позову згідно заяви від 19 листопада 2024 року (а.с.77-78) просила суд визнати за нею право на безоплатну приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та зобов`язати Департамент житлового господарства ДМР здійснити заходи щодо приватизації квартири за вказаною адресою на користь позивача.
З відкриттям загального позовного провадження, після усунення недоліків позовної заяви, за ухвалою суду від 08 жовтня 2024 року, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у сприянні у збиранні доказів сторонам.
Відповідач свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв і про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином згідно з ст. ст. 131, 187 ч. 6 ЦПК України за визначеним в ЄДРПОУ місцем знаходження юридичної особи.
Треті особи своїм правом подати заяви по суті справи не скористалися, пояснень щодо позову не подавали.
Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року підготовче провадження закрите з призначенням судового розгляду справи.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не уповноважив, про причини своєї неявки не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого, з урахуванням письмової згоди представника позивача проведений заочний розгляд справи згідно з ст. ст. 280, 281 ЦПК України.
Треті особи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання представників не направили, про причини неявки не повідомляли та про відкладення розгляду не клопотали.
Суд, вислухавши усні пояснення представника позивача, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням зібрані докази, як окремо, так і в їх сукупності, в межах заявлених вимог за ст. 13 ЦПК України дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних міркувань та встановлених у судовому засіданні обставин.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
В силу ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен громадянин має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Згідно з частиною третьою статті 9 Житлового кодексу України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.
У відповідності зі статтею 345 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.
Судом встановлено, що 02 червня 2007 року між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис під № 404 (а.с. 15 зворот).
Від шлюбу у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_2 , що підтверджується наявною в матеріалах копією свідоцтва про народження, що виданий Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського області (а.с. 16).
Згідно рішення виконавчого комітету Центральної районної у місті Дніпрі ради від 24 березня 2017 року за № 47 переоформлено рахунок трикімнатної квартири АДРЕСА_6 на ім`я ОСОБА_4 , у складі сім`ї: ОСОБА_4 головний квартиронаймач, ОСОБА_1 дружина, ОСОБА_5 дочка дружини, ОСОБА_2 син (а.с. 31).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер у віці 40 років у м. Дніпрі, про що Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис під № 2314 та видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 17).
Рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 31 жовтня 2023 року № 33-31/10 надано дозвіл Об`єднанню співласників багатоквартирного будинку «Шнеєрсона 3» на зміну умов договору найму житлового приміщення трикімнатної квартири АДРЕСА_7 , а саме: замість померлого наймача ОСОБА_4 визначити основним наймачем дружину ОСОБА_1 , складом сім`ї 2 особи, у тому числі сина ОСОБА_2 (а.с. 11 зворот).

За даними довідки № 3652 про склад сім`ї, виданої відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради 30 квітня 2024 року, в квартирі АДРЕСА_4 з 10 червня 2016 року зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зазначені обставини узгоджуються з Витягом з реєстру територіальної громади №2023/009372979 від 15 листопада 2023 року, а також даними паспорта громадянина України позивача (а.с. 11, 12-13, 14).

15 травня 2024 року ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 звернулася до органу приватизації Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради із заявою про приватизацію комунальної квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10 зворот).

28 травня 2024 року Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради за вих. № 3/16-2767 надав письмову відмову у приватизації житла, з підстав того, що: 1) заява на приватизацію не оформлена належним чином в частині зазначення форми власності; 2) у довідці № 46 від 06 лютого 2024 року, виданій виконавчим комітетом Межівської селищної ради, не зазначений період реєстрації та повноваження органів приватизації; 3) відсутні відомості про реєстрацію та документи, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду ОСОБА_1 з 01 січня 1993 року по 04 серпня 2000 року, ОСОБА_2 з 04 грудня 2007 року по 10 червня 2016 року. Документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного фонду, є довідка, видана органом приватизації за попереднім місцем проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території). Отже, підставою для відмови у наданні адміністративної послуги приватизація комунальної квартири, є ненадання необхідних документів у повному обсязі (а.с. 8).

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2024 року, що набрало законної сили 16 липня 2024 року (справа № 203/1147/24, провадження № 2-о/0203/52/2024) встановлений факт проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 04 грудня 2007 року по 09 червня 2016 року (а.с. 32-35).

З даними паспорта громадянина України серіх НОМЕР_3 ОСОБА_1 народилася в с. Веселе Межівського району Дніпропетровської області та з 04 серпня 2000 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ; 09 червня 2016 року знята з реєстрації за цією адресою та 10 червня 2016 року зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 12-13).

Згідно довідки виконавчого комітету Межівської селищної ради № 46 від 06 лютого 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за період проживання (реєстрації) за адресою: АДРЕСА_3 , з народження по ІНФОРМАЦІЯ_7 в приватизації житла участі не брала (а.с. 10).

За даними довідки КП «ДМБТІ» ДМР № 6975 від 11 листопада 2023 року станом на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_4 відсутні відомості щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_5 за: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Балансова належність житлового будинку літ. А-9 на АДРЕСА_4 , в який увійшла квартира АДРЕСА_5 , за Місцевою радою на підставі рішення виконавчого комітету № 157 від 10 квітня 1990 року, про що КП «ДМБТІ» ДОР видано реєстраційне посвідчення від 14 вересня 1990 року, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 24 за реєстровим № 1568. Відомості про наявність самочинного переобладнання квартири АДРЕСА_1 , відсутні (а.с. 9 зворот).

За правилами, встановленими частинами першою третьою статті 8 Закону України від 19 червня 1992 року №2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Частиною першою статті 2 Закону № 2482-XII передбачено, що до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно пункту 1 статті 5 Закону № 2482-XІІ , якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім`ї безоплатно.

До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 5 Закону №2482-XII право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

Аналіз приведених вище норм, свідчить про те, що позивач має безумовне право на приватизацію, оскільки з 10 червня 2016 року зареєстрована і постійно проживає у вказаному вище житлі на законних підставах більше п`яти років.

При цьому, позивач раніше не брала участі у приватизації державного житлового фонду, про що додатково свідчать довідка виконавчого комітету Межівської селищної ради № 46 від 06 лютого 2024 року. Викладене підтверджує той факт, що позивач дотепер не використовувала житлові чеки. Доказів зворотнього у справі не встановлено.

Таким чином, безпідставними є посилання відповідача на відсутність документів, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, тому з огляду на встановлені обставини та досліджені судом докази, підлягають задоволенню вимоги про визнання за позивачем права на приватизацію займаної нею на законних підставах квартири.

Разом з тим, вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити заходи щодо приватизації спірної квартири на користь позивача задоволенню не підлягає, оскільки є неналежним способом захисту прав позивача, а житлові права позивача на приватизацію захищені повною мірою у спосіб визнання за нею права на безоплатну приватизацію житла, що є належним, ефективним і достатнім способом захисту, передбаченим ст. 16 ЦК України.

При цьому, суд відзначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Проведення приватизації здійснюється згідно встановленої Положенням порядку органом приватизації і визнання судовим рішенням права на приватизацію за особою є достатньою підставою для її проведення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати належить покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 11-13, 81, 141, 209, 258, 263-265, 268, 281-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, про визнання права на безоплатну приватизацію квартири та зобов`язання здійснити заходи щодо приватизації квартири задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 ) право на безоплатну приватизацію житла квартири АДРЕСА_1 відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №2482-ХІІ від 19 червня 1992 року з подальшими змінами.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідач вправі подати до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська письмову заяву про перегляд цього заочного рішення протягом тридцяти днів, починаючи з наступного за днем складення повного рішення, з правом на поновлення такого пропущеного строку в разі подання цієї заяви протягом двадцяти днів з дня вручення копії повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем з наступного за днем постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 03 березня 2025 року.

Суддя О.В. Колесніченко