Номер провадження: 2/205/1531/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_3 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2019 року було змінено розмір та спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини з твердої грошової суми на їх виплату у вигляді частки від доходу, визначений рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2017 року. Вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини, малолітньої доньки: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення донькою повноліття. На час ухвалення даного судового рішення інших утриманців, окрім доньки ОСОБА_6 , позивач зазначає, що у нього не було, мав задовільний стан здоров`я та стабільний заробіток.

Позивач вказує, що станом на сьогоднішній день у нього змінився сімейний стан, він перебуває у цивільному шлюбі із ОСОБА_7 , від якого народилася донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вплинуло на його матеріальне положення. Окрім цього, через встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2 у 2019 році, у 2019 році позивач зазначає, що втратив постійне місце роботи, мав дохід від випадкових підробітків.

У зв`язку із вищевикладеним позивач зазначає, що стягнутий розмір аліментів значно погіршує його матеріальне становище, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду та просити суд зменшити розмір аліментів, які стягуються у відповідності до рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2019 року, з нього на користь ОСОБА_2 , на утримання малолітньої дитини, доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 до 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що сума аліментів, яку сплачує на даний час позивач є адекватною та не обтяжливою для останнього, оскільки ОСОБА_3 є працездатною особою, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, не витрачає жодного часу задля фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини, тобто, має можливість знайти роботу з достойним рівнем заробітної плати за для того, щоб хоча б задовольнити матеріальні потреби на функціонування та розвиток доньки ОСОБА_6 .

Таким чином, відповідач вважає, що позивачем не доведено належними та достовірними доказами, що його матеріальний стан погіршився настільки, що не дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання доньки у визначеному судом розмірі, а отже, позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів є необґрунтованими та безпідставними, а тому в задоволені позову повинно бути відмовлено в повному обсязі.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засідання позовні вимоги визначала частково, не заперечує, щодо зменшення розміру стягнутих з відповідача аліментів з 1/3 до 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює рішення з огляду на наступне.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 03 квітня 2015 року.Від сумісного подружнього життя мають дитину: малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії № НОМЕР_1 від 26.06.2015 року.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2017 року стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання малолітньої дитини, доньки: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. 00 коп., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 14 березня 2017 року до досягнення нею повноліття.

Матеріалами справи також підтверджено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2019 року змінено розмір та спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини з твердої грошової суми на їх виплату у вигляді частки від доходу, визначений рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2017 року. Вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини, малолітньої доньки: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення донькою повноліття. Означені судові рішення набули чинності у передбаченому процесуальним законом порядку.

Судом встановлено, а сторонами не заперечувалась та обставина, що ОСОБА_3 проживає без реєстрації шлюбу однією сім`єю з ОСОБА_7 , і від таких стосунків вказані особи мають спільну малолітню дитину, доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком якої є саме позивач, що також підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 08.11.2022 року.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає разом з позивачем і фактично знаходиться на його утриманні.

Матеріалами справи також підтверджено, що відповідач ОСОБА_4 19 грудня 2019 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_10 , та змінила прізвище з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 », та від цього шлюбу народилася дитина, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно постанови ВП № 60974651 від 29.08.2024 року, скасовано заходи примусового виконання, застосовані при примусовому виконанні виконавчого листа № 205/5776/19, виданого 08.01.2020 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання малолітньої дитини, доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у зв`язку з повним погашенням боргу станом на 29.08.2024 року.

Доказів офіційного працевлаштування відповідача та отримання ним періодичного доходу у вигляді заробітної плати сторонами суду не подано. Доказів наявності аліментних зобов`язань відповідача перед іншими особами суду не надано. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Оскільки позивач наполягає на тому, що в нього погіршився матеріальний стан, у зв`язку з чим аліментні платежі підлягають зменшенню, а відповідач заперечує вказану обставина, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14.12.2022 року у справі № 727/1599/22.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При подачі позову позивач посилається на ту обставину, що у нього після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на утримання доньки змінився матеріальний стан, оскільки, він не отримує постійну заробітну плату, та має на утриманні цивільну дружину ОСОБА_7 та малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зазначена обставина у вигляді зміни матеріального становища платника аліментів відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів.

У зв`язку з чим, суд доходить висновку про наявність правових підстав для зменшення розміру аліментів, оскільки суду доведена обставина зміни розміру періодичного доходу платника аліментів після ухвалення судом первісного рішення про стягнення аліментних платежів.

Разом із тим стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначення розміру аліментів. Так, згідно із частиною першою цієї статті, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням вищенаведених фактичних обставин справи, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, та беручи до уваги доведені зміни у матеріальному стані позивача по справі, які викликані необхідністю брати участь в утриманні ще однієї дитини, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, що стягуються з 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно.

Суд зазначає також, що діти від попереднього шлюбу не повинні бути звужені у правах через народження у платника аліментів іншої дитини, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Окрім цього наявність заборгованості зі сплати аліментів не може бути належним доказом неможливості сплати аліментів позивачем у визначеному рішенням суду розмірі та погіршення його матеріального стану.

Суд окремо вказує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, матір. У зв`язку із зміною економічною ситуації в державі, що обумовлена військовим станом, збільшенням прожиткового мінімуму, зміною потреб дитини з урахуванням її віку, погіршився матеріальний стан одержувача аліментів, а відповідач, який є особою працездатного віку, за своїм матеріальним станом може сплачувати аліменти у розмірі достатньому для задоволення потреб дитини.

На думку суду, новий розмір аліментів у вигляді 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів враховує інтереси обох сторін, одночасно узгоджуючись як з матеріальним становищем платника аліментів, та разом з цим відповідаючи інтересам дитини, та враховує законодавчо закріплені засади обов`язкової участі обох батьків в утриманні дитини (ст.51, Конституції України).

Доводи сторони позивача щодо погіршення його матеріального стану через встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, причиненої короновірусом SARS-CoV-2 у 2019 році суд сприймає критично, оскільки означені аргументи вже оцінювались судом під час зміни, оскільки позивач не подав докази існування саме таких обставин, які істотно обмежують його працездатність у зв`язку з карантином, і докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у визначених судом розмірі.

У зв`язку з чим суд вважає за доцільне позов задовольнити лише частково, змінивши розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини, доньки - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2019 року по справі № 205/5776/2019 до розміру 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення донькою повноліття.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 850 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 55, 180-184, 191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

2. Змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини, доньки - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2019 року по справі № 205/5776/2019.

3. Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання дитини: малолітньої доньки: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення донькою повноліття.

4. В задоволені решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 850 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан