Справа № 718/2645/24
Провадження 2/718/665/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2025 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області під головуванням судді Скорейка В.В., за участю секретаря судового засідання Безушко М.Д., розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, за участю позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Кирилюк Т.А., представника відповідача адвоката Бандуровського Б.П., -

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2022 року о 15:00 год за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район с. Чагор по вул. Головній, 1-А відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_1 , який керував автомобілем FORD MUSTANG, д.н.з. НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , що керував автомобілем FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_2 .

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 09 травня 2023 року у справі № 715/483/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП. Із вищезазначеної постанови слідує, що саме дії ОСОБА_2 були первинними, він як учасник дорожнього руху перший допустив порушення ПДР України, і його маневр змусив змінити напрямок руху водія ОСОБА_1 , а тому зіткнення автомобіля ОСОБА_1 із перешкодою та його пошкодження знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із діями ОСОБА_2 .

На момент вчинення ДТП цивільна-правова відповідальність водія транспортного засобу FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідачем страховою компанією ПРАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Позивачу лише 5 березня 2024 року стало відомо про те, що станом на день ДТП відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (поліс №206777468). При цьому відповідач ОСОБА_2 раніше ніколи не повідомляв ОСОБА_1 про наявний у нього поліс обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, копії його у ОСОБА_1 чи його представника не було.

08.05.2024 стороною позивача направлено до ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку, для виплати страхового відшкодування, у якій він просив Відповідача-2 здійснити страхове відшкодування в межах страхової суми за полісом №206777468 завданої йому ОСОБА_2 матеріальної шкоди від пошкодження автомобіля на суму 479 437,00 грн. та матеріальної шкоди у вигляді грошової компенсації за пошкодження майна ОСОБА_3 на суму 58 000,00 грн., а всього - 537 437, 25 грн. Це повідомлення отримане Відповідачем-2 13.05.2024 та за наслідком його подання Позивач не отримав жодної відповіді, так як страхова компанія проігнорувала дане звернення.

Посилаючись на Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач вважає, що ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» зобов`язана здійснити виплату страхового відшкодування в межах лімітів відповідальності страховика, але добровільно такий обов`язок не виконує, тому із Відповідача-2 в судовому порядку підлягає стягненню 127 400 грн. (страховий ліміт 130 000 грн франшиза 2600 грн).

Розмір франшизи в даному випадку підлягає до стягнення із самого ОСОБА_4 .

Також вказує, що внаслідок ДТП пошкоджено декоративні зелені насадження туї, що росли вздовж дороги, де сталося ДТП. Під час складання протоколів працівниками поліції до позивача ОСОБА_1 звернувся власник земельної ділянки, на якій росли пошкоджені дерева ОСОБА_3 , який є власником нерухомого майна по АДРЕСА_1 , де розміщено ресторан «Надія» та шиномонтаж «DimArtAuto». ОСОБА_3 одразу ж в день ДТП пред`явив до ОСОБА_1 вимогу про відшкодування йому вартості пошкоджених дерев, так як саме автомобілем ОСОБА_1 вони були повністю знищені. Відповідно до розписки від 15 лютого 2022 року, виданої ОСОБА_3 , - ОСОБА_1 відшкодував ОСОБА_3 грошові кошти на сумі 58 000 грн. за знищені туї в результаті ДПТ. Дані витрати також можна віднести до матеріальної шкоди, що була завдана ОСОБА_1 внаслідок ДТП, що трапилось по вині ОСОБА_2 .

За таких обставин, у зв`язку із доведеністю вини ОСОБА_2 в спричиненні ДТП та завдання останнім ОСОБА_1 матеріальних збитків, наявні всі підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля (за мінусом суми страхового відшкодування 127 400 грн.) - в сумі 349 437,25 грн.; франшизи в сумі 2 600 грн; 58 000,00 грн - вартості знищених зелених насаджень, яку сплатив ОСОБА_1 їх власнику ОСОБА_3 , всього із Відповідача-1 в судовому порядку Позивач бажає стягнути завдану майнову шкоду від ДТП, що становить 410 037,25 грн.

Крім того, відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яку ОСОБА_1 оцінив на суму 40 000 грн, яку просить стягнути з винуватця ДТП.

Стороною позивача зроблено заяву про орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу та зазначено, що у випадку задоволення позовних вимог буде подано всі підтверджуючі документи щодо понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу впродовж 5 днів із дня ухвалення відповідного судового рішення.

Представник ПрАТ «Українська страхова компанія "Княжа Вієна Іншуранс Груп» адвокат Боднарук І.Ю. скористалася правом на подання відзиву, в якому вказала, що позовні вимоги не визнає з наступних мотивів.

Відповідно до п.37.1.4 ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, та трьох років у разі заподіяння шкоди життю і здоров`ю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Так, ДТП сталася 15.02.2022, однак Позивач не подавав до ПрАТ «УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заяву про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту ДТП в порядку ст.ст. 35-36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 465/4287/15 - вимоги п.37.1.4 ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий не звертався із заявою ані до страховика, ані до суду. Таким чином в даній постанові Верховний Суд зробив висновок, що в будь-якому разі строк звернення потерпілого до страховика щодо стягнення майнової шкоди обмежується річним строком з моменту ДТП. Однак провадження у даній справі № 718/2645/24 відкрито згідно ухвали суду 13.08.2024 року, позов до суду у цій справі було подано Позивачем 09.08.2024 року, тобто поза межами встановленого законом річного строку з моменту ДТП, що відбулася 15.02.2022. Таким чином, це є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування страховиком та для відмови у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».

Крім того, сторона позивача стверджує, що ОСОБА_1 не знав про наявність у ОСОБА_2 полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відразу після ДТП, а дізнався лише 05.03.24. Однак це не відповідає дійсності, оскільки судовим експертом Павлишиним Я.Д. направлялося повідомлення до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (вих.№ 21-п-05-22 від 03.05.2022, додаток № 6 до Висновку експерта Павлишина Я.Д. № 36-06-23, який з невідомих причин не долучено Позивачем при поданні даного висновку суду) про проведення огляду автомобіля Позивача 10.05.2022, в якому зазначалося, що відповідальність водія автомобіля Fiat Doblo д.н. НОМЕР_3 застрахована в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» за полісом № 206777468. Про це також вказано і в повідомленні-відповіді експерта Павлишина Я.Д. від 26.03.24 на адвокатський запит представника Позивача, копія якого надана з позовною заявою. Таким чином станом на 03.05.2022 Позивач та його представник знали про наявність полісу страхування № ЕР-206777468 та інформацію про страховика. Крім того, інформацію про наявність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів легко перевірити за державним номером транспортного засобу в централізованій базі даних МТСБУ, що є в загальному доступі, про що не могла не знати представник Позивача. Однак, Позивач не звернувся до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» протягом року від 03.05.2022 із заявою про страхове відшкодування та іншими необхідними для здійснення виплати документами. Крім того, згідно з постановою Чернівецького апеляційного суду від 28.04.2023 у справі № 715/562/22 провадження у справі про адмінправопорушення за ст.124 КпАП України відносно Позивача було закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адмінправопорушення в ДТП 15.02.2022. Саме подання заяви про страхове відшкодування протягом року від цієї дати могло вважатися поданням заяви про страхове відшкодування з порушенням встановлених строків з поважних причин. Рішення про здійснення страхового відшкодування /відмову у здійсненні страхового відшкодування страховик зобов`язаний прийняти після отримання заяви про страхове відшкодування (п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Закон передбачає, що потерпілий, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права. Вказані активні дії потерпілого закон пов`язує, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку. Однак Позивач не звернувся до Відповідача 2 із заявою про страхове відшкодування в позасудовому чи судовому порядку протягом року, ні з моменту ДТП (15.02.2022 ), ні з моменту, коли стало відомо про наявність полісу страхування (03.05.2022), ні з моменту ухвалення постанови апеляційного суду № 715/562/22 про відсутність в його діях складу адмінправопорушення (28.04.2023), ні з моменту ухвалення постанови апеляційного суду відносно ОСОБА_2 (09.05.2023). Обставин, які б заважали йому це зробити вчасно в межах строків, передбачених законом, не встановлено. Повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку від 07.05.24, яке подане представником Позивача, не є заявою про страхове відшкодування, оскільки за формою та змістом не відповідає вимогам ст. ст. 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не містить власного підпису Позивача та його банківських реквізитів.

Крім того, згідно з ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» заяву про страхове відшкодування подає потерпілий чи особа, яка має право на отримання відшкодування. Однак представник Позивача не є особою, яка має право на отримання відшкодування, а сам потерпілий (Позивач) жодного документа до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», в тому числі і заяву про страхове відшкодування не подавав. Також дане повідомлення про подію було отримано Відповідачем-2 13.05.2024, тобто поза межами всіх встановлених та розумних строків. Таким чином Позивачем не доведено, що незвернення до страховика (Відповідача 2) було обумовлене обставинами, які не залежали від його дій, та ним було здійснено розумних, необхідних та достатніх заходів щодо такого відшкодування, а тому, з огляду на вищевикладене, підстав для задоволення позову немає.

Щодо підстав відшкодування шкоди позивачу, зазначено, що настання цивільно-правової відповідальності особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну майну потерпілого, не встановлено та не доведено, оскільки в постановах Чернівецького апеляційного суду від 09.05.2023 у справі № 715/483/22 та від 28.04.2023 № 715/562/22 не встановлено заподіяння матеріальної шкоди в ДТП 15.02.2022 за участю Позивача, не спростовано висновку експерта від 17.05.2022 та порушення ОСОБА_1 п.п. 12.1, 10.1 та п.12.3 ПДР України, що перебуває у причинному зв`язку з настанням ДТП, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.5 ст.122 КпАП України, що не є встановленням безпосереднього причинного зв`язку між його діями і заподіянням шкоди автомобілю Позивача та іншому майну, оскільки дана стаття не передбачає обов`язкового настання такого наслідку, як пошкодження транспортного засобу чи іншого майна.

Враховуючи описане просили відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».

Представник ОСОБА_2 адвокат Бандуровський Б.П. скористався правом на подання відзиву, в якому позовні вимоги не визнає з наступних мотивів.

15.02.2022 в с. Чагор Чернівецького району Чернівецької області мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю Ford Mustang державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 спричинено механічні пошкодження. По даному факту Постановою Чернівецького апеляційного суду від 09.05.2023 визнано ОСОБА_2 винним за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Крім того, згідно з постановою Чернівецького апеляційного суду від 28.04.2023 у справі № 715/562/22 відносно ОСОБА_1 апеляційним судом встановлено: «Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна. Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, кому саме заподіяна шкода, хто є власником пошкодженого майна, характер та розмір збитків. Працівниками поліції не встановлено потерпілих та не зазначено їх у протоколі. Приймаючи рішення у справі, суд не звернув уваги на вказані обставини, тому прийшов до помилкового висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.»

Отже, Постановою Чернівецького апеляційного суду від 28.04.2023 у справі № 715/562/22 не встановлено заподіяння матеріальної шкоди в ДТП 15.02.2022 за участю Позивача. Також в даній постанові апеляційного суду вказано: «Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується порушення п.12.1 ПДР. Згідно з висновку експерта від 17.05.2022 року, в діях ОСОБА_1 вбачається невідповідність п.10.1 та п.12.3 ПДР, що з технічної точки зору, перебуває у причинному зв`язку з настанням ДТП. Суд, викладаючи у постанові обставини, які вважав встановленими, самостійно сформулював обвинувачення за п.10.1 та п.12.3 ПДР, чим вийшов за межі протоколу, яким ОСОБА_1 , інкримінується порушення п.12.1 ПДР, що є неприпустимим.» При цьому апеляційним судом не спростовано висновку експерта від 17.05.2022 та порушення ОСОБА_1 п.п. 12.1, 10.1 та п.12.3 ПДР України, що перебуває у причинному зв`язку з настанням ДТП. При цьому згідно Постанови Чернівецького апеляційного суду від 09.05.2023 у справі № 715/483/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.5 ст.122 КпАП України, що не є встановленням безпосереднього причинного зв`язку між його діями і заподіянням шкоди автомобілю Позивача та іншому майну, оскільки дана стаття не передбачає обов`язкового настання такого наслідку, як пошкодження транспортного засобу чи іншого майна. Даною постановою апеляційного суду не встановлено причинного зв`язку між діями ОСОБА_2 та заподіянням матеріальної шкоди Позивачу. І крім того, Постановою Чернівецького апеляційного суду від 28.04.2023 року у справі № 715/562/22 встановлено відсутність заподіяння матеріальної шкоди в ДТП за участю Позивача.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Крім цього зазначає, що висновок експерта № 36-06-23 від 19.06.2023 не може бути належним та допустимим доказом у справі, оскільки як зазначено на 10 арк. висновку, що огляд транспортного засобу Ford Mustang державний номерний знак НОМЕР_1 , проводився 10.05.2023 року на вул. Авангардній, 11, в м. Чернівці лише в присутності власника транспортного засобу ОСОБА_1 , відповідно, за відсутності ОСОБА_5 , при цьому позивачем не надано докази що підтверджують належне повідомлення відповідача про час, дату та місце проведення огляду, чим обмежено в правах ОСОБА_5 , оскільки він не мав змоги підтвердити наявність перелічених пошкоджень, заявляти клопотання чи заперечення стосовно огляду.

Відповідно до вимог ІV розділу «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395 - оцінка КТЗ передбачає урахування технічних, технологічних характеристик та особливостей об`єкта оцінки, умов його експлуатації, обслуговування та зберігання, технічного стану на підставі відповідної технічної, довідкової, облікової документації та обстежень. Також, як вбачається з висновку експерта на арк. № 9 зазначено, що «висновки дослідження є достовірними за таких умов: показники одометра (лічильника пробігу) КТЗ відповідають його дійсному пробігу, одометр не піддавався впливу з метою фальсифікації його показів», однак на арк. № 10 в таблиці зазначено, що показання одометра не встановлено, а тому висновок експерта без встановлення експлуатаційного пробігу транспортного засобу не може бути належним та допустимим доказом.

На аркуші № 14 висновку після переліку пошкоджених частин та висновку щодо необхідності заміни частин експертом зазначено, що «детальний перелік пошкоджень складових автомобіля та об`єм робіт вказані в ремонтній калькуляції №36-06-23, виконаній за допомогою програмного комплексу…», однак зазначена калькуляція не долучена до висновку, що унеможливлює підтвердити чи спростувати наявність пошкоджень та необхідність заміни частин.

На аркуші №17 висновку, експертом зазначено, що досліджуваний автомобіль Ford Mustang державний номерний знак НОМЕР_1 має строк експлуатації 16 років 5 місяців і 6 днів, тому визначити розрахунковий коефіцієнт фізичного зносу не є необхідним. Однак дані та розрахунки зазначені у висновку не відповідають дійсності, оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію зазначений транспортний засіб 2014 року випуску, тобто на момент проведення огляду строк експлуатації не перевищує 10 років.

Разом з цим відповідач-1 вважає, що ринкова вартість транспортного засобу Ford Mustang державний номерний знак НОМЕР_1 , яка визначена в розмірі 668 753 грн. ( що еквівалентна 18 287, 6 USD, при курсі НБУ 02.02.2023 року 1 USD = 36,5686 грн.) експертом значно завищена, оскільки відповідно до ринкової вартості платформи он-лайн оголошень інтернет сайту OLX вартість аналогічних автомобілів навіть новішого року випуску не перевищує 15 000 USD, що підтверджується фото з вказаного сайту, які додані до відзиву.

Крім цього, слід звернути увагу на те, що висновок експерта № 36/1-06-23 авто товарознавчої експертизи від 27.06.2023 року щодо визначення вартості утилізації транспортного засобу Ford Mustang, державний номерний знак НОМЕР_1 , також не може бути належним та допустимим доказом з наступних підстав.

Відповідно до вимог розділу VII «Визначення вартості КТЗ» «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395 вбачається, що:

7.17. Якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ.

7.18. Вартість утилізації КТЗ визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися, або із застосуванням методу питомої ваги окремої складової КТЗ від ринкової вартості КТЗ.

7.19. У разі наявності даних щодо продажу аналогічного КТЗ у такому самому технічному стані за вартість утилізації КТЗ, що оцінюється, може прийматися ціна продажу зазначеного аналогічного КТЗ.

7.20. Вартість технічно справних складників визначається на підставі результатів їх діагностування на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісу, а у разі необхідності - дефектування.

7.21. Вартість технічно справних складників визначається відповідно до вимог пункту 7.36 та підпунктів 8.5.10-8.5.12 пункту 8.5 цієї Методики з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та з відніманням вартості робіт з їх демонтажу, діагностування, дефектування, витрат, пов`язаних з їх продажем у регіоні (складські, транспортні, торговельні витрати та інше), суми податків, зборів, інших обов`язкових платежів та прибутку, що очікується від реалізації складників на вторинному ринку. Зазначені витрати, окрім вартості робіт з демонтажу, діагностування, дефектування складників, мають бути задані як вихідні дані замовника оцінки або визначені залученими до оцінки фахівцями у галузі економіки.

Однак посилання експерта на порівняльний аналіз аналогічного транспортного засобу з метою визначення вартості утилізації КТЗ недоречна, оскільки з наведених експертом аналогічних пошкоджених транспортних засобів неможливо визначити, що їх технічний стан є аналогічним, з тими самими пошкодженнями, так як візуально їх визначити неможливо. А тому вважаю, що відповідно до вище зазначених норм методики вартість утилізації транспортного засобу Ford Mustang, державний номерний знак НОМЕР_1 , можливо встановити лише на підставі результатів їх діагностування на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісу або дефектування. Разом з цим виникає сумнів і порівняльний аналіз експерта, оскільки сторінка інтернет сайту OLX виглядає по-іншому, як наведено експертом, та візуально видно втручання у фото та накладення частин фото один на одного, крім того на даному сайті всі ціни на автомобілі зазначаються в національній валюті, а саме гривні, а на представлених експертом фото зазначено в доларах США.

Також звернув увагу на сумнів у висновку експерта по визначенню вартості утилізації КТЗ, який знову ж таки підтверджує фальсифікацію доказу, яка полягає в тому що на трьох наданих витягах з інтернет сайту OLX пошкоджених автомобілів, що на арк. № 7,8,9 висновку, всі три оголошення опубліковані 26 червня 2023 року, тобто за 1 день до складання висновку, при цьому всі три продавці - користувачі сайтом, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали користуватись послугами сайту лише з червня 2023 року, при цьому на всіх фото відсутні номерні знаки, які б вказували на належність транспортних засобів до реєстрації на території України, а тому це все вказує на штучність створення доказу.

Щодо вимог позивача в частині відшкодування шкоди, яку позивач ОСОБА_1 відшкодував ОСОБА_3 на суму 58 000 грн. за знищенні туї внаслідок ДТП, - слід зазначити, що в якості доказу витрат коштів за знищені туї позивач ОСОБА_1 подав до суду розписку ОСОБА_3 про отримання коштів на суму 58 000 грн та відсутність претензій, однак дана розписка не може бути належним і допустимим доказом, оскільки ОСОБА_3 не зазначив кількість пошкоджених кущів, їх вартість, вартість відновлених робіт та не надав експертної оцінки пошкодженого майна, і в свою чергу позивач не надав суду зазначених доказів.

Щодо вимог позивача в частині відшкодування моральної шкоди, то ним не обґрунтовано та не доведено обсяг, наявність та наслідків моральних страждань внаслідок ДТП, тому вважаю що слід відмовити позивачу у задоволенні відшкодування моральної шкоди повністю.

Щодо вимог позивача в частині відшкодування судових витрат слід зазначити, оскільки позивачем ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів для відшкодування йому матеріальної (майнової) та моральної шкоди, тому судові витрати не можуть покладатися на відповідача і задоволенню не підлягають.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 05.09.2024 продовжено строк адвокату Кирилюк Т.А. на подачі відповіді на відзив та відкладено підготовче судове зсідання.

30.09.2024 адвокатом Кирилюк Т.А. подано відповідь на відзив, який мотивований наступними доводами.

У відзиві на позов, що був поданий ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», вказується, що відповідно до п.37.1.4. ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння ДТП. З посиланням на практику Великої палати Верховного суду від 11.12.2019р., Відповідач-2 вказує, що впродовж цього строку ОСОБА_1 мав звернутися до страховика або до суду, однак із даним позовом він звернувся 09.08.2024р., а до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» заяву про здійснення відшкодування ніби-то взагалі не подавав.

Також Відповідач-2 заперечує те, що про поліс ОСОБА_2 позивач дізнався лише 05.03.2024, так як судовим експертом Павлишиним Я.Д. направлялося повідомлення до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про проведення огляду автомобіля та про це також вказувалося у відповіді судового експерта Павлишина Я.Д. від 26.03.2024 на запит адвоката Кирилюк Т.А. (хоча дана відповідь датована пізніше, ніж дата отримання відзиву від 05.03.2024р)

Відповідач-2 вказує, що згідно з постановою Чернівецького апеляційного суду від 28.04.2023 було закрито провадження у справі про адмінправопорушення по ст.124 КУпАП України відносно позивача ОСОБА_1 і, на думку Відповідача-2, «саме подання заяви про страхове відшкодування на протязі року від цієї дати могло вважатися поданням заяви про страхове відшкодування з порушенням строків з поважних причин» (абз.7 стор.3 відзиву).

Також вказано, що заява від 08.05.2024 не містить власного підпису позивача, тому не відповідає вимогам ст.ст. 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», і що даний документ Відповідач-2 отримав лише 13.05.2024р.

Проте, вище вказане не відповідає дійсності у зв`язку із наступним:

Відповідно до ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси, а також невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Таким чином, ОСОБА_2 повинен був повідомити ОСОБА_1 про назву та місцезнаходження свого страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси, а також повідомити страхову компанію про пошкоджений транспортний засіб ОСОБА_1 , його місцезнаходження.

Про те, що на момент ДТП станом на 15 лютого 2022 року цивільна відповідальність належного ОСОБА_2 транспортного засобу Fiat Doblo, державний номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» полісом № 206777468 та ОСОБА_5 виконав свої обов`язки, повідомивши страховика про страховий випадок. Позивачу ОСОБА_1 нічого не було відомо аж до моменту, коли ОСОБА_1 звернувся із позовом до Кіцманського районного суду Чернівецької області.

Крім того, якщо ОСОБА_2 повідомив страхову компанію про ДТП, то з невідомих причин із ОСОБА_1 не зв`язувався жоден аварійний комісар для огляду пошкодженого майна, а тому він не знав про страховку.

Дізнавшись із відзиву про страховий поліс, представником позивача було подано адвокатський запит № 21 від 22.03.202 та 27 березня 2024 року адвокатом Кирилюк Т.А. було отримано від ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» відповідь № ЦВ-032940 на вищезазначений адвокатський запит, у якій було підтверджено, що відповідальність ОСОБА_2 дійсно є застрахованою і що 16 лютого 2022 року від нього надійшло письмове повідомлення щодо події, яка сталася 15.02.2022р.

До позову також було додано направлений в інтересах ОСОБА_1 адвокатський запит №31 від 09.05.2024р. до ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», в якому представник позивача просила страховика надати копію страхового полісу №206777468, відповідно до якого ОСОБА_2 застрахував свою відповідальність як власник транспортного засобу марки FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_2 , та повідомити страхову суму, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов страхового полісу №206777468, а також розміру встановленої у договорі страхування франшизи, так як ОСОБА_2 довго не надавав навіть в суді копію страхового полісу.

Лише листом від 11.05.2024р. за № ЦВ-032940/1 ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» повідомила, що за договором страхування, укладеним із ОСОБА_2 , страхова сума на одного потерпілого за шкоду, завдану життю та здоров`ю складає 260 000 грн., за шкоду, заподіяну майну 130 000 грн., розмір франшизи 2600 грн.

До цього, представником позивача лише на підставі усної інформації та повідомленого у відзиві на позов по справі №718/525/24 номеру страхового полісу було подано заяву про здійснення страхової виплати, яка долучена до позову разом із доказами її відправлення поштовим зв`язком саме 08.05.2024р., а тому вона вважається поданою днем її відправки поштовим зв`язком.

Крім того, копія заяви та долучених до неї документів також 08.05.2024 була направлена на електронну пошту страхової компанії (скріншоти з електронної поштової скриньки додаються).

Відповідач-2 взагалі проігнорував як даний електронний лист, так і письмову заяву з додатками, яку сам підтверджує, що отримав 13.05.2024р.

Щодо строків подання заяви про виплату страхового відшкодування, то вона була подана впродовж одного року із дня, коли Позивачу стало відомо, що він має право на виплату страхового відшкодування.

Зокрема, станом на 15.02.2023р. (один рік із дня настання ДТП) ОСОБА_1 ще не міг звертатися до страхової компанії із відповідною заявою, так як на той час ще не було прийнято постанови Кіцманського районного суду Чернівецької області по справах №715/483/22 та №715/562/22 відносно притягнення до відповідальності особи, винної у даному ДТП. Надалі, 21.03.2023 було прийнято дві постанови, відповідно до яких ОСОБА_1 суд першої інстанції вважав винним в порушенні ПДР, а ОСОБА_2 ні, внаслідок чого обидві постанови були оскаржені в апеляційну інстанцію.

Лише 09.05.2023р. Чернівецький апеляційний суд притягнув ОСОБА_2 за порушення правил дорожнього руху, що спричинило ДТП, і лише відтоді у ОСОБА_1 з`явилась можливість звертатися до страхової компанії, що він зробив 08.05.2024, коли мав для цього всі необхідні відомості про страховий поліс ОСОБА_2 .

Таким чином, вищенаведеним спростовується та обставина, що позивач пропустив без поважних причин строк для звернення у страхову компанію для отримання грошової компенсації. Цим також спростовується і теза, що наведена в абз.1 на стор.4 відзиву Відповідача-2 про те, що позивач не звернувся впродовж року від дня ухвалення постанови від 09.05.2024.

Щодо повідомлення, яке направлялось судовим експертом Павлишиним Я.Д. в ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» для забезпечення явки представника страхової компанії під час огляду автомобіля, і яке також було проігноровано страховиком, то про такий лист експерт ні адвоката, ні Позивача, не повідомляв. Висновок експерта про вартість матеріального збитку був складений лише 19.06.2023, а про вартість утилізації автомобіля 27.06.2023р., тобто вже після того, як на підставі постанови Чернівецького апеляційного суду у Позивача виникло право на виплату страхового відшкодування та в межах річного строку на таке звернення.

Також щодо відсутності у заяві про виплату страхового відшкодування від 08.05.2024 власного підпису позивача ОСОБА_1 , можу пояснити суду, що дану заяву було подано в його інтересах адвокатом та підписано дану заяву адвокатом Кирилюк Т.А., що має на це відповідні повноваження відповідно до договору про надання правової допомоги №15/22 від 11.03.2022р. Це аж ніяк не суперечить вимогам ст.ст. 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Також у прохальній частині даної заяви чітко вказано: «прошу Вас здійснити страхове відшкодування в межах страхової суми за полісом №206777468…», а тому Відповідач-2 безпідставно вказує, що йому не надходила заява на страхове відшкодування в інтересах ОСОБА_1 .

Таким чином, сторона позивача вважає, що доводи Відповідача-2 не підтверджуються документально, а тому не заслуговують на увагу.

Окрім того, як у відзиві Відповідача-1, так і у відзиві Відповідача-2 містяться доводи відносно відсутності безпосереднього причинного зв`язку між завданою шкодою та діями відповідача ОСОБА_2 .

Однак, для того, щоб спростувати доводи відповідачів, достатньо просто подивитись долучений до позову відеозапис ДТП, на якому чітко видно, що відповідач ОСОБА_2 створив ОСОБА_1 аварійну обстановку, внаслідок чого той пошкодив свій транспортний засіб. Якби не дії ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не довелося б різко змінити напрямок руху та він би не потрапив у ДТП.

При цьому у Постанові Чернівецького апеляційного суду від 09.05.2023р., яка міститься у матеріалах справи, чітко вказано на стор.3 та сотр.4, що:

- «із дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 не виконав вимоги п.16.6 ПДР України, а саме не надав дороги транспортному засобу, що рухався у зустрічному напрямку прямо, що і стало причиною ДТП»;

- «із досліджених апеляційним судом доказів вбачається, що саме дії ОСОБА_2 були первинними, він як учасник дорожнього руху перший допустив порушення ПДР України і його маневр змусив змінити напрямок руху ОСОБА_1 »

А доводи Відповідачів про те, що Постановою Чернівецького апеляційного суду від 28.04.2023р. ніби-то не встановлено заподіяння матеріальної шкоди в ДТП не заслуговують на увагу, так як за змістом даної постанови, вона стосується кваліфікації дій саме ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 , тому у ній говориться, що діями ОСОБА_1 не завдано майнової шкоди.

Таким чином, вважаємо, що наявність підстав для настання цивільно-правової відповідальності доводиться доданими до позову доказами у своїй сукупності, яким суд має дати належну оцінку.

Крім вказаного вище, Відповідач-1 у своєму відзиві також навів низку зауважень до поданого позивачем в якості доказу по справі висновку експертизи від 19.06.2023.

При цьому відповідач ставить під сумнів висновок експерта, посилаючись на те, що позивачем ніби-то не надано доказів належного повідомлення ОСОБА_2 про дату, час та місце огляду пошкодженого автомобіля, хоча такі містяться у справі.

Так, на сторінці 45 - 46 наданого позивачем висновку авто-товарознавчої експертизи про вартість матеріального збитку №36-06-23 від 19.06.2023 року міститься повідомлення ОСОБА_2 про те, що 10.05.2022 року буде проводитись огляд автомобіля експертом ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 . Також експертом долучено докази поштового направлення цього повідомлення на адресу ОСОБА_2 цінним листом з описом вкладення, а саме повідомлення було направлено завчасно 03.05.2022 року.

Щодо наведених у відзиві зауважень до змісту експертизи із посиланням на методику її проведення, сторона позивача вважає, представник відповідача, не будучи експертом у відповідній галузі, не може самостійно давати рецензію та висновок ліцензованого експерта.

Однак, з метою спростування поданих відповідачем зауважень, які він висловлював і раніше по справі № 718/525/24, представником позивача було направлено судовому експерту Павлишину Я.Д. адвокатський запит № 22 від 22.03.2024р. із проханням надати додаткові письмові пояснення щодо висловлених представником відповідача ОСОБА_2 зауважень стосовно висновку експерта №36-06-23 авто-товарознавчої експертизи про вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля FORD MUSTANG, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та економічної доцільності проведення відновлювального ремонту від 19 червня 2023 року, а також стосовно висновку експерта №36/1-06-23 авто-товарознавчої експертизи про вартість утилізації автомобіля FORD MUSTANG від 27 червня 2023 року.

У відповідь на цей запит від судового експерта листом від 22.03.2024 надійшли наступні пояснення:

1) Огляд транспортного засобу Ford Mustang, державний номерний знак НОМЕР_1 , проводився 10.05.2023 року на вул. Авангардній, 11, в м. Чернівці лише в присутності власника транспортного засобу ОСОБА_1 , відповідно за відсутності ОСОБА_2 , оскільки в додатку № 6 до Висновку надані копії повідомлень ОСОБА_2 за вих. №20-п-05-22 від 03.05.2022 і в ПрАТ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННАІНШУРАНС ГРУП" за вих. №21-п-05-22 від 03.05.2022 та копії квитанцій про їх оплату, однак на огляд ОСОБА_2 та представник страхової компанії не з`явилися;

2) на арк. № 9 в підрозділі Висновку №36-06-23 «Обмеження достовірності дослідження» зазначено, що Висновки цього дослідження є достовірними за таких умов: Показники одометра (лічильника пробігу) КТЗ відповідають його дійсному пробігу, а одометр не піддавався впливу з метою фальсифікації його показів. В дослідницькій частині на 10 сторінці Висновку зазначено, що показники одометра з пробігом досліджуваного автомобіля не встановлено (оскільки пошкоджено електрообладнання), що аж ніяк не є фальсифікацією, а відповідає дійсності. Пробіг автомобіля необхідний в подальших розрахунках при визначенні ринкової вартості транспортного засобу прийнято нормативний. В даному випадку необхідно керуватись наступним пунктом 7.11. Методики (джерело [2] у Висновку) «У разі якщо одометр технічно несправний або встановлено факт його заміни чи втручання, що призвело до зміни показань пробігу КТЗ, у подальших розрахунках слід виходити з нормативного пробігу з врахуванням строку експлуатації оцінюваного КТЗ»;

3) На сторінці № 11 Висновку №36-06-23 допущено описку щодо технічного огляду автомобіля Ford Mustang державний номерний знак НОМЕР_1 , в подальшому читати 10.05.2022 року, як зазначено в питанні на сторінці 2 Висновку;

4) На сторінці № 12 Висновку №36-06-23 допущено описку, щодо дати виготовлення КТЗ, в подальшому читати 01.04.2014 року, як зазначено в попередньому рядку дослідження;

5) На сторінці № 17 Висновку №36-06-23 допущено описку, щодо строку експлуатації КТЗ, в подальшому читати «Строк експлуатації Т, років (на дату ДТП) 9 років 2 місяці 18 днів (9,17 років), як зазначено на сторінці №15;

6) Щодо ринкової вартості транспортного засобу Ford Mustang, державний номерний знак НОМЕР_1 , при визначенні ринкової вартості КТЗ виконано вимоги п. 7.1 і п.7.2 Методики в області необхідності використання цінових даних, що викладені у вітчизняній довідниковій літературі, зокрема «Бюлетені авто-товарознавця» та виконанні розрахунків на основі цін на ідентичні транспортні засоби, див. додаток №4 до Висновку №36-06-23;

7) також стосовно висновку експерта №36/1-06-23 авто-товарознавчої експертизи про вартість утилізації автомобіля FORD MUSTANG від 27 червня 2023 року, стороною відповідача Методика трактується на свій розсуд, без розуміння специфіки її застосування. Оскільки економічна недоцільність відновлення досліджуваного КТЗ у Висновку №36-06-23 встановлено і відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним, у цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ (п.7.17. Методики), що і було виконано у висновку експерта №36/1-06-23.

Таким чином, експертом спростовано зауваження представника відповідача щодо наданих ним висновків від 19.06.2023.

Щодо позовних вимог про відшкодування грошових коштів, сплачених ОСОБА_3 за знищені внаслідок ДТП туї, Відповідач-1 заперечує розписку про отримання коштів на суму 58000 грн. в якості належного і допустимого доказу по справі, так як у ній не зазначено кількості пошкоджених кущів та вартості відновлювальних робіт.

Однак, із наданого до суду відеозапису ДТП чітко вбачається, що під час ДТП було повністю знищено (знесено) 7 туй висотою орієнтовно 3 м та дорожній знак 3.35, що вже було встановлено Постановою Чернівецького апеляційного суду від 28.04.2024р., яка міститься в матеріалах справи.

Одразу після ДТП власник даної земельної ділянки, а відповідно і зелених насаджень на ній - ОСОБА_3 разом із ОСОБА_1 перевірили в мережі Інтернет вартість аналогічних дерев та ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_3 відповідні кошти (докази сплати коштів, докази права власності на земельну ділянку додані до позову).

Щодо моральної шкоди, яка на думку Відповідача-1 є недостатньо обґрунтованою, сторона позивача ще раз звернула увагу суду, що у позові досить детально розписано, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із наслідками даної пригоди, було пошкоджено майно позивача, що призвело до сильних душевних страждань позивача, так як він змушений був нести значні витрати часу для відновлення свого порушеного права, він був позбавлений можливості користуватися власним автомобілем, через що порушились його нормальні життєві зв`язки, йому довелося змінити свої звички та спосіб пересування, ОСОБА_1 почувався дуже пригніченим через вимушені зміни у його житті та необхідність застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя. Крім того, Позивач пережив сильний стрес через небезпеку, що виникла під час ДТП, несла загрозу його здоров`ю та навіть життю Позивача, так як ОСОБА_1 змушений був допустити небезпечний маневр, через який міг взагалі загинути, а допустив він його задля уникнення зіткнення з автомобілем Відповідача, тобто рятуючи майно та життя і здоров`я Відповідача від можливих наслідків прямого зіткнення автомобілів.

Сторона позивача вважає, що доводи Відповідача-1 та Відповідача-2 не заслуговують на увагу та просить задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 в повному обсязі.

Ухвалою суду від 14.01.2025 клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Бандуровського Бориса Петровича про призначення повторної судової авто-товарознавчої експертизи у цивільній справі № 758/2645/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди залишено без задоволення.

Представник позивача адвокат Кирилюк Т.А. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Пояснила, що 27.04.2024 вона отримала відповідь із страхової про факт звернення до них відповідача Котика, 09.05.2023 суд апеляційної інстанції визнав Котика винним за ст. 122 КУпАП і саме з цієї дати у позивача ОСОБА_1 з`явилося право звернутися до страховика із заявою про відшкодування впродовж одного року.

Представники відповідача-1 адвокат Бандуровський Б.П. просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у відзиві.

Представник відповідача-2 адвокат Боднарук І.Ю. в судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву просила відмовити в задоволенні позову та провести розгляд справи без їхньої участі.

Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося.

Заходів спрямованих на забезпечення доказів не вживалося.

Ухвалою суду від 13.09.2024 накладено арешт на автомобіль марки Fiat Doblo, 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши останньому вчиняти будь-які дії щодо відчуження цього автомобіля.

В судове засідання 24.02.2025, яким завершився розгляд цієї справи, сторони не з`явилися, подали заяви про його проведення без їхньої участі.

Згідно із ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши справу, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 15 лютого 2022 року близько 15 год, . керуючи автомобілем марки «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2 , в с. Чагор на нерегульованому перехресті, виїжджаючи із другорядної дороги з вул. Небесної Сотні на вул. Головну, не надав перевагу в русі автомобілю «Ford Mustang», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку по вул. Головній, чим спричинив аварійну ситуацію останньому та змусив його змінити швидкість та напрямок руху, що призвело до настання ДТП. Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 5 ст. 122 КУпАП. Постановою Чернівецького апеляційного суду № 715/483/22 від 09.05.2023 ОСОБА_2 визнано винним у вказаному ДТП, однак провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрито у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що вина відповідача ОСОБА_2 у вказаній вище ДТП є встановленою.

З копії технічного паспорта серії НОМЕР_4 встановлено, що власником автомобіля «Ford Mustang» д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_1 .

Під час допиту в якості свідка позивач ОСОБА_1 повідомив суду, що 15.02.2022 рухався з м. Чернівці по головній дорозі. На його смугу руху з другорядної дороги виїхав транспортний засіб Fiat, що змусило ОСОБА_1 маневрувати з метою уникнення зіткнення автомобілів, що призвело до його заїзду «у безпечне місце» туї. Після ДТП тривали судові тяжби. Позивач втратив автомобіль, на який довго заробляв. Авто було зруйноване внаслідок ДТП. Відповідач ОСОБА_10 не повідомив ОСОБА_1 про наявність страховки. Представники страховика не виходили на ОСОБА_1 .. Лише 09.05.2023 стало відомо, що саме відповідача ОСОБА_2 суд визнав винним у ДТП. Після чого позивач звернувся до експерта, щоб встановити залишкову вартість свого автомобіля. Експерт викликав і відповідача ОСОБА_2 .. ОСОБА_1 відшкодував Георію Постевці вартість семи туй, про що той дав розписку. Через втрату автомобіля позивачеві було важко виконувати свою роботу, оскільки у нього немає найманих працівників, часто згадував своє авто, задля роботи позичав автомобіль у друзів, пережив стрес, під час ДТП міг загинути. Через декілька днів після ДТП позивач захворів. 08.05.2024 позивач звернувся до страхової «Княжа…». Авто позивача було застраховане, однак свою страхову він не повідомив про ДТП впродовж трьох днів. Наразі авто позивача перебуває на СТО на реалізації.

Відповідно до Висновку експерта авто-товарознавчої експертизи про вартість матеріального збитку та економічної доцільності проведення відновлювального ремонту № 36-06-23 від 19.06.2023 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ford Mustang» д.н.з. НОМЕР_1 складає 1 159 792,60 грн, що перевищує ринкову вартість КТЗ на дату виконання експертизи, яка становить 668 753, 25 грн. Отже, матеріальний збиток завданий ОСОБА_1 в результаті пошкодження під час ДТП 15.02.2022 на дату проведення експертизи становить 668 753, 25 грн.

Відповідно до висновку експерта авто-товарознавчої експертизи про вартість утилізації автомобіля «Ford Mustang» д.н.з. НОМЕР_1 № 36/1-06-23 від 27.06.2023, вартість утилізації цього автомобіля становить 189 316 грн.

За заявою сторони позивача суд викликав експерта ОСОБА_9 , який виконував описані вище експертизи, для надання усних пояснень щодо його висновків. З Приводу висновку авто-товарознавчої експертизи про вартість матеріального збитку та економічної доцільності проведення відновлювального ремонту № 36-06-23 від 19.06.2023 ОСОБА_9 пояснив, що на аркушах 45-46 є копії його запрошень із описом вкладення всіх сторін на огляд транспортного засобу, в тому числі і відповідача ОСОБА_2 , але повідомлення про вручення йому не повернулося. Огляд транспортного засобу проводив органолептичним методом, експертною лінійкою, фото та відео засобами. Авто було дуже пошкоджене. Показник одометра неможливо було встановити через відсутність електроживлення в автомобілі. Електрика експерт не залучав за відсутністю такою потреби. «Недопробіг» в будь-якому випадку впливає в бік збільшення вартості авто. ОСОБА_9 знайшов саме це авто на американському сайті з пробігом 90 000 км. Далі експерт скористався нормативним показником одометра (додаток № 4 у висновку, аркуш 39)., який для цього авто становить 22000 км/рік. Пробіг авто експерт не вираховував. На аукціоні на американському сайті саме це авто (співпав він код) було виставлене 26.12.2016 за ціною 15286 доларів США. Зазначений строк експлуатації автомобіля 16 років (аркуш 17) є опискою експерта, яка не впливає на висновок. Правильний строк експлуатації 9 років 2 місяці 18 днів (аркуш 15). Коефіцієнт фізичного зносу не було потреби визначати через знищення автомобіля. Основне джерело інформації експерта бюлетень авто товарознавця № 129 від 19.06.2023. Транспортних засобів із подібними пошкодженнями не було в Україні, хоча методика дозволяє брати до уваги автомобілі із подібними пошкодженнями. Три світлини з пошкодженими автомобілями з`явилися в однин день на сайті.

Також судом встановлено, що на момент ДТП 15.02.2022 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієна іншуранс груп».

З адвокатського запиту ОСОБА_11 № 21 від 22.03.2024 слідує, що сторона позивача звернулася до страхової компанії із запитом чи повідомляв ОСОБА_2 її про страховий випадок, який стався 15.02.2022. Відповіддю № ЦВ-032940 від 27.03.2024 сторону позивача повідомлено про те, що ОСОБА_2 повідомив страхову компанію 16.02.2022 про ДТП, яка сталася 15.02.2022.

Крім того, адвокатом позивача зробленого запит № 31 від 09.05.2024 до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієна іншуранс груп» з метою отримання копії страхового полісу ОСОБА_2 та інформації про розмір страхової виплати.

11.05.2024 страхова компанія відмовила адвокату Кирилюк Т.А. у наданні копії страхового полісу з тих підстав, що інформація, яка міститься в ньому є таємницею страхування. В цьому ж листі підтверджено факт страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 на момент ДТП та вказано розміри страхових сум.

08.05.2024 ОСОБА_1 направив до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієна іншуранс груп» повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку, для виплати йому страхового відшкодування, у якій просив страхову компанію здійснити страхове відшкодування в межах страхової суми за полісом № 206777468 завданої ОСОБА_1 . ОСОБА_2 матеріальної шкоди за пошкодження автомобіля в розмірі 479 437 грн та матеріальної шкоди у виді грошової компенсації за пошкодження майна ОСОБА_3 на суму 58 000 грн. Відповідь страхової компанії на звернення ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутня.

З розписки ОСОБА_3 , яка видана ним 15.02.2022, встановлено, що ОСОБА_1 оплатив вартість пошкоджених туй, які знаходилися на території ресторану «Надія», поблизу якого сталася ДТП, на суму 58 000 грн.

З дослідженого в судовому засіданні диску з відеозапису події ДТП (а.с. 11) встановлено, що відповідач ОСОБА_2 на автомобілі Fiat виїхав з другорядної дороги на зустрічну полосу руху, внаслідок чого позивач ОСОБА_1 на автомобілі Mustang змінив напрямок руху з метою уникнення зіткнення та заїхав в туї.

З архівної справи № 718/526/24 (а.с. 82-86) встановлено наявність у ній відзиву ОСОБА_5 , з якого, як стверджує сторона позивача, вона дізналася про існування страховика відповідача-2 у справі.

Отже, судом встановлено, що 08.05.2024 позивач звернувся до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієна іншуранс груп» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

ДТП мало місце - 15.02.2022.

Таким чином річний строк для звернення із заявою про страхове відшкодування до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієна іншуранс груп» сплинув 16.02.2023.

В судовому засіданні позивач посилався на те, що звертаючись до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієна іншуранс груп» із повідомленням про страховий випадок він пропустив даний строк із поважних причин, оскільки чекав на завершення розгляду апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч. 5 КУпАП щодо ОСОБА_2 , якого 09.05.2023 постановою Чернівецького апеляційного суду визнано винним у вчиненні ДТП, яка сталася 15.02.2022 за участю ОСОБА_1 , тому вважає правомірною вимогою про відшкодування йому шкоди страховою компанією в межах страхових виплат.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування» далі - Закон №85/96-ВР)).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 Закону №1961-IV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до пунктів 35.1, 35.2 статті 35 Закону №1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

До заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

- навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку;

- неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 03 жовтня 2018 року в справі № 753/5293/16-ц, строк, зазначений у підпункті 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є присічним і поновленню не підлягає.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм права викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19) та Верховним Судом в постановах від 21 березня 2019 року у справі № 758/16132/16-ц (провадження № 61-30263св18), від 01 липня 2019 року у справі № 513/1275/14-ц (провадження № 61-22420св18) та від 05 лютого 2020 року у справі № 748/1893/18 (провадження № 61-11557св19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, зазначено, що «право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), Велика Палата Верховного Суду з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності…

...Відтак, аналізуючи зазначене законодавство в сукупності з загальними принципами цивільного права, як то добросовісність поведінки та спрямованість на відновлення порушеного права, слід дійти висновку, що потерпіла особа при відмові страховика (страхової компанії) у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском річного строку, має право на пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності.

У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку».

У постанові Верховного Суду від 15 травня 2024 року №161/8285/22 зроблено наступні висновки "звернення позивач до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб з пропуском визначеного положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» річного строку для такого звернення, є підставою для висновку страховика про відмову у здійсненні страхового відшкодування. При цьому посилання позивача на тривалість розгляду кримінальної справи щодо встановлення вини іншого учасника у вчиненні спірної ДТП, апеляційним судом правильно визнано безпідставними, оскільки існування кримінального провадження не може свідчити про неможливість звернення потерпілого до страховика з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування, чи пред`явлення позову про відшкодування шкоди за спірне ДТП. При цьому цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану ДТП, наступає незалежно від вини завдавача шкоди.

Подібний за змістом правовий висновок, викладено у постановах Верховного Суду від 04 липня 2023 року у справі № 686/20281/21 (провадження № 61-9642 св 22), від 17 квітня 2024 року у справі № 552/7011/22 (провадження № 61-2109 св 24), від 24 квітня 2024 року у справі № 243/880/23 (провадження № 61-18255 св 23).

У справі, що розглядається, установлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася 15.02.2022. Із повідомленням до страховика позивач звернувся 08.05.2024. Доказів звернення із заявою про виплату страхового відшкодування, яка б відповідала вимогам ст.35 Закону № 1961-IV, в межах річного строку не надано.

При цьому, звертаючись до суду, позивач не посилається на те, що незвернення до страховика (страхової компанії) було обумовлене обставинами, які не залежали від його волі, та ним було здійснено розумних, необхідних та достатніх заходів щодо такого відшкодування.

Посилання позивача на тривалий розгляд справи про адміністративне правопорушення та відсутність постанови про притягнення страхувальника до адміністративної відповідальності суд відхиляє, оскільки такі не ґрунтуються на положеннях статті 35 Закону № 1961-IV.

Окрім цього, відсутність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності страхувальника не свідчить про неможливість звернення до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 травня 2024 року №161/8285/22, які згідно частини 4 статті 263 ЦПК України підлягають застосуванню судом.

Отже, позовні вимоги до відповідача - 2 ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої ДТП, суд зазначає наступне.

За змістом статті 30 Закону N 1961-IV, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Таким чином, ремонт автомобіля марки FORD MUSTANG, д.н.з. НОМЕР_1 , вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст.1187 Цивільного Кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З Постанови № 4 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вбачається: п. 4) розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини; П. 6) якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).

Дії відповідача не відповідали п. 16.6 ПДР України, що встановлено постановою Чернівецького апеляційного суду № 715/483/22 від 09.05.2023, яка набрала законної сили. Між діями відповідача і завданням шкоди є безпосередній причинний зв`язок.

Згідно із п. 15 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно зі висновком експерта № 36-06-23 від 16.06.2023, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача перевищує його ринкову вартість, позивач згоден з визнанням його транспортного засобу фізично знищеним, тому розмір завданого збитку ОСОБА_1 становить 668 753,25 грн. Відповідно до висновку № 36/1-06-23 вартість утилізації залишків транспортного засобу позивача становить 189 316 грн і саме на цю суму позивач зменшив розмір шкоди, яка завдана йому тотальним знищенням його автомобіля. Таким чином, матеріальна шкода, яка завдана позивачу в наслідок ДТП, яка сталася 15.02.2022, становить 479 437,25 грн.

ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом просить стягнути з винуватця ДТП ОСОБА_2 матеріальну шкоду за пошкодження автомобіля в розмірі 349 437,25 грн.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Таким чином, суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову (постанова Верховного Суду від 02 червня 2022 року в справі № 602/1455/20).

Щодо стягнення з ОСОБА_2 франшизи, суд зазначає наступне.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (абзац перший пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі також - Закон N 1961-IV)).

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України "Про страхування").

Франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (частина вісімнадцята статті 9 Закону України "Про страхування").

Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту (пункт 12.1 статті 12 Закону № 1961-IV).

Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (пункт 36.6 статті 36 Закону № 1961-IV).

З огляду на зміст цих приписів у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити суму страхового відшкодування за вирахуванням франшизи, якщо сторони її передбачили у відповідному договорі. Суму франшизи потерпілому має компенсувати страхувальник або інша особа, відповідальна за завдані збитки.

Враховуючи те, що в справі, яка розглядається, суд не знайшов підстав для стягнення регламентної виплати ОСОБА_1 страховиком ОСОБА_2 і така виплата не була здійснена у зв`язку із пропуском позивачем річного строку на подачу заяви на її відшкодування, розмір франшизи на суму 2 600 грн стягненню не підлягає, тобто в задоволенні цієї частини позову слід відмовити.

Крім того, позивач ОСОБА_1 зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_12 йому було спричинено моральну шкоду.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частина 1 ст. 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, при визначенні суми моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, враховує характер та ступінь її завдання, враховуючи те, що через втрату автомобіля позивачеві було важко виконувати свою роботу, оскільки у нього немає найманих працівників, він часто згадував своє авто, задля роботи позичав автомобіль у друзів, пережив стрес, під час ДТП міг загинути, через декілька днів після ДТП позивач захворів, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд виснує, що дана позовна вимога підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача ОСОБА_2 , як заподіювача шкоди підлягає стягненню 4 000 грн моральної шкоди на користь позивача.

Щодо матеріальної шкоди, яка завдана третій особі внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, суд зазначає наступне.

Постановою Чернівецького апеляційного суду № 715/562/22 від 28.04.2023 встановлено, що ОСОБА_1 пошкодив власний автомобіль марки «Fort Mustang», яким він керував на належних правових підставах, та допустив наїзд на перешкоду, зокрема, сім штук туй та дорожній знак 3.35, в результаті чого автомобіль, дорожній знак та туї отримали механічні пошкодження.

Вказані туї розташовані на території ресторану «Надія» та шиномонтажу «DimArtAuto», які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 . Власником майна є ОСОБА_3 , що підтверджується інформаціями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.10.2023.

Відповідно до розписки, яка видана ОСОБА_3 15.02.2022, ОСОБА_1 відшкодував ОСОБА_3 грошові кошти на суміу 58 000 грн за знищені туї в результаті ДПТ.

Відповідно до ч.2 ст.1188 ЦК України, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2022 у справі № 477/874/19, зазначено, що за змістом частини першої статті 614 ЦК України вина як підстава відповідальності за порушення зобов`язання - це невжиття особою всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання, зокрема для запобігання заподіянню шкоди. З огляду на це припис частини другої статті 1188 ЦК України застосовний не тоді, коли встановлена вина кожного з власників (володільців), наприклад, транспортних засобів, внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки яких завдана шкода третій особі (тобто не тоді, коли встановлено невжиття залежних від цих власників (володільців) заходів для запобігання заподіянню такої шкоди), а тоді, коли поведінка кожного із власників (володільців) була неправомірною (зокрема, якщо кожен із них порушував правила безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, у зв`язку з чим відбулася вказана взаємодія та була завдана шкода третій особі). Встановлення неправомірності діяння кожного з власників (володільців), які спільно завдали шкоди третій особі внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, достатньо для покладення на цих власників (володільців) солідарного обов`язку з відшкодування шкоди.

Враховую те, що єдиним винуватцем ДТП є ОСОБА_2 , тому з нього підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 матеріальна шкода в розмірі 58 000 грн., яку він відшкодував ОСОБА_3 , як третій особі, яка постраждала в наслідок ДТП.

Що стосується розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

За змістом ч.1, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Так, позивачем за подання позовної заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 5 974,37 грн та 605,60 грн за подання заяви про забезпечення позову.

Крім того, витрати позивача на проведення експертизи становлять 9 200 грн, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № 36-06-23 від 27.06.2023.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пропорція задоволених судом вимог становить 71%.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За приписами ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.

За ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137ЦПК України).

Нормою ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження витрат на правову допомогу надано Договір про надання юридичної (правової) допомоги № 15/22 від 11.03.2022, додаткову угоду № 2 від 01.08.2024, замовлення від 01.08.2024, платіжні інструкції - № 26131353SВ від 15.08.2024, № 28603194SВ від 26.12.2024, № 71770366 від 26.12.2024, № 228396610 від 30.12.2024, детальний опис робіт на загальну суму 36 860 грн, ордер.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню на підставі ст.141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог сума 37374,38 грн. в рахунок відшкодування позивачеві судових витрат (5974,37+605,6+9200+36860*0.71%).

Захід забезпечення у виді арешту автомобіля марки Fiat Doblo, 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до положень статті 158 ч.7 ЦПК України, слід залишити у дії протягом 90 днів з дня набрання цим рішенням законної сили

Керуючись ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 22, 525, 526, 979- 984, 988, 990, 991, 992, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду у розмірі 407 437,25 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрат пов`язаних із розглядом справи у розмірі 37374,38 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати на відшкодування моральної шкоди у розмірі 4000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Захід забезпечення у виді арешту на автомобіль марки Fiat Doblo, 2009 року випуску, д. н. з. НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши останньому вчиняти будь-які дії щодо відчуження цього автомобіля, який визначений ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області області від 13.09.2024 (справа 718/2645/24, провадження №2-з/718/6/24), - залишити в дії протягом 90 днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Рішення не проголошувалося відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації АДРЕСА_3 .

Відповідач-1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації АДРЕСА_4 .

Відповідач-2 ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп», , місце знаходження: м. Київ, вул. Глибочицька, 44.

Суддя Василь Скорейко