Справа № 747/711/24
Провадження № 2/747/41/25
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

06.03.2025 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі головуючої судді Тіщенко Л.В. за участю секретаря Зірки В.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 9 від 08.02.2022 у розмірі 27 620 грн 32 коп, та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6500,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 08.02.2022 між ОСОБА_1 та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено кредитний договір у формі заяви-приєднання до Кредитного договору по продукту «Кредит на товар» № 9, згідно з умовами якого сума кредиту за договором складає 14 714 грн 82 коп. Відповідачка зобов`язувалась своєчасно та в повному оплатити кредит відповідно до умов договору, проте взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів відповідачка належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка у добровільному порядку не була погашена. Станом на 29.11.2024 р заборгованість відповідачки становить 27 620 грн 32 коп, яка складається з загальної заборгованості за тілом кредиту 13 714, 82 грн, загальної заборгованості за сумою комісії 13 905, 50 грн, яку позивач і просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі.

Ухвалою від 02 січня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 31 січня 2025 року, у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України ухвалено справу розглядати з повідомленням сторін. Відповідачу за місцем реєстрації було направлено судову повістку та матеріали. Судова повістка та матеріали, що направлялись відповідачу повернулись до суду не врученими із відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою, тобто відповідач не вважалась належним чином повідомленою про розгляд справи в суді, тому ухвалою від 31 січня 2025 року було вирішено проводити розгляд справи у заочному порядку, розгляд справи відкладено на 06 березня 2025 року, про місце, дату і час судового засідання повідомлено відповідача ОСОБА_1 шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідача повідомлено про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади, яке розміщено 31 січня 2025 року.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась, відзиву на позов не подала, про дату час і місце судового розгляду повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, тому у відповідності до положень ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд, за згодою позивача, ухвалює провести розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі, з винесенням заочного рішення по справі, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України, коли у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, заперечення на позов не подав, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування даних умов. Крім того, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

08 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 9. (а.с.11-11 зв) Відповідно до п. 2.1., 2.3. договору кредитор надає позичальнику кредит у гривні у сумі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії, інші супровідні платежі та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту, що надається за договором кредит. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитору у сумі та строки, визначені у графіку платежів, що подається позичальником кредитору разом з Заявою-приєднанням, відповідно до умов публічної пропозиції. У розділі 3 визначені Умови та порядок надання кредиту. Так, кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, повернення та платності. Надання кредиту здійснюється відповідно до його цільового призначення шляхом перерахування суми кредиту з поточного рахунку кредитора у розмірі та за реквізитами, вказаними у Заяві-приєднанні. Таке перерахування здійснюється протягом трьох календарних днів з моменту набуття чинності договором. Датою надання отримання кредиту вважається дата перерахування кредитором суми кредиту за реквізитами, вказаними у Заяві-приєднанні. У випадку, якщо кредитор здійснює перерахунок коштів не у день укладення договору, а у наступні календарні дні, графік платежів не підлягає коригуванню, строк кредиту в днях зменшується. Кредит вважається погашеним в день отримання кредитором коштів в погашення заборгованості за кредитом. З метою приєднання до договору, позичальник зобов`язаний за особистої присутності через кредитного посередника надати кредитору інформацію та документи, необхідні для проведення його ідентифікації та верифікації, оцінки кредитоспроможності, та заповнені і підписані власноручним підписом: Заяву-приєднання до договору; - Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (п. 1. 3. договору). Дата та номер Заяви-приєднання вважаються датою укладення/набуття чинності (датою виникнення прав та обов`язків сторін за договором) та номером кредитного договору по продукту «Кредит на товар», укладеного між позичальником та кредитором (п.п. 1.4.1. п. 1.4. договору). Фізична особа, зазначена в преамбулі Заяви-приєднання, набуває статусу позичальника з дня набуття чинності договором, як це передбачено п.п. 1.4.1. Публічної пропозиції (п. 1.5. договору). 08.02.2022 відповідачкою підписано власноруч Заяву-приєднання № 9 до кредитного договору по продукту «Кредит на товар», якою письмово підтвердила, що до моменту укладення договору вона ознайомлена з умовами паспорту споживчого кредиту, та отримала детальну інформацію, яка визначена Законом України «Про споживче кредитування». Враховуючи всю отриману інформацію, розуміє умови договору кредиту, з усіма його перевагами та недоліками, та вважає їх прийнятними і вигідними для себе. Одночасно з підписанням Заяви-приєднання відповідачкою також власноруч підписані Таблиця обчислення загальної вартості кредиту споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредити (графік платежів), паспорт споживчого кредиту по продукту «Кредит на товар». Відповідно до умов розділу 1 «Умови кредитування» Заяви-приєднання, сторони погодили суму кредиту у розмірі 14 714,82 грн, строк кредиту: 24 місяці з моменту надання по терміни, визначені в Графіку платежів, що подається разом з цією Заявою-приєднання, з кінцевим терміном повернення 08.02.2024 (включно). Процентна ставка (звичайна) 4, 50 % в місяць; пільгова процентна ставка не застосовується; пільговий період відсутній; орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору 68, 12%.

Суд, дослідивши умови та зміст кредитного договору № 9 від 08.02.2022 прийшов до висновку, що за своєю правовою природою правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі є кредитними, а тому вони підпадають під правове регулювання норм §2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивачем зазначено, що свої зобов`язання за договором він виконав у повному обсязі та надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

Згідно із ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (статті 79, 80 ЦПК України). Згідно із ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У протилежному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь іншої сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Звертаючись до суду, позивачем надані належні, достатні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог.

Доказів розірвання або визнання недійсними кредитного договору № 9 від 08.02.2022 в судовому порядку на час розгляду даної справи сторонами не надано, а тому в силу ст. 629 ЦК України зазначені договори є обов`язковими для виконання сторонами, що також не оспорювалось жодною із сторін в ході розгляду справи. Розмір заборгованості за кредитним договором відповідачкою не спростований, будь-яких нових нарахувань кредитної заборгованості позивач не проводив. У свою чергу, відповідачкою будь-яких належних та допустимих доказів на спростування доводів та вимог позивача щодо розміру заборгованості суду не надано.

Враховуючи, що відповідачкою порушені взяті зобов`язання щодо порядку та строків своєчасної оплати за кредитним договором № 9 від 08.02.2022, а тому з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 27 620 грн 32 коп. З огляду на наведене позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. До судових витрат згідно ч.1 ст 133 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в ході судового розгляду суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню сума судового збору 2422, 40 грн, сплачена позивачем при подачі позову до суду та документально підтвердженою платіжною інструкцією від 09.12.2024 р.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачки 6500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги № 28/08/24 від 28.08.2024, підписаний за допомогою ЕЦП (а. с. 8-10), додаткову угоду № 5 від 10.12.2024 року до Договору про надання правничої допомоги № 28/08/24 від 28.08.2024, згідно якої юридичну допомогу, що надається Адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує в гривнях шляхом сплати суми, що дорівнює 6500, 00 грн. (а.с.7), платіжна інструкція №1212016 від 12.12.2024 на суму 6500,00 грн із зазначенням призначення платежу «оплата послуг по стягненню заборгованості зг Акту № 115 від 11.12.2024 по Дод.№4 до Договору про надання правничої допомоги №28/08/24 від 28.08.2024, без ПДВ» (а. с. 18).

Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат представник позивача (адвокат) подав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснені витрати, необхідні для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила встановлюється судом на підставі поданих стороною доказів (договорів, рахунків).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо. Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення «гонорару успіху» у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат. Вказана правова позиція висвітлена в поста нові Верховного Суду по справі № 640/16093/21 від 01.09.2022. У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Надаючи оцінку доказам, які були надані позивачем на обґрунтування розміру судових витрат суд вказує на відповідність розміру витрат на оплату послуг адвоката критеріям, зокрема, щодо співмірності заявленої суми у 6500,00 грн. витрат на правничу допомогу із категорією складності справи, об`ємом наданих адвокатом послуг, витраченим адвокатом часом на надання правничої допомоги та значенню справи для сторони. З огляду на вказане, суд вважає, що визначена адвокатським об`єднанням сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду даної справи не є належним чином обґрунтованою. Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, становить 3000,00 грн.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись статтями 509, 525, 526, 536, 611, 628, 629, 638, 1048-1050, 1054 ЦК України, статтями 13, 43, 89, 128, 130, 131, 133, 141, 211, 247, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 353-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» заборгованість за Кредитним договором № 9 від 08.02.2022 року в розмірі 27 620 (двадцять сім тисяч шістсот двадцять) грн 32 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг», 01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 39 літ. А,

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя Л.В.Тіщенко