печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8156/25-ц
пр. № 2-5179/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

за участю секретаря судового засідання Когут Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Печерська районна в м. Києва державна адміністрація про усунення перешкод у спілкуванні з сином, встановлення способу участі батька у вихованні і спілкуванні з дитиною,

УСТАНОВИВ:

18 лютого 2025 року вказана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої визначено суддю та передано 24 лютого 2025 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

28 лютого 2025 року судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру з інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача фізичної особи.

25 лютого 2025 року представник позивача подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення тимчасової заборони на виїзд дитини ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за кордон на час слухання справи і встановити тимчасово наступний графік участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною:

- забезпечити батькові ОСОБА_1 можливість вільно безперешкодно щоденно спілкуватись із дитиною - ОСОБА_5 з 08:00 до 20:00, не порушуючи режиму дня дитини, у телефонному режимі та за допомогою відеозв`язку, соціальних мереж, через мобільний додаток «Viber/Telegram» тощо;

- встановити батькові ОСОБА_1 систематичні 7-ми добові побачення батька з дитиною ОСОБА_5 один раз на місяць, а саме кожний (перший) тиждень місяця, починаючи з 18:00 неділі по 18:00 наступної неділі за адресою місця проживання батька, без присутності матері.

- покласти обов`язок на батька - ОСОБА_1 забирати дитину від її місця проживання на тривалі добові зустрічі, в той же час покласти на мати - ОСОБА_3 обов`язок забирати дитину від фактичного місця проживання батька по закінченні таких добових зустрічей.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову вказано, що відповідач навмисно, усвідомлюючи свої дії, відчужила від позивача їхнього спільного сина та створила вкрай неможливі умови для його спілкування з дитиною, що стало підставою для подання відповідного позову про усунення перешкод у спілкуванні з сином.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду у разі невжиття таких заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такі висновки також сформовані колегією суддів Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц (6-846цс16).

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 Сімейного кодексу України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини другої статті 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Суд має враховувати пріоритет права дитини на життя, перебування її в безпечному середовищі.

В Україні введено та наразі діє воєнний стан. Загальновідомим є той факт, що внаслідок ракетних ударів по Україні з боку країни-агресора в Україні масово гинуть мирні люди, зокрема діти, тому заборона дитині, навіть тимчасова, у виїзді за кордон України не відповідає адекватному і співмірному заходу забезпечення позову, оскільки першочерговим завданням держави є забезпечення її безпеки і права на життя, що у теперішніх умовах життя в Україні включає і можливість виїзду у безпечне місце за межами України.

Запропонований стороною позивача тимчасовий графік спілкування шляхом вільного безперешкодного щоденного спілкування із дитиною з 08:00 до 20:00, не порушуючи режиму дня дитини, за допомогою телефонних та / або засобів відеозв`язку обумовлює, у силу його віку, постійну участь матері, що може загострювати конфлікт сторін і негативно впливатиме на обопільне ставлення, і як наслідок, на психологічний стан малолітньої дитини і його розвитку, а довготривалі (наприклад, пропоновані семиденні) зустрічі за адресою місця проживання батька, без присутності матері, є радикальною зміною умов проживання для трирічної дитини, тому суд вважає за можливе встановити спосіб участі батька у вихованні і спілкуванні як помірний адаптивний захід на час розгляду справи шляхом зобов`язання ОСОБА_3 забезпечувати можливість щоденного спілкування батька ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_6 за допомогою телефонних та / або засобів відеозв`язку з 18:00 по 19:00, тривалістю не менше 30 хв, не порушуючи режиму дня дитини, у телефонному режимі та за допомогою відеозв`язку, соціальних мереж, через мобільний додаток «Viber/Telegram», та визначити наступні час та місце зустрічей і спілкування малолітньої дитини ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) зі своїм батьком ОСОБА_1 : першу і третю суботу кожного календарного місяця, з 09:00 год до 18:00 год, за місцем проживання ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), без присутності матері ОСОБА_3 ; другу та четверту неділю кожного календарного місяця, з 09:00 год до 18:00 год, у рекреаційних зонах та місцях загального відпочинку і дозвілля, без присутності матері ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Печерська районна в м. Києва державна адміністрація про усунення перешкод у спілкуванні з сином, встановлення способу участі батька у вихованні і спілкуванні з дитиною задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 забезпечувати можливість щоденного спілкування батька ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_6 за допомогою телефонних та / або засобів відеозв`язку з 18:00 по 19:00, тривалістю не менше 30 хв, не порушуючи режиму дня дитини, у телефонному режимі та за допомогою відеозв`язку, соціальних мереж, через мобільний додаток «Viber/Telegram».

Тимчасово визначити наступні час та місце побачень і спілкування малолітньої дитини ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), зі своїм батьком ОСОБА_1 :

- першу і третю суботу кожного календарного місяця, з 09:00 год до 18:00 год, за місцем проживання ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), без присутності матері ОСОБА_3 ;

- другу та четверту неділю кожного календарного місяця, з 09:00 год до 18:00 год, у рекреаційних зонах та місцях загального відпочинку і дозвілля, без присутності матері ОСОБА_3 .

Покласти обов`язок на батька - ОСОБА_1 забирати дитину від її місця проживання на зустрічі та повертати дитину ОСОБА_4 матері за адресою місця проживання по закінченні таких зустрічей.

Відмовити у решті вимог заяви.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, її оскарження не зупиняє її виконання.

Ухвала суду може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя І. В. Литвинова