ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/4509/23

Провадження № 22-ц/820/96/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,
секретар судового засідання Заворотна А. В.,
з участю: позивачки ОСОБА_1 ,
представника відповідача Доценко О. О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2024 року (суддя Колієв С. А., повне судове рішення складено 14 жовтня 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У лютому 2023 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом, з урахуванням заяви про вилучення пункту 7 прохальної частини позову від 20 березня 2023 року, заяви про уточнення позовних вимог від 19 липня 2023 року зазначала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Проживає у вказаній квартирі та є споживачем природного газу за вказаною адресою, використовує лише газову плиту для приготування їжі.
З 2015 року надавач послуг з постачання газу почав фальсифікувати дані щодо наявності у неї боргу за спожитий газ, у зв`язку з чим вона неодноразово зверталася до ТОВ «Хмельницькгаз збут» з відповідними зверненнями, проте не отримувала відповіді по суті поставлених у них питань. 02 квітня 2019 року вчергове звернулася через сайт надавача послуг, однак відповідь на вказане звернення не отримала. У зверненні просила повідомити яка діє норма споживання газу на одну особу при користуванні газовою плитою для приготування їжі; чому їй нараховується плата за загально будинковим лічильником, а не за соціальною нормою (за відсутності згоди мешканців будинку на встановлення лічильника); перерахувати обсяг спожитого газу за період з 01.01.2017 за соціальною нормою споживання; надати витяг з рахунку про спожиті обсяги газу і сплачені кошти за надану послугу у розрізі місяців за період з 01.01.2017 по 01.04.2019. 22 вересня 2020 року звернулася зі скаргою на ім`я Голови правління АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», на яку 06 листопада 2020 року отримала відповідь з Центру обслуговування клієнтів про те, що облік обсягів спожитого газу здійснюється за загальнобудинковим вузлом обліку природного газу законно, порядок і розміри компенсації витрат на придбання та встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу для споживачів - фізичних осіб не встановлені Кабінетом Міністрів України. Повідомлено також, що питання оплати та цін за спожитий природний газ знаходиться у компетенції ТОВ «Хмельницькгаз збут». Вказана відповідь не підписана, не містить зазначення особи, яка надавала таку відповідь. 02 жовтня 2020 року ТОВ «Хмельницькгаз збут» за підписом старшого менеджера зі збуту надіслано відповідь, що запитувана у зверненні інформація (сума, що підлягає сплаті за соціальною нормою та різниця між фактично оплаченою сумою і сумою, що підлягала сплаті за соціальною нормою) відсутня. Відповідь щодо перерахунку суми до сплати за період з 01 січня 2017 року за соціальною нормою споживання (3,3 м куб.) та вимоги щодо встановлення приладу обліку газу у квартирі не надана.
Нарахування плати за спожитий природний газ порушує її права як споживача, оскільки суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживають у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі, до 01 січня 2021 року за власний рахунок. Загальнобудинковий вузол обліку природного газу показує об`єм споживання природного газу усіма побутовим споживачами, які проживають у будинку, відтак не може забезпечити облік споживання окремо кожним побутовим споживачем.
Дії відповідачів щодо ненадання повної відповіді на її звернення від 22 вересня 2020 року, невстановлення приладу обліку споживання газу у квартирі призвели до спричинення моральної шкоди, оскільки порушено право на отримання інформації. Така зловмисна поведінка надавачів послуг призвела до зміни звичайного способу життя, довелося десятки разів письмово звертатися до відповідачів, витрачаючи час та сили, що з огляду на вік та стан здоров`я є вкрай утрудненим, звертатися з позовом для захисту порушених прав.
Тому позивачка просила:
визнати протиправними дії й бездіяльність з ненадання їй своєчасної та повної відповіді за зверненням від 22 вересня 2020 року до АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» та ТОВ «Хмельницькгаз збут»;
зобов`язати відповідачів за відповідними повноваженнями надати інформацію за запитом від 22 вересня 2020 року за період з 01 січня 2017 року по дату ухвалення рішення судом за її особовим рахунком № НОМЕР_1 у розрізі календарних місяців із зазначенням: вартості 1 м куб. газу, обсягу спожитого газу за даними протиправного обліку надавача послуг (лише газова плита для приготування їжі), нарахованої надавачем послуг суми до сплати, обсягу спожитого газу за соціальною нормою на одну особу (лише газова плита для приготування їжі, з централізованим постачанням гарячої води), суму, що підлягає сплаті за соціальною нормою споживання (плита для приготування їжі, одна особа), фактично оплачено усього, у тому числі субсидія (коли була); різниця між фактично оплаченою сумою і сумою, що підлягала оплаті за соціальною нормою (плати з наявним централізованим постачанням гарячої води);
визнати незаконними й протиправними дії оператора АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», ТОВ «Хмельницькгаз збут», вчинені протягом періоду з січня 2017 року та увесь період далі, щодо нарахування плати за обсяг спожитого газу у квартирі та його доставку за адресою АДРЕСА_2 , що встановлений за показами загальнобудинкового вузла обліку природного газу;
зобов`язати відповідача за відповідними повноваженнями здійснити за особовим рахунком № НОМЕР_2 повний перерахунок оплати за обсяги спожитого газу та оплати його доставки за період з 01 січня 2017 року до дати ухвалення рішення судом, виходячи із діючої протягом вказаного періоду соціальної норми споживання, що становить 3,3 м куб. газу;
визнати протиправною відмову відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» встановити індивідуальний лічильник спожитого для приготування їжі газу у квартирі за адресою АДРЕСА_2 ;
зобов`язати відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» встановити у квартирі за адресою АДРЕСА_2 безоплатно газовий лічильник (плита з наявним централізованим постачання гарячої води);
стягнути з відповідачів в якості відшкодування моральної шкоди по 750000,00 гривень з кожного.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2024 року позов задоволено частково. Зобов`язано ТОВ «Хмельницькгаз збут» здійснити ОСОБА_1 перерахунок плати за спожитий газ, починаючи з 01 січня 2017 року, виходячи з чинних протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян у квартирах, в яких не встановлені індивідуальні газові лічильники. В решті позову відмовлено.
ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зазначає, що рішення навіть в частині задоволення вимог ухвалено не за чітким формулюванням позивача, а за надуманою вимогою. Всупереч вимогам статті 263 ЦПК України не наведено за якими позовними вимогами відмовлено.
Вважає, що відповіддю ТОВ «Хмельницькгаз збут» від 02 жовтня 2020 року підтверджено ненадання належної відповіді на скаргу. Суд не переконався в неповноті вказаної відповіді, яка є неналежною, не відповідає нормам Закону України «Про звернення громадян» і надіслана з порушенням строку.
Не погоджується з висновками суду про надання ТОВ «Хмельницькгаз збут» відповіді на звернення у тому вигляді, в якому її використовує товариство у своїй господарській діяльності; про відсутність доказів надходження скарги до АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз»; про відмову у стягненні моральної шкоди; обранням неефективного способу захисту порушеного права при зверненні з вимогою про визнання незаконними дій відповідачів щодо нарахування плати за надані послуги за показниками загальнобудинкового вузла обліку газу та не встановлення індивідуального лічильника; пред`явлення вимоги про зобов`язання встановити у квартирі лічильник газу до неналежного відповідача.
Постанова НКРЕКП № 1775 від 29 вересня 2023 року, якою суд першої інстанції мотивував відмову у задоволенні позовної вимоги щодо зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» встановлення за власний рахунок лічильника газу, прийнята після подання позову до суду у лютому 2023 року. Зупинення дії ліцензії з розподілу природнього газу, виданої АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», на її думку, не зупиняє статутний вид діяльності товариства щодо монтажу приладів обліку газу. Відмовляючи у задоволенні позову в частині моральної шкоди, суд першої інстанції не взяв до уваги факт порушення її прав на інформацію, ризики для здоров`я, так як звернення до суду, написання позову, апеляційної скарги супроводжується вживанням значної кількості ліків, що становить загрозу для її життя.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Хмельницькгаз збут» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Позивачка неодноразово зверталась зі зверненнями на їх адресу (02 червня 2017 року, 13 вересня 2017 року, 03 червня 2019 року, 22 вересня 2020 року), на які надано повні та вичерпні відповіді, із зазначенням тієї інформації та в такому вигляді, в якому її використовує товариство у своїй господарській діяльності. Вважає, що ТОВ «Хмельницькгаз збут» жодним чином не порушило права ОСОБА_1 , що призвело до заподіяння моральної шкоди.
АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що звернення ОСОБА_1 від 22 вересня 2020 року на їх адресу не надходило, у зв`язку з чим відповідні вимоги позову вважає безпідставними. Позивачка не зверталась до товариства з вимогою про встановлення індивідуального лічильника газу та не довела протиправність дій відповідача, якими їй завдано моральну шкоду. Облік природного газу у будинку за адресою: АДРЕСА_3 було забезпечено відповідно до вимог діючого на той час законодавства - частини 1 статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», постанови НКРЕКП № 413 від 24 березня 2016 року.
У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала. Представники відповідачів її не визнали.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно установив, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .
27 грудня 2016 року в будинку АДРЕСА_3 був установлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу (акт вводу в експлуатацію від 27 грудня 2016 року).
АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» на підставі ліцензії до вересня 2023 року здійснювало діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою на території м. Хмельницького та Хмельницької області.
ТОВ «Хмельницьгаз збут» здійснювало господарську діяльність з постачання природного газу на території Хмельницької області на час виникнення спірних правовідносин.
Між сторонами склалися договірні відносини щодо послуг з постачання природного газу та розподілу природного газу.
Станом на жовтень 2020 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 по квартирі АДРЕСА_1 існувала прострочена заборгованість за послуги з газопостачання у сумі 723,28 гривень (а. с. 21, т. 1).
22 вересня 2020 року ОСОБА_1 написала скаргу на ім`я Голови правління АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», в якій вказала, що не погоджується із зазначеним розміром заборгованості, просила надати інформацію за період з 01 січня 2017 року по 01 жовтня 2020 рік у розрізі календарних місяців із зазначенням вартості 1 м куб. газу, обсягу спожитого газу за даними обліку надавача послуг, нарахованої надавачем суми до сплати, обсяг спожитого газу за соціальною нормою на одну особу, фактичну оплату, про різницю між фактично оплаченою сумою і сумою, що підлягала оплаті за соціальною нормою. Також просила здійснити перерахунок суми до сплати за період з 01 січня 2017 року за соціальною нормою споживання, що становить 3,3 м куб., відповідно до спожитого за соціальною нормою обсягу перерахувати нараховану плату за доставку газу; встановити у належній їй квартирі індивідуальний лічильник обліку газу; надати інформацію про нараховані суми обсягу газу, що були збільшені надавачем послуг зворотно у часі з травня 2015 року через скасування постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року № 237 та добровільно скасувати (анулювати) перехідну з 2015 року нараховану суму боргу із зазначенням суми, що утворилася внаслідок цього перерахування.
08 листопада 2020 року позивачка отримала від Центру обслуговування клієнтів відповідь на вказану скаргу, в якій зазначено, що на підставі Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620, пункту 1 глави 5 розділу ІХ Кодексу ГРС в будинку АДРЕСА_3 встановлено будинковий вузол обліку газу. Нарахування за спожитий газ з січня 2017 року за вказаною адресою здійснюється згідно показників будинкового лічильника споживання газу, з подальшим розподілом різниці між споживачами, які не мають квартирних лічильників газу пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі. В період з 01 січня 2018 року по 31 січня 2018 рік у зв`язку із зняттям на ремонт загальнобудинкового лічильника газу нарахування проводилося згідно норм визначених Постановою Кабінету Міністрів України № 609 від 18 серпня 2017 року. Побутовий споживач може встановити індивідуальний лічильник газу як за власні кошти, так і за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством. Також повідомлено, що для побутових споживачів, що проживають у м. Хмельницькому та Хмельницькій області гарантованим постачальником газу з 01 липня 2015 року є ТОВ «Хмельницькгаз збут» і питання щодо оплати та цін за спожитий газ знаходиться у компетенції вказаного підприємства.
Згідно з відповіддю ТОВ «Хмельницькгаз збут» від 02 жовтня 2020 року повідомлено, що вказане товариство є постачальною організацією, яка в межах ліцензійної діяльності з 01 липня 2015 року надає послуги з постачання природного газу та здійснює нарахування відповідно персоніфікованих даних про фактичний обсяг спожитого природного газу за кожним споживачем наданих газорозподільним підприємством АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» та діючих цін на природний газ. Визначення обсягів споживання природного газу та його коригуванням займається Оператор ГРМ в особі АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз». Також до вказаної відповіді був долучений фінансовий стан абонента ОСОБА_1 особовий рахунок НОМЕР_1 за період з грудня 2016 року по жовтень 2020 рік із зазначенням обсягу спожитого газу, показів загальнобудинкового вузла обліку природного газу, встановленої норми, ціни, здійснених нарахувань, оплат, субсидій, пені та боргу.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу проведено з порушенням вимог законодавства і порушує права позивачки. Тому наявні правові підстави для здійснення ТОВ «Хмельницькгаз збут» перерахунку плати за газ, починаючи з 01 листопада 2017 року, виходячи з чинних протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян у квартирах, в яких не встановлені індивідуальні газові лічильники.
Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.
Доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу з таких підстав.
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» в редакції від 20 січня 2018 року загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».
До 20 січня 2018 року питання встановлення загальнобудинкового приладу обліку природного газу не було врегульоване на рівні закону, а регламентувалося підзаконними нормативно-правовими актами.
Приписами абзаців 3-5 пункту 4 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 2016 року № 46 передбачено, що:
- ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи;
- встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем. Встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку;
- власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі - експлуатаційна організація), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобов`язані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. У разі неврегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства.
Згідно з пунктом 1 глави 5 розділу IX Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС) за ініціативи балансоутримувача (управителя) або оператора газорозподільної системи та за їх рахунок у багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких у повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити оператору газорозподільної системи в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ.
Отже, до 20 січня 2018 року оператор газорозподільної системи мав право встановити загальнобудинковий лічильник природного газу, врегулювавши з власником (власниками) будинку, експлуатаційною організацією, балансоутримувачем будинку (будинків) тощо договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку, а також забезпечити можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку.
Для встановлення загальнобудинкового лічильника природного газу оператор газорозподільної системи не міг діяти в односторонньому порядку, оскільки повинен був в договірному порядку врегулювати з власником (власниками) будинку, експлуатаційною організацією, балансоутримувачем будинку (будинків) тощо договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку.
Тому слід вважати, що оператор газорозподільної системи, який в односторонньому порядку встановив для багатоквартирного будинку загальнобудинковий лічильник природного газу як до 20 січня 2018 року, так і після цієї дати, діяв з порушенням вимог законодавства.
АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» не врегулювало в договірному порядку відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку у будинку АДРЕСА_3 .
Суд першої інстанції підставно прийшов до висновку про порушення прав ОСОБА_1 при встановленні загальнобудинкового вузла обліку газу та обрахунку вартості спожитого газу на підставі показників цього засобу обліку, оскільки загальнобудинковий вузол обліку природного газу був встановлений без погодження з мешканцями будинку, а в процесі обліку спожитого газу не відображається фактичне споживання газу кожним окремо споживачем багатоквартирного будинку, у квартирі якого відсутній лічильник.
У разі виникнення спору в умовах відсутності юридичної визначеності у правовому регулюванні щодо застосовних норм споживання природного газу суд повинен застосовувати останні норми споживання природного газу, які затвердив Кабінет Міністрів України (незалежно від втрати чинності відповідною постановою, зокрема від визнання її нечинною чи скасування), до затвердження нових норм споживання природного газу.
У позовній заяві відсутнє обґрунтування та у матеріалах справи докази наявності підстав для здійснення перерахунку плати за газ за соціальною нормою споживання (пільговою нормою).
Не містить такого обґрунтування та посилання на відповідні докази й апеляційна скарга.
З огляду на викладене суд обґрунтовано прийшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог позивачки про зобов`язання ТОВ «Хмельницькгаз збут» здійснити перерахунок плати за газ, починаючи з 01 листопада 2017 року, виходячи з чинних протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян у квартирах, в яких не встановлені індивідуальні газові лічильники.
Правильним є також висновок суду про те, що вимоги про визнання незаконними і протиправними дій відповідачів щодо нарахування плати за обсягами спожитого газу, його доставки за показниками загальнобудинкового вузла обліку газу та про визнання протиправною відмови АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» встановити індивідуальний лічильник газу задоволенню не підлягають, оскільки такий спосіб захисту не передбачений статтею 16 ЦК України, він не є ефективним та не призведе до відновлення порушених прав ОСОБА_1 .
Принцип ефективності закріплений у діючому ЦПК України, відповідно до статей 2, 5 якого застосований судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи.
Отже, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.
Вирішення вимог про визнання незаконними і протиправними дій відповідачів щодо нарахування плати за показниками загальнобудинкового вузла обліку газу та про визнання протиправною відмови АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» встановити індивідуальний лічильник газу не призведе до відновлення порушених прав позивачки.
При застосуванні наведених вище норм права до спірних правовідносин суд першої інстанції на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України врахував висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року в справі № 212/5836/17 та Верховного Суду від 14 грудня 2022 року в справі № 209/104/20.
Безпідставним є посилання в апеляційній скарзі на те, що рішення суду про задоволення вимог ухвалено не за чітким формулюванням позивних вимог, так як позов задоволено частково.
У матеріалах справи відсутні докази та позовна заява не містить обґрунтування того, як саме визначення обсягу споживання газу за нормою споживання, а не за соціальною (пільговою) нормою, як просила ОСОБА_1 , впливає на величину річної замовленої потужності об`єкта споживача і на розмір плати за послугу розподілу природного газу, а відповідно необхідності проведення перерахунку плати за цю послугу.
Відсутнє таке обґрунтування і в апеляційній скарзі.
З урахуванням наведеного вище немає підстав для висновку про незаконність рішення суду в частині відмови в позові про зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» здійснити перерахунок оплати за доставку (розподіл) газу, виходячи із діючої протягом вказаного періоду соціальної норми споживання (3,3 м куб. на одну особу на місяць).
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» встановити у квартирі позивачки газовий лічильник і вважає правильною відмову в позові в цій частині вимог з підстав пред`явлення позову до неналежного відповідача.
Відповідно до глави 1 розділу 1 Кодексу ГРС Оператор ГРМ - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
З метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання здійснюється приладовий облік природного газу (частина 1 статті 18 Закону України «Про ринок природного газу»).
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.
За змістом статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» в редакції, чинній на час звернення з позовом до суду, газорозподільні підприємства зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року, тільки для приготування їжі - до 1 січня 2023 року.
Вирішуючи питання про те, за чий рахунок повинно проводитися фінансування робіт з оснащення лічильниками газу, необхідно керуватися частиною 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», згідно з якою фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.
Саме на Оператора ГРМ який здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою на відповідній території покладений обов`язок встановлення лічильників газу, лише оператор повинен вживати заходів щодо залучення інших джерел фінансування цих робіт і покладання такого обов`язку на споживача є неправомірним.
Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року в справі № 214/2435/17, від 26 жовтня 2021 року в справі № 212/5836/17, які суд першої інстанції врахував при розгляді справи.
Постановою НКРЕКП № 1775 від 29 вересня 2023 року з 01 жовтня 2023 року зупинено дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз».
Відповідно до цієї Постанови НКРЕКП з 01 жовтня 2023 року Оператором ГРМ є ТОВ «Газорозподільні мережі України».
Отже, з 01 жовтня 2023 року Оператором ГРМ на території м. Хмельницького та Хмельницької області є Хмельницька філія ТОВ «Газорозподільні мережі України», до повноважень якої віднесено вирішення питання щодо встановлення лічильників газу.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що на час подання позову до суду дія ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», не була зупинена, не впливає на висновок суду про заявлення вимог до неналежного відповідача, оскільки обов`язок встановлення лічильника газу може бути покладений лише на Оператора ГРМ який здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою на відповідній території. Здійснення такої діяльності можливе лише за наявності відповідної ліцензії.
З жовтня 2023 року позивачка не ініціювала питання про залучення до участі у справі співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
Колегія суддів не вбачає підстав і для скасування судового рішення в частині вирішення вимог про визнання протиправними дій (бездіяльності) з ненадання своєчасної та повної відповіді за зверненням ОСОБА_1 від 22 вересня 2020 року до АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» і ТОВ «Хмельницькгаз збут» і зобов`язання відповідачів за відповідними повноваженнями надати інформацію за вказаним зверненням.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян» (тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Частиною 1 статті 16 вказаного Закону визначено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.
Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, серед іншого, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення (стаття 19 Закону України «Про звернення громадян»).
Відповідно до статті 20 вказаного Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.
Відповідно до матеріалів справи 22 вересня 2020 року на адресу ТОВ «Хмельницькгаз збут» надійшла скарга ОСОБА_1 , в якій вона просила надати інформацію за період з 01 січня 2017 року по 01 жовтня 2020 рік у розрізі календарних місяців із зазначенням вартості 1 м куб. газу, обсягу спожитого газу за даними обліку надавача послуг, нараховану надавачем суму до сплати, обсяг спожитого газу за соціальною нормою на одну особу, фактичну оплату, про різницю між фактично оплаченою сумою і сумою, що підлягала оплаті за соціальною нормою. Також просила здійснити перерахунок суми до сплати за період з 01 січня 2017 року за соціальною нормою споживання, що становить 3,3 м куб., відповідно до спожитого за соціальною нормою обсягу перерахувати нараховану плату за доставку газу; встановити у належній їй квартирі індивідуальний лічильник обліку газу; надати інформацію про нараховані суми обсягу газу, що були збільшені надавачем послуг зворотно у часі з травня 2015 року через скасування постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року № 237 та добровільно скасувати (анулювати) перехідну з 2015 року нараховану суму боргу із зазначенням суми, що утворилася унаслідок цього перерахування.
На зазначене звернення 02 жовтня 2020 року ТОВ «Хмельницькгаз збут», а 08 листопада 2020 року Центр обслуговування клієнтів надав відповідь із роз`ясненнями порядку та підстав здійснених нарахувань. Також ТОВ «Хмельницькгаз збут» надало фінансовий звіт за період з грудня 2016 року по жовтень 2020 року із зазначенням обсягу спожитого газу, показів загальнобудинкового лічильника, встановленої норми, ціни, здійснених нарахувань, оплат, субсидій, пені та боргу.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказана відповідь була надана у визначені Законом України «Про звернення громадян» строки та у тому вигляді, в якому її використовує ТОВ «Хмельницькгаз збут» у своїй господарській діяльності та наявних даних.
У матеріалах справи відсутні докази надіслання та надходження відповідної заяви від 22 вересня 2020 року до АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз».
Відмову в позові про стягнення моральної шкоди суд першої інстанції мотивував недоведеністю позовних вимог.
Колегія суддів вважає такий висновок суду правильним.
Доводи апеляційної скарги правильний висновок суду не спростовують.
Звертаючись з позовом позивачка зазначала, що дії відповідачів щодо ненадання повної відповіді на її звернення від 22 вересня 2020 року, невстановлення приладу обліку споживання газу у квартирі призвели до заподіяння моральної шкоди
Згідно з частиною 1 і пунктом 2 частини 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина 1 статті 167 ЦК України).
За змістом частини 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
Матеріали справи не містять належних, допустимих і достатніх доказів вчинення відповідачами протиправних дій щодо ОСОБА_1 , внаслідок яких їй завдано моральної шкоди.
З огляду на викладене рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 березня 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта