СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/1451/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м.Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду, через систему "Електронний суд" з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 20.11.2024 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. та 25.11.2024 року справа передана судді.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 28.11.2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 04.12.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.01.2025 року відмовлено представнику позивача у зупиненні провадження у справі.

25.01.2025 року до суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Дарницьким районним судом м.Києва цивільної справи № 753/16540/24.

Клопотання обґрунтоване тим, що позивач не погодився зі звітом про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 40-D/14/70 від 19.02.2024 року, який складений та проведений без згоди позивача, без огляду транспортного засобу "Ford Transit" номерний знак НОМЕР_1 оцінювачем ТОВ «ЕКСПРО ОЦІНКА». Як наслідок, у цивільній справі № 753/16540/24 Дарницьким районним судом м.Києва було прийнято ухвалу від 21.01.2025 року про призначення судової транспортнотоварознавчої (автотоварознавчої) експертизи у справі № 753/16540/24, у якій предметом позову є розмір матеріальних збитків - 33 605,80 грн, що не мають виплачуватись страховою компанією і мають бути відшкодовані винною особою. Рішення у справі №753/16540/24 буде мати преюдиційне значення для даної цивільної справи № 759/24548/24, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи, оскільки предметом судового розгляду є стягнення розміру матеріальної шкоди - 33 605,80 грн, що прямо і безпосередньо пов`язаний з розміром матеріальної шкоди. Більше того, у разі проведення у іншій цивільній справі судової авто товарознавчої експертизи про визначення розміру матеріальної шкоди завданої власнику транспортного засобу "Ford Transit" номерний знак НОМЕР_1 , вплине на розмір матеріальної шкоди, яку просить стягнути позивач з винної особи - відповідача у даній справі, оскільки такий розмір може бути більшим або меншим, тобто залежить від кінцевого визначення судовим експертом розміру матеріальної шкоди.

27.01.2025 року до суду від представника відповідача ОСОБА_4 надійши заперечення на клопотання про долучення доказів (до клопотання про зупинення провадження у справі). В яких зазначає, що станом на дату подання позовної заяви позивач письмово не повідомляла суд про неможливість подання будь-яких доказів чи намір подати їх у майбутньому, хоча на той момент провадження у справі №753/16540/24, що розглядається Дарницьким районним судом м. Києва за позовом Позивача до ПАТ НАСК «ОРАНТА» було вже відкрито з 16.09.2024 року. Позивач є ініціатором судового розгляду та не була обмежена у часі щодо збирання та надання відповідних доказів в обґрунтування позовної заяви відповідно до норм ЦПК. Таким чином вже на стадії підготовки позову як до відповідача так і до ПАТ НАСК «ОРАНТА» позивач мала визначити чіткий перелік доказів, якими будуть обґрунтовуватись заявлені позовні вимоги, перелік клопотань, які будуть заявлятися у відповідних судових справах та перелік доказів, які можуть бути долучені до матеріалів справи в майбутньому з відповідним зазначенням про них в позовній заяві. Також, представник позивача у заяві про долучення доказів взагалі не ставить перед судом питання щодо встановлення додаткового строку для подання відповідних доказів чи поновлення пропущеного процесуального строку їх подання.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.

Зупинення провадження у справі не повинно призводити до затягування розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої державою Україна, закріплено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального звинувачення.

Таке право кореспондується з обов`язком добросовісного використання як сторонами, так і судом, своїх процесуальних прав та необхідністю утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати наданих процесуальним законом заходів до скорочення періоду судового провадження. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції (пункт 35 Рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» та параграфи 66, 69 Рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №761/33089/20 вказано, що тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов:

1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі;

2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі №357/10397/19 зазначено, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Поряд з цим, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27 вересня 2023 року у справі №588/1156/21 звернув увагу, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі. Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору цієї справи є відшкодування ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , яка сталась 09.01.2024 року.

У цивільній справі №753/16540/24 ОСОБА_1 звернулась з позовом до ПАТ НАСК «ОРАНТА» про стягнення страхового відшкодування, інфляційних втрат, 3% річних та моральної шкоди.

Так, представник позивача вказує, що сторони не позбавлені можливості надати у даній справі докази, що дозволять встановити фактичні обставини у даній справі. Та повідомляє суд, що буде змінено предмет позову в залежності від висновків проведеної судової авто товарознавчої експертизи у іншій судовій справі.

Згідно із ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 83 ЦПК).

Згідно п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви

Однак, при поданні позовної заяви до суду позивач не повідомляла суд про неможливість подання будь-яких доказів чи намір подати їх, хоча провадження у справі №753/16540/24, що перебуває у провадженні Дарницького районного суду м. Києва відкрито 16.09.2024 року, тобто до звернення ОСОБА_1 з цим позовом.

Разом з цим, згідно з частиною першою статті 121 ЦПК України, суд має встановити розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі « Фрідлендер проти Франції» ).

Така правова позиція викладену в постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6 - 1957цс16.

Отже суд вважає, що приведені в заяві про зупинення провадження в справі обставини не є перешкодою для правильного вирішення даного спору, а тому підстави для зупинення провадження в справі відсутні.

Крім того, виходячи з предмету позову в даній справі, суд вважає, що надані позивачем докази в обґрунтування пред`явленого позову, а також докази, надані відповідачами на їх спростування, дозволяють суду встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду, що є перешкодою, відповідно до ст. 251 ЦПК України, для зупинення провадження в справі з цих підстав.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі, оскільки у виконання положень п. 6 ч.1 ст.251 ЦПК України представником відповідача не доведена об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи та вважає, що зупинення провадження призведе до затягування строків розгляду справи і є процесуально недоцільним.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 251,253,353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.О. Твердохліб