КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/159/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 року

Київський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

за участі:

- представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

- представника відповідача ОСОБА_3 Садаклієва Івана Ілліча,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1

до ОСОБА_3

про відшкодування матеріальної шкоди,

завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 28.09.2023 року звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій просить суд стягнути з відповідачки на свою користь у відшкодування матеріальної шкоди 209316,17 грн., як різницю між завданим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди повним розміром матеріального збитку та розміром виплаченого страхового відшкодування.

В обґрунтування позову позивачка зазначає, що вона є власником транспортного засобу марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.02.2023 року, винною особою у вчиненні якої постановою Київського районного суду міста Одеси від 06.04.2023 року визнано ОСОБА_3 . Позивачка вказує, що повна вартість матеріального збитку завданого належному їй на праві власності транспортному засобу, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, становить в сумі 336716,17 грн., що встановлено звітом №0198-02-23 від 10.02.2023 року про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля. Позивачкою у позові зазначено, що вказана подія була визнана страховим випадком та вартість виплаченого їй страхового відшкодування становить у розмірі 127400,00 грн. За наслідком чого, різниця між завданим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди повним розміром матеріального збитку та розміром виплаченого страхового відшкодування становить у розмірі 209316,17 грн., яка в добровільному порядку відповідачкою не виплачена. Вказані обставини зумовили звернення позивачки до суду з цим позовом.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 29.09.2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.

13.11.2023 року до суду від представника відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову з підстав невизнання поданого до позову звіту на підтвердження розміру завданого матеріального збитку власнику транспортного засобу пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Так, представник відповідача зазначав, що подані позивачем до позову наряди-замовлення свідчать про те, що ремонтні роботи пошкодженого транспортного засобу розпочались до проведення оцінки транспортного засобу, що свідчить про сумнів у об`єктивності поданого звіту. Також сторона відповідача зазначила, що вважає виплачений позивачці розмір страхового відшкодування повністю достатнім для проведення ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді автомобіля.

До вказаного відзиву, стороною відповідача було подано клопотання про призначення судової автотранспортної експертизи.

19.12.2023 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останній зазначив про безпідставність доводів сторони відповідача та вважає наявними підстави для задоволення позовної заяви в повному обсязі заявлених вимог.

06.02.2024 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про призначення судової авто-товарознавчої експертизи за вх. №ЕП-1701, в новій редакції.

За наслідком розгляду вказаного клопотання, 19.02.2024 року Київським районним судом міста Одеси постановлено ухвалу, якою призначено по справі судову авто-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, на вирішення яких поставлені наступні заявлені стороною відповідача питання:

1. Яка вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 , як власнику автомобіля марки «BMW-435d xDrive», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження вказаного транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 04.02.2023 року?

Вказаною ухвалою, провадження у справі на час проведення судової експертизи, зупинено.

26.03.2024 року до суду надійшли матеріали справи з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, з клопотанням про надання додаткових документів і зразків необхідних із проведенням експертизи від 13.03.2024 року за №24-1369, разом з рахунком №24-1369 (32) від 13.03.2024 на суму 13631,04 грн., для оплати вартості експертизи.

Враховуючи викладене, оскільки питання щодо розгляду клопотання експерта про надання додаткових доказів та подальше їх витребування підлягає розгляду в судовому засіданні, ухвалою суду від 01.04.2024 року поновлено провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 28.05.2024 року витребувано від Фізичної особи підприємця ОСОБА_5 : належним чином завірену копію звіту №0198-02-23 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля BMW-435d xDrive, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 , складеного 17.02.2023 року ФОП ОСОБА_5 ; фотознімки вказаного досліджуваного КТЗ, а саме марки «BMW-435d xDrive, реєстраційний номер НОМЕР_1 », у пошкодженому стані у цифровому вигляді на носії даних (CD - диск; USB - накопичувач та інші).

10.06.2025 ркоу представник позивача у підготовчому судовому засіданні надано відповідь судового експерта Нікотіна Д.Є. та докази на виконання ухвали суду від 28.05.2025 року.

Після вчинення дій з виконання клопотання експерта, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 10.06.2024 року матеріали цивільної справи №947/30998/23 скеровані до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 19.02.2024 року, а саме проведення судової авто-товарознавчої експертизи. Одночасно ухвалою суду зупинено провадження по справі на час проведення експертизи.

06.11.2024 року до суду надійшли матеріали цивільної справи №947/30998/23, разом з висновком судового експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №24-3640 від 25.10.2024 року.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 07.11.2024 року поновлено провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.

26.11.2024 року до суду надійшло від представника відповідача клопотання про призначення судової комплексної авто-товарознавчої експертизи, із залученням експерта-трасолога, проведення якої доручити Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, з посиланням на те, що під час проведення вказаної судової експертизи, експертом не було оглянуто транспортний засіб, висновки ґрунтуються на підставі спірного звіту №0198-02-23 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля марки «BMW-435d х Drive», який було проведено також без огляду транспортного засобу. Також представник зазначав, що під час проведення призначеної судом судової експертизи, експертом не встановлювалось у тому числі причинно-наслідковий зв`язок між тією або іншою подією, утворення тих чи інших пошкоджень КТЗ (його складників), що не входить до компетенції автотоварознавчої експертизи, а є прерогативою трасологічної експертизи.

За наслідком розгляду вказаного клопотання, судом 17.12.2024 року постановлено ухвалу, якою вказане клопотання представника відповідача задоволено, призначено по справі комплексну судову авто-товарознавчу експертизу, із залученням експерта-трасолога, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, на вирішення яких поставленіи наступні питання за клопотанням сторонни відповідача:

1. Які саме вузли та агрегати автомобіля марки «BMW-435d х Drive», VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , були пошкодженні в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 04.02.2023 року?

2. Які саме вузли та агрегати автомобіля марки «BMW-435d х Drive», VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , були відновлені після дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 04.02.2023 року?

3. Які саме вузли та агрегати автомобіля марки «BMW-435d х Drive», VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , були замінені після дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 04.02.2023 року?

4. Яка вартість замінених вузлів та агрегатів транспортного засобу автомобіля марки «BMW-435d х Drive», VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 04.02.2023 року?

5. Яка вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW-435d х Drive», VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням фізичного зносу його складових, що був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 04 лютого 2023 року?

6. Яка була ринкова вартість автомобіля марки «BMW-435d х Drive», VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а саме 04.02.2023 року?

7. Яка вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 04.02.2023року?

Тієї ж датою, судом постановлено ухвалу, якою зупинено провадження на час проведення вказаної судової експертизи.

26.08.2025 року до суду надійшли матеріали цивільної справи №947/30998/23, разом з повідомленням про неможливість надання висновку №329-34-25.

Ухвалою суду від 27.08.2025 року поновлено провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.

03.11.2025 року судом було ухвалено закрити підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

До судового засідання призначеного на 27.11.2025 року з`явились:

- представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який підтримав заявлені вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі;

- представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 , який заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні позову, з посиланням на його недоведеність, а також вважав, що виплачений позивачці розмір страхового відшкодування є повністю достатнім для проведення ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді автомобіля.

За наслідком розгляду даної справи, суд перейшовши до стадії ухвалення судового рішення та у відповідності до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав судове засідання до 08.12.2025 року о 16 год. 30 хв. для ухвалення та проголошення судового рішення.

Про дату, час і місце судового засідання з проголошення судового засідання, учасники справи повідомлялись належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.02.2023 року о 11 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_3 , не виконавши вимогу знаку 2.2 ПДР України, здійснила зіткнення з автомобілем BMW-435DX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , за наслідком чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди, відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

За наслідком розгляду вказаних матеріалів справи про адміністративне правопорушення, постановою судді Київського районного суду міста Одеси Чаплицького В.В. від 06.04.2023 року по справі №947/9398/23, визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

У вказаній постанові встановлено, що в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала повністю, підтвердила обставини ДТП, викладені у протоколі.

Постанова судді Київського районного суду міста Одеси Чаплицького В.В. від 06.04.2023 року по справі №947/9398/23 набрала законної сили 18.04.2023 року.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою.

В силу ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 05 вересня 2019 року по справі № 234/16272/15-ц, преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Тобто, наявність вини в діях ОСОБА_3 у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.02.2023 року, додатковому доказуванню не підлягає.

Пошкоджений у вказаній дорожньо-транспортній пригоді транспортний засіб марки «BMW, реєстраційний номер НОМЕР_1 », VIN-код: НОМЕР_2 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 06.09.2022 року, належить, як і станом на час дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 .

Згідно з наданим позивачкою до позову звітом №0198-02-23 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 , складеного 17.02.2023 року ФОП ОСОБА_5 , який має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №426/20, дійсний до 25.05.2023 року, вартість матеріального збитку, визначена з використанням витратного підходу, завданого власнику автомобіля марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 15.02.2023 року становить в сумі 336716,17 грн.

Позивачкою особисто визнано, що нею після вказаної дорожньо-транспортної пригоди були здійснені дії зі звернення до Страхової Компанії «Кредо», як страховика відповідача за полісом про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з метою отримання страхового відшкодування внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

У відповідності до поданих позивачем до позову доказів вбачається, що страховою компанією на підставі Акту №3008532-1 та страхового полісу ЕР-208146327, було виплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування у наступних розмірах: 27.04.2023 року в сумі 27400,00 грн.; 28.04.2023 року 20000,00 грн.; 01.05.2023 року 20 000,00 грн.; 02.05.2023 року 30 000,00 грн.;03.05.2023 року 30 000,00 грн.; що в цілому становить в сумі 127400,00 грн.

Вказані обставини не спростовувались стороною відповідача та визнавались під час розгляду справи, за наслідком чого у відповідності до положень ч.1 ст. 82 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягають.

Отже, різниця між встановленим у звіті №0198-02-23 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 , складеного 17.02.2023 року ФОП ОСОБА_5 розміром завданого позивачеві матеріального збитку, як власнику транспортного засобу пошкодженого у дорожній транспортній пригоді, яка мала місце 04.02.2023 року, та виплаченим позивачці розміром страхового відшкодування становить у розмірі 209316,17 грн.

Також у відповідності до поданих стороною позивача доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 були замовлені та сплачені послуги під час проведення відновлювального ремонту належного їй транспортного засобу на загальну суму 273226,56 грн., а саме:

- згідно з нарядом-замовлення №Н157 виданим «BMW СТО Garage Racer» підтверджено прийняття 17.02.2023 року замовлення робіт щодо транспортного засобу «BMW», VIN-код: НОМЕР_2 , зі строком їх виконання по 22.02.2023 року, на загальну суму 89500,00 грн., які є сплаченими, що засвідчено печаткою на вказаному наряді-замовлення;

- згідно з нарядом-замовлення №Н159 виданим «BMW СТО Garage Racer» підтверджено прийняття 03.03.2023 року замовлення робіт щодо транспортного засобу «BMW», VIN-код: НОМЕР_2 , зі строком їх виконання по 08.03.2023 року, на загальну суму 61050,00 грн., які є сплаченими, що засвідчено печаткою на вказаному наряді-замовлення;

- згідно з нарядом-замовлення №Н228 виданим «BMW СТО Garage Racer» підтверджено прийняття 24.03.2023 року замовлення робіт щодо транспортного засобу «BMW», VIN-код: НОМЕР_2 , зі строком їх виконання по 29.03.2023 року, на загальну суму 92000,00 грн., які є сплаченими, що засвідчено печаткою на вказаному наряді-замовлення;

- згідно з нарядом-замовлення №Н311 виданим «BMW СТО Garage Racer» підтверджено прийняття 28.04.2023 року замовлення робіт щодо транспортного засобу «BMW», VIN-код: НОМЕР_2 , зі строком їх виконання по 03.05.2023 року, на загальну суму 8000,00 грн., які є сплаченими, що засвідчено печаткою на вказаному наряді-замовлення;

- згідно з нарядом-замовлення №Н348 виданим «BMW СТО Garage Racer» підтверджено прийняття 12.05.2023 року замовлення робіт щодо транспортного засобу «BMW», VIN-код: НОМЕР_2 , зі строком їх виконання по 17.05.2023 року, на загальну суму 3955,00 грн., які є сплаченими, що засвідчено печаткою на вказаному наряді-замовлення;

- рахунком від 16.06.2023 року, виданим «PROСТО» ФОП ОСОБА_7 , про проведення ремонтних робіт транспортного засобу на загальну 7800,00 грн., замовником і платником яких є ОСОБА_1 ;

- рахунком ДП «Фірма «Емералд Моторс» від 09.02.2023 року, виданим на підставі наряд-замовлення від 09.02.2023 року з прийняття замовлення робіт щодо транспортного засобу «BMW», VIN-код: НОМЕР_2 , замовником яких є ОСОБА_1 на загальну вартість 10921,56 грн., сплата яких підтверджується квитанцією №4620 від 17.02.2023 року.

Відповідно до висновку судового експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №24-3640 від 25.10.2024 року, за насолідком проведеної судової авто-товарознавчої експертизи, призначеної ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.02.2024 року, розмір матеріальних збитків завданих власнику колісного транспортного засобу марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 04.02.2023 року, становить в сумі 335087,85 грн.

Щодо заявлених вимог, суд зазначає наступне.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина 2 ст. 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Згідно зі ст. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказаний висновок також зазначений у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2025 року по справі №161/3803/24, в якій Верховним Судом зазначено, що якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 (провадження №61-26508св18) вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 754/1108/15-ц).

Подібний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/ 1033/13-ц).

Приймаючи вищевикладене, судом встановлено, що позивачка, як власник транспортного засобу марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є зазнала збитків внаслідок пошкодження вказаного транспортного засобу у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 04.02.2023 року.

Вина відповідачки у скоєні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.02.2023 року та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 127 400 грн. сторонами не оспорювалось, визнано відповідачем, як і не спростовувався обсяг відповідальності страховика у виконаному обсязі.

За наслідком викладеного, суд вважає підтвердженим право позивачки на пред`явлення вимог до відповідачки, та наявність обов`язку останньої в обсязі різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Як вбачається на підтвердження розміру завданого матеріального збитку позивачеві внаслідок пошкодження належного їй транспортного засобу, пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді з вини відповідача, до суду надано звіт №0198-02-23 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 , складеного 17.02.2023 року ФОП ОСОБА_5 , який має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №426/20, дійсний до 25.05.2023 року, згідно з яким встановлено вартість матеріального збитку, визначену з використанням витратного підходу, завданого власнику автомобіля марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 15.02.2023 року, в сумі 336716,17 грн.

У відповідності до вказаного висновку також встановлено, що дійсна ринкова вартість досліджуваного транспортного засобу становить 940214,82 грн.; вартість відновлювального ремонту становить 596978,48 грн.; значення коефіцієнта фізичного зносу становить 0,47, який не застосовується згідно з п.8.6.2.А) Методики, за наслідком чого встановлено вартість матеріального збитку в сумі 336716,17 грн.

Досліджуючи вказану оцінку, суд зазначає, що проведення оцінки завданої шкоди суб`єктом оціночної діяльності є необхідним у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом №142/5/2092 від 24.11.2003 Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України, у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395.

Згідно з п. 2.4. Методики, вартість матеріального збитку визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Пунктом 3.9 Методики передбачено, що фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану КТЗ унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості КТЗ, що виникає в процесі його експлуатації. Фізичний знос може розраховуватись у вигляді коефіцієнта фізичного зносу складників залежно від технічного стану КТЗ, який відображає взаємозв`язок умов експлуатації і технічного стану КТЗ з вартістю його складників.

Відповідно до п.7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників колісних транспортних засобів, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових колісних транспортних засобів виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових колісних транспортних засобів. 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки.

Згідно з п.1.6 вищевказаної Методики строк експлуатації - це період часу від дати виготовлення колісного транспортного засобу до дати його оцінки.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля «BMW», р.н. НОМЕР_1 , рік випуску автомобіля - 2016 року, а отже, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди (04.02.2023) строк експлуатації такого автомобіля не перевищував 7 років.

Крім цього, п.7.39 зазначеної Методики визначено, що винятком, стосовно використання зазначених вище вимог є, зокрема, випадок якщо колісні транспортні засоби експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний) та якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Натомість, доказів існування обставин, які є винятковими відповідно до п. 7.39 Методики, стосовно автомобіля позивача матеріали справи не містять.

Досліджуючи вказаний звіт вбачається, що під час проведення вказаного дослідження, оцінювачем було проведено технічний огляд досліджуваного транспортного засобу, що підтверджується доданою до звіту фото фіксацією огляду досліджуваного транспортного засобу та протоколом огляду транспортного засобу від 15.02.2023 року із зазначенням місця та часу проведення огляду КТЗ.

Щодо доводів сторони відповідача про те, що станом на час проведеного огляду, відносно транспортного засобу проводились демонтажні, монтажні та слюсарні роботи, що зафіксовано у раніше складеному рахунку ДП «Фірма «Емералд Моторс» від 09.02.2023 року, виданим на підставі наряд-замовлення від 09.02.2023 року з прийняття замовлення робіт щодо транспортного засобу «BMW», VIN-код: НОМЕР_2 , замовником яких є ОСОБА_1 на загальну вартість 10921,56 грн., що на думку відповідача ставить під сумнів проведений огляд транспортного засобу і висновки звіту, суд вважає необґрунтованими, оскільки з поданих позивачем доказів вбачається, що вказаний рахунок ДП «Фірма «Емералд Моторс» від 09.02.2023 року, було сплачено ОСОБА_1 за квитанцією №4620 від 17.02.2023 року, тобто після проведеного огляду транспортного засобу. Жодних доказів, як і клопотань про їх витребування, що на підставі вказаного наряду-замовлення після його складення ДП «Фірма «Емералд Моторс» і видачі рахунку від 09.02.2023 року, до його сплати, були розпочаті замовлені роботи, як і видавався акт приймання-передачі відповідних послуг, що мало місце до 15.02.2023 року, тобто до огляду оцінювачем транспортного засобу, відповідачем до суду не надано і не заявлялось до витребування.

Будь-яких інших доказів чи доводів на підтвердження неналежності проведеного огляду транспортного засобу та зафіксованих пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.02.2023 року, відповідачем до суду не надано.

Також є безпідставними доводи сторони відповідача про те, що визначені оцінювачем пошкодження транспортного засобу «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не узгоджуються з тим, що безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб технічно заводився і продовжив рух, суд вважає безпідставними оскільки не підтверджені жодним доказом.

Стосовно доводів відповідача про неналежне сповіщення ОСОБА_3 про огляд оцінювачем пошкодженого транспортного засобу, суд вважає необґрунтованими, оскільки з долучених оцінювачем до звіту доказів вбачається, що останнім здійснювалось шляхом повідомлення засобами мобільного зв`язку повідомлення ОСОБА_3 про дату і час проведення огляду, одночасно враховуючи, що у відповідності до положень пункту 5.2 вказаної Методики, виклик заінтересованих осіб для технічного огляду проводиться у разі потреби.

Поданий позивачем до суду звіт містить ремонтні калькуляції з зазначенням запчастин та необхідних ремонтних робіт для відновлення пошкодженого транспортного засобу, яка складена за допомогою комп`ютерних комплексів.

Суд зазначає, що відповідачем не зазначено і не доведено наявності будь-яких суперечностей щодо обсягу та характеру пошкоджень автомобіля, що зазначені у акті огляду, пошкодженнями зафіксованими на фотоматеріалах, і включених запчастин і робіт до калькуляцій.

Відповідачем не надано жодних доказів на спростування розрахунків проведених у поданому позивачем до суду звіту №0198-02-23 від 17.02.2023 року, не надано іншого розрахунку розміру шкоди, як і доказів, які б спростовували дослідження та визначення пошкоджень транспортного засобу «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Поряд з цим, суд зазначає, що відповідачем під час розгляду справи в межах процесуальних прав реалізовано право на подання клопотання про призначення судової авто-товарознавчої експертизи, яке задоволено ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 10.06.2024 року.

На виконання вказаної ухвали суду, до суду надано висновок судового експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №24-3640 від 25.10.2024 року транспортно-товарознавчої експертизи колісного транспортного засобу «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у відповідності до якого розмір матеріальних збитків завданих власнику колісного транспортного засобу «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 04.02.2023 року становить в сумі 335087,85 грн.

Досліджуючи вказаний висновок судової експертизи, судом встановлено, що встановлені судовим експертом обставини та розрахунку, також як і калькуляція ремонтних робіт і запчастин узгоджується з висновками оцінювача викладеними у поданому позивачем до суду звіті №0198-02-23 від 17.02.2023 року. Надаючи оцінку різниці у визначеному матеріальному збитку між встановленими обставинами оцінювачем у звіті та судовим експертом, яка становить у розмірі 1 628,32 грн., судом приймається що проведені розрахунки у висновку судового експерта здійснені з застуванням курсу НБУ станом на 20.10.2024 року, тобто з різницею більше ніж в один рік в порівнянні з застосовними даними у звіті.

Судом враховується, що вказана судова експертиза була проведена за клопотанням стороною відповідача, якою категорично не визнавався вказаний висновок судової експертизи.

За наслідком чого, судом за клопотанням представника відповідача, 17.12.2024 року постановлено ухвалу, якою призначено по справі комплексну судову авто-товарознавчу експертизу, із залученням експерта-трасолога, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, однак до суду було надано повідомлення про неможливість надання висновку №329-34-25 від 18.08.2025 року, з підстав відновлення пошкодженого транспортного засобу та відсутньої можливості встановити пошкодження транспортного засобу завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.02.2023 року.

Приймаючи вищевикладені обставини в цілому, суд вважає, що стороною відповідача не спростовано жодним належним доказом поданий позивачем до суду звіт №0198-02-23 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 , складений 17.02.2023 року ФОП ОСОБА_5 , на підтвердження розміру матеріального збитку, завданого позивачеві, як власнику пошкодженого транспортного засобу марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.02.2023 року, який станом на 15.02.2023 року, в сумі 336716,17 грн., за наслідком чого судом приймається вказаний звіт в якості належного та допустимого доказу.

Підтвердження використання звіту як належного і допустимого доказу визначення завданого збитку у вигляді витрат, які особа мусить зробити, для відновлення свого майна та необхідність спростування такого стороною, яка про це стверджує, висловлено Верховним Судом у постановах від 24 січня 2022 року у справі № 753/20088/19, від 21 липня 2021 року у справі № 757/33065/18-ц.

Отже, різниця між фактичним розміром завданої позивачеві шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 04.02.2023 року з вини відповідача, та виплаченим позивачу страховим відшкодуванням становить 209316,17 грн.

Доказів на підтвердження сплати зазначених коштів, відповідачем в порушення ч.1 ст. 81 ЦПК України не надано.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформованої, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З огляду на викладене, суд вважає вимоги позивача ОСОБА_3 обґрунтованими, за наслідком чого стягненню з відповідача на користь позивача підлягають у відшкодування матеріальної шкоди, різниця між вартістю завданого матеріального збитку та сумою виплаченого страхового відшкодування, що становить в сумі 209316,17 грн.,

У відповідності до вимог ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З поданих до суду доказів вбачається, що позивачем за пред`явлення даного позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2093,16 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції від 11.07.2023 року.

Також, на підтвердження понесених витрат на проведення оцінки майна з визначенням вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля, позивачем надано до суду квитанцію до прибуткового касового ордеру про підтвердження сплати коштів в сумі 2500,00 грн., за проведення оцінки транспортного засобу «BMW», НОМЕР_1 , які отримані ФОП ОСОБА_5 .

Приймаючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, у відповідності до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь позивачки підлягають у відшкодування судових витрат, витрати понесені зі сплати судового збору в сумі 2093,16 грн. та витрати понесені з оцінки вартості матеріального збитку в сумі 2500,00 грн., враховуючи що вказані витрати є обґрунтованими, безпосередньо пов`язані з розглядом справи і підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 1-18, 76-89, 133, 139, 141, 244, 245, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , у відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.02.2023 року, у розмірі 209316 (двісті дев`ять тисяч триста шістнадцять) гривень 17 (сімнадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , у відшкодування судових витрат 4593 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто три) гривні 16 (шістнадцять копійок, які складаються з: витрат зі сплати судового збору в сумі 2093 гривні 16 копійок та витрат понесених на проведення оцінки майна з визначенням вартості матеріального збитку 2500 гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 08.12.2025 року.

Головуючий Л. В. Калініченко