1Справа № 336/3822/25 2/335/2568/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Новасардової І.В., за участю секретаря судового засідання Печерей О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя за підсудністю із Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, а саме, за кредитним договором № 8029924 у сумі 72 600,00 грн., з яких: 22 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 39 600,00 грн. заборгованість за відсотками; 11 000,00 грн. заборгованість за пенею, штрафами. Та за договором позики №79159217 у розмірі 13 867,61 грн., з яких 4 076,16 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 4 393,79 - заборгованість за відсотками; 5 397,66 сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування, а також стягнути понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.06.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , було укладено кредитним договір №8029924. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 10 Договору, реквізити та підписи сторін.

Відповідач не виконав свого обов`язку з повернення наданих йому грошових коштів та сплати відсотків в строки, передбачені кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

22.01.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір Факторингу № 22012025/1, у відповідності до умов якого позивач у цій справі набув право вимоги до боржників, у тому числі до ОСОБА_1 у сумі 72 600,00 грн., з яких: 22 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 39 600,00 грн. заборгованість за відсотками; 11 000,00 грн. заборгованість за пенею, штрафами.

Крім цього, 10.07.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , було укладено договір позики №79159217. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом одноразового ідентифікатора (електронного підпису) згідно Закону України «Про електронну комерцію», про що свідчить п. 21 Договору позики. Відповідач не виконав свого обов`язку з повернення наданих йому грошових коштів та сплати відсотків в строки, передбачені договором позики, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір Факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого позивач у цій справі набув право вимоги до боржників, у тому числі до ОСОБА_1 у розмірі 13 867,61 грн., з яких 4 076,16 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 4 393,79 грн.- заборгованість за відсотками; 5 397,66 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування.

Посилаючись на вказані вище обставини та положення чинного законодавства, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з відповідача наявну у нього заборгованість на їх користь за кредитним договором та за договором позики.

Ухвалою суду від 16.06.2025 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін.

28.07.2025 від представника відповідача, адвоката Скользнєвої В.В., через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник зазначає, що вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню через недоведеність факту укладення договорів позики та кредиту, на які посилається позивач, в тому числі недоведеність факту передання відповідачу грошових коштів за договором позики. Також зазначає щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за відсотками та пенею, посилаючись на те, що відповідач, як військовослужбовець, має пільги, передбачені п. 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», за якими до нього не може застосовуватись відповідальність у вигляді штрафних санкцій і пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також він звільнений від сплати відсотків за кредитом. Просив стягнути з позивача на користь відповідача всі понесені ним витрати.

01.08.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в обґрунтування якої зазначено наступне. Електронні договори укладені сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Інформація про переведення успішних транзакцій зберігається у Первісного кредитора, у зв`язку з тим, ТОВ «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів. Повідомлено, що Представник позивача в судове засідання не з`явився, у відповіді на відзив зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги транзакцій зберігається безпосередньо у первісного кредитора, у зв`язку з тим, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів. Повідомляє, що станом на 31.07.2025 позивачем отримано відповідь на запит від первісного кредитора, в тому числі отримано додаткові докази, тому позивач просить поновити строк ля подання доказів, прийняти та долучити до матеріалів справи: платіжну інструкцію до договору 8029924; розрахунок заборгованості до договору 79159217. Доказів протилежного, зокрема того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок позичальника, не надано. Відповідачем у справі не спростовано обставин отримання та використання ним кредитних коштів та розміру заборгованості, зазначених в наданих позивачем розрахунках, які узгоджується зі змістом договорів, а отже, є належними доказами наявності заборгованості за кредитами. Нарахування відповідачу відсотків здійснювалось з тих підстав зазначених у договорах. Також, з метою вичерпної інформації по справі щодо переходу права вимоги, позивач просить суд долучити до матеріалів справи: копію акту прийому- передачі реєстру боржників №42 за Договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021; платіжну інструкцію до додаткової угоди 47 Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021; витяг з реєстру боржників від 22.01.2025 до Договору факторингу № 22012025/1 від 22.01.2025; платіжну інструкцію до Договору факторингу № 22012025/1 від 22.01.2025. Крім того представник позивача не погоджується з вартістю правничої допомоги в сумі 8000,00 грн. з огляду на малозначність справи та складність написання відзиву є неспівмірним.

Заперечення на відповідь на відзив від відповідача до суду не надходили.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, у відзиві зазначив про розгляд справи без їх участі, просять відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку.

Судом встановлено, що 27.06.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем укладено Договір про надання споживчого кредиту (надалі- кредитний договір) № 8029924, відповідно до п. 1.2. якого на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити процент за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Відповідно до п. 1.1. Договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний застосунок "CreditPlus" (за вибором споживача). Ідентифікація споживача в ІКС товариства здійснюється при вході споживача в особистий кабінет/мобільний застосунок "CreditPlus" в порядку, передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний споживачем при вході (в т.ч через месенджери), та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно пароля входу до особистого кабінету/мобільного застосунку "CreditPlus" та/або шляхом перевірки інших електронних даних, які вводить споживач та які забезпечують ідентифікацію в ІКС товариства. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ мобільного застосунку "CreditPlus".

Сума кредиту відповідно до п. 1.3. Договору становить 22 000,00 грн., тип кредиту кредит. Відповідно до п 1.4. договору строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Відповідно до п. 1.5 договору тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п.1.5.1 договору стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору. Відповідно до п. 2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки НОМЕР_1 .

Повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів, крім випадку визначеного в пп. 5.3 Договору.

Відповідно до п 9.8. Договору кредиту позичальник підтверджує, що: перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1, 2 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та розміщена на веб-сайті/ в мобільному застосунку "CreditPlus"(шляхом розміщення гіперпосилань); він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів та банківських металів у кредит товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», (далі Правила), що розміщені на веб-сайт/в мобільному застосунку "CreditPlus"(шляхом розміщення гіперпосилань), повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Вищезазначений Договір був підписаний відповідачем електронним підписом, одноразовим ідентифікатором С1854.

Паспорт споживчого кредиту також був підписаний відповідачем електронним підписом, одноразовим ідентифікатором XY0061.

Листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих. № 177 від 30.01.2025 підтверджується, що згідно з договором з ТОВ «Авентус Україна» № 28/11/2019 від 28.11.2019 відповідачу 27.06.2024 успішно було зараховано на платіжну картку НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 22 000,00 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором №8029924, у зв`язку з чим заборгованість останнього становить 72600,00 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 22 000,00 грн, заборгованості по відсотках у розмірі 39 600,00 грн., заборгованості за пенею, штрафами у розмірі 11 000,00 грн.

22.01.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №22012025/1.

Згідно з п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору (АКТ прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу додається).

Відповідно до реєстру боржників від 22.01.2025 до Договору Факторингу №22012025/1 від 22.01.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 72600,00 гривень, з яких: 22 000,00 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 39 600,00гривень - заборгованість за відсотками; 11 000,00 гривень заборгованість за пенею, штрафами.

Даний факт також підтверджується платіжною інструкцією №627 від 24.01.2025 року про оплату за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу №22012025/1 від 22.01.2025 року.

Розмір заборгованості підтверджується умовами договорів укладених між сторонами та розрахунком заборгованості.

Крім того, 10.07.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем укладено Договір позики №7915917, який підписано електронним підписом одноразового ідентифікатора позичальника 46216.

Згідно з п. 1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики.

Відповідно до Договору позики, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит на наступних умовах: сума Позики 10 900,00 грн; строк Позики 30 днів; дата надання Позики 10.07.2024; дата повернення Позики 08.08.2024; денна процентна ставка 0,83%/день; процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) -2,70% за день; пеня 2,7% за день; орієнтовна реальна річна процентна ставка 1541,93%; орієнтовна загальна вартість позики 13614,10 грн.

Підписанням цього Договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». (п.п. 5.1. п. 5 Договору позики).

А також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. (п.п. 5.3. п. 5 Договору позики).

Відповідно до п. 21 Договору позики Цей договір укладений у вигляді електронного документа, шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електрону комерцію».

Указані умови кредитування також відображені в таблиці обчислення за договором, що є додатком 1 до договору позики.

Паспорт споживчого кредиту також був підписаний відповідачем електронним підписом, одноразовим ідентифікатором 61525.

14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ ««Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників.

28.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.12), за змістом якої сторони погодили внести зміни до п.1.3 договору щодо повідомлення боржників про відступлення прав вимоги.

13.06.2022 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було укладено додаткову угоду №7 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, за змістом якої сторони погодили внести зміни до пункт 9.1 Договору наступного змісту: «даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь -якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку якщо жодна із сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний Договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік».

24.01.2025 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було укладено додаткову угоду №47 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021.

До матеріалів справи долучено платіжну інструкцію №635 від 28.01.2025 року про оплату за відступлення прав вимоги згідно Додаткової угоди № 47 від 24.01.2025 до договору факторингу №22012025/1 від 22.01.2025 року.

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників №42 від 24.01.2025 року за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року визначено, що на виконання п.1.2. Договору факторингу № 14/06/21 від «14» червня 2021 року, укладеного між клієнтом та фактором, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №42 від 24.01.2025, після чого, з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу № 14/06/21 від «14» червня 2021 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

Відповідно до витягу з реєстру боржників №42 від 24.01.2025 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 за договором позики №79159217, яка становить 13867,61 грн., з яких: 4076,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 4393,79 грн. сума заборгованості за відсотками; 5397,66 грн. заборгованість за процентами за понадстрокове користування позикою.

Згідно з розрахунком заборгованості відповідач не виконав повністю свої зобов`язання за Договором позики №7915917, у зв`язку з чим заборгованість останнього становить 13867,61 грн, яка складається з 4076,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 4393,79 грн. заборгованості за відсотками; 5397,66 грн. заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою.

Факт укладення зазначених кредитних договорів та отримання кредитних коштів відповідачем не заперечується.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України "Про електронну комерцію" та Законом України "Про споживче кредитування".

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Відповідно до пунктів 5,6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.(ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію).

За правилом часини 8 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).

Положеннями частини 2 статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Таким чином, сторони узгодили розміри кредитів, грошову одиницю, в якій їх було надано, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання кредитних договорів, на таких умовах шляхом їх підписання за допомогою електронного підпису одноразовими ідентифікаторами.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може гуртуватись на припущеннях (частини шостої статті 81 ЦПК України), обґрунтування вимог учасників справи та обставин, які мають значення для справи, повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів (статті 76-79 ЦПК України).

Щодо доводів представника позивача в частині відсутності доказів зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача суд зазначає наступне.

Доводи представника відповідача в частині відсутності доказів зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача за Договором про надання споживчого кредиту №8029924, позивач спростував надавши лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих. № 177 від 30.01.2025 яким підтверджується, що згідно з договором з ТОВ «Авентус Україна» № 28/11/2019 від 28.11.2019 відповідачу 27.06.2024 успішно було зараховано на платіжну картку НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 22 000,00 грн.

Вказуючи на відсутність доказів про зарахування відповідачу на зазначений ним картковий рахунок кредитних коштів на виконання вимог Договору позики, відповідач не надає доказів неотримання позичених сум коштів, а саме виписку з карткового рахунку за спірний період на підтвердження факту незарахування грошових коштів на його рахунок. Сторонами підписаний Договір позики № 79159217 та кредитний договір № 8029924 і відповідач не ставив питання про невиконання умов цього договору. Одночасно із цим, суд звертає увагу на те, що згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

За умовами договору позичальник погодився із тим, щоб позичені грошові кошти були перераховані на його банківський рахунок із використанням реквізитів платіжного засобу у безготівковій формі. У розділі «Юридичні адреси та реквізити сторін» містяться реквізити (номер) електронного платіжного засобу, які були вказані ним (позичальником) власноручно у відповідному полі особистого кабінету на сайті первісного кредитора (позикодавця). Відзив на позовну заяву не містить доводів на спростування того факту, що такий електронний платіжний засіб належить саме йому (позичальнику).

З огляду на вищенаведене, доводи представника відповідача без належних та допустимих доказів не спростовують факту отримання відповідачем позичених коштів від первісного кредитора, та, відповідно, утворення заборгованості за договором позики.

В той же час, суд приймає до уваги посилання представника відповідача на вимоги пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», у яких останній вказує, що його довіритель ОСОБА_1 звільнений від обов`язку сплачувати відсотки за користування кредитом, штрафні санкції та пеню за невиконання зобов`язань за кредитом, оскільки він, як військовослужбовець, в особливий період має сплачувати лише основну суму боргу за кредитом.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що сфера дії цього закону поширюється на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

Відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України» на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» від 01 березня 2014 року, яке введене в дію Указом Президента України № 189/2014 від 02 березня 2014 року, констатовано виникнення кризової ситуації, яка загрожує національній безпеці України та вимагає необхідності вжиття заходів щодо захисту прав та інтересів громадян України, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості державних кордонів України, недопущення втручання в її внутрішні справи.

Згідно з пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній станом на 18 травня 2021 року) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

У подальшому, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання простроченої заборгованості у період дії воєнного стану в Україні» від 27 липня 2022 року до вищевказаної норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» було внесено зміни, і він набув такої редакції: «Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля». Пунктом 2 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, одночасно із внесеними змінами було закріплено, що Зміни, передбачені пунктами 1 і 3 розділу I цього Закону, застосовуються до кредитних договорів, укладених після набрання чинності цим Законом (з 19 серпня 2022 року).

За положеннями статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За приписами Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Вперше часткову мобілізацію оголошено на підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України №1126-VII.

На підтвердження наявності пільг передбачених пунктом 15 статті 14 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», представник відповідача ОСОБА_2 надала суду копію військового квитка серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 в якому у відповідних розділах здійснено службові відмітки, копію довідки виданої Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відповідно до якої ОСОБА_1 проходив військову службу в лавах ЗСУ з 08.03.2022 по 31.03.2025. Прийнятий на військовий облік 01.04.2025; копію довідки №5410 від 11.01.2025 виданої Начальником відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_3 з 30.10.2024 по теперішній час

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_1 як військовослужбовець, підлягає звільненню від сплати заборгованості по відсотках за кредитним договором №8029924 від 27.06.2024 на суму 39 600,00 грн. та заборгованості за пенею та штрафами в розмірі 11 000,00 грн. а також підлягає звільненню від сплати заборгованості по відсотках за договором позики №7915217 року на суму 9 791,45 грн.

Крім того, суд зазначає, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, якими доповнити пунктами 18 і 19 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Крім того, позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно нараховано 11000 грн. заборгованості за пенею і штрафами за кредитним договором № 8029924.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, аналізуючи досліджені в судом докази, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення 22 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу за Договором про надання споживчого кредиту №8029924 від 27.06.2024 та 4076,16 грн. заборгованість за основною сумою боргу за Договором позики №79159217 від 10.07.2024 року.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, а саме, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у розмірі 913,16 грн.

Стосовно судових витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.

Сторона відповідача просила стягнути з позивача судові витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн.

На підтвердження таких витрат стороною відповідача надані: договір про надання правничої допомоги від 30.06.2025, акт здачі-прийняття надання послуг від 28.07.2025; квитанція до прибуткового ордера б/н від 28.07.2025 про сплату відповідачем 8000,00 грн. за договором про надання правничої допомоги від 30.06.2025.

Представник позивача вважає розмір таких витрат неспівмірним із складністю справи, затраченим часом на надання таких послуг, не відповідає критерію реальності, розумності їх розміру, тому не підлягає задоволенню.

Так, у відповідності до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України.

Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З матеріалів справи, вбачається, що 30.06.2025 між адвокатом Скользнєвою В.В. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги.

В п. 4.1 вказаного договору визначено, що за надання правової допомоги адвокатом, клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар. Розмір гонорару визначається за домовленістю сторін і може змінюватися залежно від обсягу робіт, строку виконання доручення, результатів вирішення спірних правовідносин, ступеня складності справи, обсягу правових послуг необхідних для досягнення бажаного результату.

Відповідно до акту здачі-прийняття наданих послуг від 28.07.2025 року відповідачу були надані наступні послуги: ознайомлення з матеріалами справи розмір гонорару за 1 годину 2000,00 грн., відзив на позовну заяву 3 години розмір гонорару за 1 годину 2 000,00 грн, загальний розмір гонорару 8000,00 грн.

Згідно прибуткового касового ордеру б/н від 28.07.2025 відповідачем ОСОБА_1 сплачені кошти адвокату Скользнєвій В.В. відповідно договору про надання правничої допомоги від 30.06.2025.

Таким чином, витрати Веселовського Д.С. на професійну правничу допомогу при розгляді справи за цим позовом визначено саме у розмірі 8 000,00 грн, що відповідає умовам договору про надання правничої допомоги та підтверджено відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт.

Також встановлено, що вказані витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, є реальними та дійсними.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

У постанові Верховного суду від 12.06.2024 у справі № 444/3403/20 зроблений висновок, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду від 13.03.2025 по справі 275/150/22.

Представником позивача надавались заперечення щодо неспіврозмірності таких витрат.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволено частково, відповідно, з урахуванням положень п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру відхилених позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 01.09.2021 року по справі № 761/14537/15-ц (провадження № 61-17359св20).

Тож, з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 587,42 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 206, 247, 258-259, 268, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість: за кредитним договором № 8029924 в розмірі 22 000,00 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу; за договором позики № 79159217 в розмірі 4 076,16 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу, а усього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 26 076 (двадцять шість тисяч сімдесят шість) грн. 16 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору у розмірі 913 (дев`ятсот тринадцять) грн. 16 коп.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 5587 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят сім) грн. 42 коп.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя, який ухвалив оскаржуване рішення, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Повне судове рішення складено 08 грудня 2025 року.

Суддя І.В. Новасардова