Номер справи 208/5847/25
Номер провадження 2/171/1389/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20.10.25 м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Ліпчанського С.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ровної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровської районної державної адміністрації, третя особа: Перша Кам`янська Державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Покровської районної державної адміністрації, третя особа: Перша Кам`янська Державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що його батько ОСОБА_2 був власником домоволодіння по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 21.12.1987 року , що було зареєстровано в Бюро технічної інвентаризації відповідно чинного на той час законодавства, технічний паспорт на домоволодіння визначає долю, як єдиного власника та технічні характеристики домоволодіння, яке складається з одного будинку площею по внутрішньому заміру 71,3 м2, з яких 64,7 м2 житлова , 17 м2- підсобна, 6,6 м2 площа приміщень, що не увійшла в загальну. Також ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, на якій знаходилось це домовололдіння загальною площею 0,3100 га за тією ж адресою. Батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 був одружений з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра за життя спадщину після смерті чоловіка не оформила - померла. За життя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивач, ОСОБА_1 є єдиною дитиною в сім`ї та єдиним спадкоємцем спадщини після смерті своїх батьків. Протягом життя позивач змінила прізвище на « ОСОБА_4 » після укладання шлюбу. 12.05.2016 року, тобто до спливу шестимісячного року на звернення про прийняття спадщини, позивач звернулась до Красногорівської державної нотаріальної контори та отримала витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі АКО 135933, але нотаріус Заброда Р.В. припинив нотаріальну діяльність, документи нотаріального діловодства (спадкова справа №49/2016) не передав до державного нотаріального архіву. Місце знаходження документів і нотаріуса на даний час невідомо. 08.11.2024 року позивач звернулась до першої Слов`янської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але Постановою нотаріуса від 08.11.2024 № 1156/02-31 їй було відмовлено у зв`язку відсутністю її спадкової справи в нотаріальному архіві після припинення нотаріальної діяльності нотаріусом Заброда Р.В. На даний час спадкове майно, Красногорівська державна нотаріальна контора знаходиться на непідконтрольній Українській владі території, а державна Слов`янська нотаріальна контора відмовила у оформленні спадщини, тому позивач вимушена звертатись про визнання права власності в порядку спадкування до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справ за їх відсутності.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд ухвалює заочне рішення по справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено шлюб 10.01.1957 року, актовий запис №1. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_6 .

Батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 329.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 15.06.2002 року виданого Виконкомом Галицинівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, актовий запис про смерть № 23.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 20.01.2016 року виданого Виконкомом Галицинівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, актовий запис про смерть № 03.

Позивач змінила прізвище на « ОСОБА_4 » після укладання шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_5 від 07.02.1981 року.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будову від 21.12.1987 року виданого на підставі рішення виконкому Мар`їнської районної Ради народних депутатів від 19.08.1987 року № 168 встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок складений на 04.05.1987 рік начальником БТІ встановлено, що будинок який належить на праві власності ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 складається з одного будинку площею по внутрішньому заміру 71,3 м2, з яких 64,7 м2 житлова , 17 м2- підсобна, 6,6 м2 площа приміщень, що не увійшла в загальну.

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, на якій знаходиться домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується державним актом про право приватної власності на землю серії ДН без номеру виданий Головою Галицинівської сільської ради народних депутатів від 01.08.1996 року на підставі рішення V сесії Галицинівської сільської Ради народних депутатів від 13.08.1995 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 599.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43817963 від 12.05.2016 року встановлено, що спадкову справу заведено у Красногорівській державній нотаріальній конторі за №49/2016.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1156/02-31 від 08.11.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка спадщину фактично прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_2 , але юридично не оформила вмерла, у зв`язку з тим, що спадкову справу заведено у Красногорівській державній нотаріальній конторі, за №49/2016 рік.

Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо законом або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позовній заяві вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до статті 66 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за місцем відкриття спадщини.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження.

Відповідно до змісту частини першої, другої статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною першої статті 1221 Цивільного кодексу України ( в редакції що діяло до набрання чинності Закону України № 2923-IX від 23.02.2023)визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (пункт 1 частина друга статті 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що викладені обставини дають підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі та за позивачем необхідно визнати право власності на майно померлого спадкодавця в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1225, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Покровської районної державної адміністрації, третя особа: Перша Кам`янська Державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності в порядку спадкування на домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке складається з одного будинку площею по внутрішньому заміру 71,3 м2, з яких 64,7 м2 - загальна, 47,7 м2 - житлова, 17 м2 - підсобна, 6,6 м2 - площа приміщень, що не увійшла в загальну, а також право власності на земельну ділянку загальною площею 0,3100 га по АДРЕСА_1 , на якій знаходиться зазначене домоволодіння.

Заочне рішення може бути переглянуте Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п. 15.5 ч. 1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.М. Ліпчанський