ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/1694/23Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-з/4817/8/25 Доповідач - Гірський Б.О.
Д О Д А Д К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2025 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі:
головуючого - Гірського Б.О.
cуддів - Костіва О.З., Хоми М.В.
за участю секретаря - Панькевич Т.І.,
представників ОСОБА_1 та ОСОБА_3
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в м. Тернополі заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Костишина Василя Михайловича про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі № 596/1694/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 31 липня 2024 року та додаткове рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 05 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Левкович Сергій Михайлович про визнання правочинів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію, -
В жовтні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Костишина В.М. звернувся до суду із вказаним позовом.
Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 31 липня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 05 листопада 2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Суп М.Б. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовлено.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 08 січня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 31 липня 2024 року та додаткове рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 05 листопада 2024 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування 1/2 частки будівлі та споруди току, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , який укладений 23 лютого 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Левковичем Сергієм Михайловичем і зареєстрований в реєстрі за №765, зобов`язавши ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2 вказане нерухоме майно.

Визнано недійсним договір дарування 1/2 частки свинарника, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який укладений 23 лютого 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Левковичем Сергієм Михайловичем і зареєстрований в реєстрі за №766, зобов`язавши ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2 вказане нерухоме майно.

Визнано недійсним договір дарування 1/2 частки сіносховища, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , який укладений 23 лютого 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Левковичем Сергієм Михайловичем і зареєстрований в реєстрі за №767, зобов`язавши ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2 вказане нерухоме майно.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3220 грн. 80 коп. сплаченого судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції - по 1610 грн. 40 коп. з кожного та 4831 грн. 20 коп. сплаченого судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції - по 2 415 грн. 60 коп. з кожного.

22 січня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Костишин В.М. звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій посилається на те, що судом апеляційної інстанції не було вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу та витрат на проведення оцінки майна, а тому просить вирішити питання про стягнення судових витрат в розмірі 76000 грн., з яких: 70000 грн. - витрати на професійну правничу допомогу, 6000 грн. - витрати на проведення оцінки майна.

Від представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Суп М.Б. надійшла заява про зменшення розміру судових витрат, в якій вона просить заяву про представника позивача про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат з ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Вважає, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, та не підтверджені належними доказами в розумінні ч.1 ст.137 ЦПК України. До того ж, заява про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення судових витрат подана в порушення вимог ч.8 ст.141 ЦПК України.

Вважає, що витрати на правничу допомогу і оплату оцінки майна повинні бути покладені лише на ОСОБА_2 , який є боржником перед ОСОБА_1 і саме ОСОБА_2 діяв недобросовісно по відношенню до ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 діяв як правомірний набувач за спірними договорами дарування.

Вважає, що виходячи з критеріїв неминучості, необхідності та реальності при умові їх доведеності максимальний розмір витрат на правничу допомогу міг би складати не більше 20 000 грн.: за підготовку адвокатських запитів, позовної заяви з додатками та участь адвоката у судових засіданнях у суді І інстанції.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Костишин В.М. заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав та просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Суп М.Б. підтримала вимоги заяви про зменшення розміру судових витрат.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи представника позивача та представника відповідача, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята-шоста статті 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (висновки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року в справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування в справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

У суді першої інстанції, представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Костишином В.М. на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу було надано: ордер на надання правничої допомоги серії ВО№1062096, виданий на підставі договору про надання правової допомоги №14/08/23 від 14.08.2023 року; копію договору про надання правової допомоги №14/08/23 від 14.08.2023 року, укладеного між Костишиним В.М. (Адвокат) та ОСОБА_1 (Клієнт).

Так, із пункту 5 вищезазначеного договору вбачається, що сторони погодили, що Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар в сумі 70000 грн.

У пункті 6 вказаного договору сторони погодили, що сума гонорару складається із: попереднього опрацювання матеріалів наданих клієнтом - 10000 грн.; опрацювання способу захисту прав та інтересів Клієнта, норм матеріального та процесуального права, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, та судової практики - 15000 грн.; консультація, узгодження правової позиції, визначення обсягу і характеру доказів, збір доказів - 15000 грн.; підготовка адвокатського запиту, позовної заяви з додатками та інших процесуальних документів - 15000 грн.; участь адвоката у судових засіданнях - 15000 грн.

Так, судові витрати позивача ОСОБА_1 на професійну правничу (правову) допомогу у суді першої інстанції підтверджені належними та допустимими доказами.

В суді першої інстанції відповідачами не заявлялося будь-яких клопотань чи заперечень щодо зменшення заявленої адвокатом Костишином В.М. суми понесених витрат на правничу допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю.

Під час визначення суми відшкодування суд має керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки сформульовані в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц.

За загальним правилом, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони в разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Такі висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року в справі № 911/3312/21.

Водночас у частині третій статті 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.

Наведені висновки сформульовані в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року в справі № 686/5757/23.

У постановах від 19 лютого 2022 року в справі № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року в справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з урахуванням конкретних обставин справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

Дослідивши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Костишина ВМ. про розподіл судових витрат, та вирішуючи чи є розмір витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу обґрунтованим і пропорційним до предмета спору в цій справі, колегія суддів вважає, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу на суму 70000 грн. не відповідають критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних, неминучих, а також не відповідають обсягу наданих правничих послуг під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі та складність даної справи, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом позивача послуг, виходячи із засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що відшкодуванню на користь ОСОБА_1 підлягають витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн.

Щодо стягнення витрат за проведення оцінки майна.

Так, на підтвердження понесених витрат за проведення оцінки майна, представником позивача, разом із позовною заявою було надано: 3 висновки про ринкову вартість об`єкта оцінки, виконані суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 ; рахунок № НОМЕР_1 від 29 серпня 2023 року, виданий СОД ФОП ОСОБА_4 на сплату за незалежну оцінку НЖБ в кількості 3 об`єктів, а саме: нежитлової будівлі свинарника, нежитлової будівлі споруд току, нежитлової будівлі сіносховища (договір №230829-002 від 29.08.2023)- ціна 6000 грн.; копію квитанції №15 від 30.08.2023 року на підтвердження сплати 6000 грн. ОСОБА_1 отримувачу СОД ФОП ОСОБА_5 згідно вищезазначеного рахунку №84 від 29.08.2023 року.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 139 ЦПК України регулюється питання витрат, пов`язаних із залученням (викликом) свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, проведенням експертиз.

Частинами 3-9 вказаної статті встановлено, що експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.

Суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

У випадках, коли сума витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, або витрат особи, яка надала доказ на вимогу суду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом. Суд має право накласти арешт на грошові кошти чи майно такої сторони в межах сум, присуджених до стягнення, в порядку, встановленому цим Кодексом для забезпечення позову.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

За ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться на замовлення учасника справи (ч. 1 ст. 108 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

ЦПК України встановлює порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 16.12.2020 року справа № 824/647/19-а та від 13.07.2021 справа № 640/19089/20.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що витрати за проведення оцінки майна не є судовими витратами, оскільки не входять до законодавчо встановленого переліку витрат, пов`язаних із розглядом справи, а тому не підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Костишина Василя Михайловича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_4 ) 20 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, по 10 000 грн. з кожного.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 березня 2025 року.

Головуючий: Гірський Б.О.

Судді: Костів О.З.

Хома М.В.