Справа № 351/1772/24
Номер провадження №2/351/153/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Боднарук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Снятині в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Петрички Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на частку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Петричка Олександр Євгенович звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області в інтересах ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на частку в порядку спадкування.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача ОСОБА_5 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , який є батьком позивача, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_7 . Після їх смерті залишилось спадкове майно частка земельної ділянки площею 0,0318 га, кадастровий номер 26252:10100:01:039:0136 з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 . 03.04.2024 позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану частку земельної ділянки, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкове майно знаходиться у спільній сумісній власності ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Спадкування частки у праві спільної власності на земельну ділянку, якщо земельна ділянка належить кільком особам на праві спільної власності, здійснюється тільки на належні померлим частки. Оскільки частки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не визначені, то ця обставина перешкоджає позивачу в оформленні його спадкових прав та отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з неможливістю визначити склад спадкового майна. Тому ОСОБА_1 змушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, представник позивача ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, подали до суду письмові заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечують.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06.05.2019, виданого Снятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 57.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 17.03.2020, виданого Снятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 35.

Згідно з копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 022995 від 06.10.2009 ОСОБА_6 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0318 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 26252:10100:01:039:0136.

Згідно з копією заяви до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Курилюк Л.М. від 01.03.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_7 , останнє місце проживання якої було АДРЕСА_2 . На день її смерті залишилося спадкове майно. Спадщину він прийняв, оскільки постійно проживав та був зареєстрований разом із ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.04.2024 приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Курилюк Л.М. відмовлено у здійсненні нотаріальної дії ОСОБА_1 , жителю м. Снятин Коломийського району Івано-Франківської області, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею: 0,0318 га, кадастровий номер 26252:10100:01:039:0136, цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована АДРЕСА_1 .

Згідно з копією довідки, виданої відділом адміністративних послуг Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 27.02.2024 за № 371 на день смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з померлою були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 01.07.1967 вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками записані: батько - « ОСОБА_6 », мати - « ОСОБА_7 ».

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 17.09.1960 ОСОБА_6 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис № 46. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу - ОСОБА_9 , прізвище дружини - ОСОБА_9 .

Згідно з копією довідки, виданої відділом адміністративних послуг Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 27.02.2024 за № 372 на день смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з померлим були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 13.08.2014 ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками записані: батько - « ОСОБА_6 », мати - « ОСОБА_7 ».

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 09.12.2019 ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно з копією довідки, виданої відділом адміністративних послуг Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 27.02.2024 за № 376 на день смерті ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом з померлою були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 01.03.2024 № 76050543 після смерті ОСОБА_6 інформація відсутня.

Згідно з копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 01.03.2024 № 76050529 після смерті ОСОБА_6 інформація відсутня.

Згідно з копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 01.03.2024 № 76045330 після смерті ОСОБА_7 інформація відсутня.

Згідно з копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 01.03.2024 № 76045345 після смерті ОСОБА_7 інформація відсутня.

Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76050747 від 01.03.2024, за № 72085949 зареєстрована спадкова справа, спадкодавець ОСОБА_7 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.05.2024 № 377647237 квартира за адресою АДРЕСА_3 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_4 .

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності на частку земельної ділянки, яку він успадкував від своїх батьків, частки якої не визначені. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до частин першої та другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом; у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом; за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення; у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до частини першої статті 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків установлених законом.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 89 ЗК України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: подружжя; членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; співвласників жилого будинку; співвласників багатоквартирного будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом.

З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_6 та матері ОСОБА_7 . Позивач спадщину прийняла відповідно до вимог закону, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини.

Однак позивач отримав від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку у зв`язку з тим, що земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності 6-х осіб і частки у ній не виділені.

Як встановлено у судовому засіданні спадкова земельна ділянка з кадастровим номером :01:039:0136, площею 0,0318 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а отже, їх частки у цьому майні були рівні та складали по 1/6 частки земельної ділянки у кожного співвласника.

Після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 єдиним спадкоємцем за законом першої черги їх 1/6 часток у спільній сумісній власності став позивач, який успадкував їх 1/3 частку, а відповідно став власником 1/2 частки земельної ділянки.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що доводи, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на частку в порядку спадкування підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, якими судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивачів в даному випадку буде несправедливим.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов адвоката Петрички Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на частку в порядку спадкування задовольнити.

Припинити спільну сумісну власність та встановити спільну часткову власність на земельну ділянку з кадастровим номером :01:039:0136, площею 0,0318 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 , визначивши частки кожного із співвласників пропорційно їх часткам у праві власності як на житловий будинок, так і на земельну ділянку, на якій цей будинок розташований.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0318 га з кадастровим номером :01:039:0136, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка залишилась після смерті його матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 та його батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 ;

- відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_6 ;

- відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_6 .

Суддя Іван ПОСОХОВ