Справа № 534/1979/25
Провадження № 2/548/995/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

02.12.2025 м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Лідовець Т. М.,

за участю секретаря судового засідання- Манжос Т. В.,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Хорол у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Кредит-Капітал до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

У липні місяці 2025 року до Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» (далі «ФК «Кредит Капітал», товариство) з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначає, що 07.04.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 3442907 (далі Договір № 3442907 від 07.04.2021, Договір, кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримав 5500 грн, на умовах сплати процентів за користування кредитом та інших платежів, можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Вказує, що договір укладено в електронному вигляді шляхом заповнення Анкети-заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, що є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської карти, на рахунок якої згодом кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 5500 гривень. Строк кредитування складає період, що починається з моменту його укладення і закінчується в останній день строку кредитування, визначений пунктами 1.3, 1.4 Договору.

Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало, здійснило перерахування кредитних коштів в обсязі та у строк, визначених договором. Натомість, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав.

23.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено Договір відступлення права вимоги № 74-МЛ, на підставі якого ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за Договором № 3442907 від 07.04.2021.

Оскільки термін повернення кредиту настав, заборгованість за кредитним договором позичальником непогашена, що є порушення законних інтересів позивача, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» звернулося з вимогами стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5500 грн, заборгованість за процентами у розмірі 18562,5 грн, заборгованість за комісією 550 грн, а також судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Ухвалою судді Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 09.09.2025 справа передана за підсудністю до Хорольського районного суду Полтавської області.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 06.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, належно був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. У заяві просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, належно був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. 28.10.2025 від відповідача до суду надійшов відзив, в якому ОСОБА_1 заперечує позовні вимоги, мотивуючи тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами перерахування кредитних коштів; нарахування процентів за користування кредитними коштами позивачем здійснено поза межами строку договору; покликаючись на положення пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», зазначив про неправомірність стягнення з нього, як з військовослужбовця, процентів за користування кредитними коштами та штрафних санкцій; вважає, що до кредитних правовідносин при визначенні денної процентної ставки слід керуватися положеннями частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено максимальний розмір денної процентної ставки 1%; заперечував щодо правомірності нарахування комісії.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України.

Судом встановлено, що 07.04.2021 в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан» URL: https://miloan.ua/, ОСОБА_2 було подано Анкету-заяву на отримання кредиту № 3442907.

У матеріалах справи міститься копія Договору про споживчий кредит № 344907 (індивідуальна частина) від 07.04.2021. У верхньому правому куту розміщений підпис уповноваженої особи ТОВ «Мілоан». При відкритті копії кредитного договору в системі «Електронний суд» за допомогою програмного забезпечення Adobe Acrobat Reader DC на примірнику кредитного договору відсутній підпис позичальника.

На підтвердження перерахування кредитних коштів у сумі 5500 грн ОСОБА_1 позивачем надано платіжне доручення № 43301154 від 07.04.2021, призначення платежу: кошти згідно з договором 3442907.

23.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено Договір відступлення права вимоги № 74-МЛ, на підставі якого ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за Договором № 3442907 від 07.04.2021.

Заборгованість за Договором № 3442907 від 07.04.2021 у ОСОБА_1 складає 24612,5 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5500 грн; заборгованість за відсотками - 18562,5 грн; заборгованість за комісійними винагородами - 550 грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як визначено частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 638ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень статті 11Закону України від 03.09.2015 №675-VIII «Про електронну комерцію» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №675-VIII) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).

В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Частиною першою статті 1054ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом пункту 1 частини першої статті 512ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

В силу частини першої статті 1077ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною першою статті 526ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Кредит Капітал» обґрунтувало свої вимоги письмовими доказами: копією Анкети-заяви на кредит № 3442907 від 07.04.2021; копією договору про споживчий кредит № 3442907 (індивідуальна частина) від 07.04.2021, до якого включені графік платежів за договором і паспорт споживчого кредиту (а.с.5-10).

Указані документи, що наявні в матеріалах справи у паперовому виді та в системі «Електронний суд», не підписані ОСОБА_1 , у тому числі за допомогою електронного підпису. При відкритті копії кредитного договору в системі «Електронний суд» за допомогою програмного забезпечення Adobe Acrobat Reader DC на примірнику кредитного договору відсутній підпис позичальника ОСОБА_1 .

На підтвердження перерахування кредитних коштів відповідачу ТОВ «Кредит Капітал» надало платіжне доручення № 43301154 від 07.04.2021, отримувач ОСОБА_1 , маска-картка НОМЕР_1 , призначення платежу - кошти згідно з договором 3442907. Ні в умовах кредитного договору, ні в Анкеті-заяві, ні в інших документах, поданих позивачем, не міститься підтвердження належності маски-картки ОСОБА_2 та факту зарахування кредитних коштів відповідачу. Розрахунок заборгованості за кредитом, без надання доказів отримання кредитних коштів відповідачем, не можуть бути належними та допустимими доказами її наявності та розміру, а також укладення кредитного договору, що узгоджується з висновком Верховного Суду у Постанові від 21.10.2020 у справі № 190/1419/19-ц.

Виписка по особовому рахунку відповідача може бути належним доказом щодо наявності заборгованості відповідача за умови її дослідження у сукупності з іншими доказами. Це узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у Постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №200/564/18.

З огляду на положення статей 12,13 ЦПК України позивач визначається з обсягом доказів, на яких він ґрунтує свої вимоги, та надає суду. Ризики ненадання таких доказів мають бути покладені саме на ТОВ «Кредит Капітал».

За наведених обставин, суд приходить до висновку про недоведеність факту укладення кредитного договору, а отже, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Кредит Капітал».

Відповідно до вимог частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, то судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, статтями 526, 527, 530, 610, 629, 1048-1050, 1054, 1077 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" - місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28, м. Львів, Львівська область;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складений 08.12.2025

Суддя Т. М. Лідовець