Провадження № 2/202/1528/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 березня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Десятерика Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

09.12.2024 року через систему «Електронний суд» позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 0912.2024 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду даної справи.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11.12.2024 року прийнято позовну заяву ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (торгова марка «Credit7») та ОСОБА_1 . Договору №3979374 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.09.2023 року, відповідач отримав кредит у розмірі 4 000,00 грн., строком на 360 днів шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «ТАСКОМБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування (730% річних).

14.09.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено Додатковий договір до Кредитного договору згідно умов котрого сума кредиту була збільшена до 10 000,00 грн.

Кредитний договір та Додатковий договір були укладені в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 08.05.2023 року, викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://credit7.ua/pro-nas/.

Кредитні кошти в сумі 4 000,00 грн. були перераховані відповідачу 14.09.2023 року на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «ТАСКОМБАНК».

Додатковий договір був підписаний 14.09.2023 року о 18:11:22 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором P084, надісланий на номер телефону ОСОБА_1 . Кредитні кошти у розмірі 6000,00 грн., згідно даного договору були перераховані відповідачу 14.09.2023 року на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «ТАСКОМБАНК».

Представник позивача зазначає, що сума кредиту по укладеному Кредитному договорі перераховується на платіжну карту відповідача, щоа була верифікована шляхом блокування певної суми коштів або іншим способом. Провести верифікацію платіжної карти може здійснити виключно ОСОБА_1 . Номер телефону відповідача співпадає з даними Українського бюро кредитних історій. Таким чином, виключно особа відповідача може отримати кредит після укладення Кредитного договору.

24.04.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір факторингу №24/04/2024 від 24.04.2024 року, відповідно до умов котрого право вимоги за Договором №3979374 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.09.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс».

Отже, до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» відповідно до укладеного договору факторингу №24/04/2024 від 24.04.2024 року перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором, заборгованість відповідача за котрим склала 53 800,00 грн., з котрих: 10 000,00 грн. заборгованість за кредитом; 43 800,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 2 % за кожен день користування кредитом (730% річних) за період з 14.09.2023 року по 24.04.2024 року (включно).

Вказану суму заборгованості, а також витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» просить стягнути з відповідача на свою користь.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. Через систему «Електронний суд» подав заяву, в котрій просив провести розгляд за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання тричі поспіль не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. На адресу суду повернулися конвертм із рекомендованими повідомленнями із судовими повістками із позначками «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин, враховуючи, що судом судові повістки про виклик відповідача у судове засідання направлялася за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача, однак на адресу суду повернулися поштові конверти із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», а іншої адреси відповідач суду не повідомив, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 14.09.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено електронний договір №3979374 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно з умовами котрого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало відповідачу кошти у розмірі 4 000,00 грн. шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем, строком на 360 днів, на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов`язувався одержати і повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Відповідно до п.1.3, 1.4.1 договору строк кредиту 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 15 днів; стандартна процентна ставка становить 2,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору.

Пунктом 1.5.1. визначена орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладання договору складає: 59 140,89 % річних.

Відповідно до п. 2.1 договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Згідно з п. 2.4. договору, кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1 договору.

Відповідно до п. 3.1. договору, проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Відповідно до п. 3.4 договору, розмір процентної ставки, встановлений в п. 1.4 договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений товариством в односторонньому порядку.

Для підписання кредитного договору ОСОБА_1 використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «В981» відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.

14.09.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Додатковий договір до Договору №3979374 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.09.2023 року, за умовами котрого збільшено до 10 000,00 грн.

Відповідно до п.1.3 даного договору періодичність платежів зі сплати процентів кожні 15 днів.

Пунктом 1.7.1. визначена стандартна ставка за весь строк кредиту 59 140,89 % річних.

Орієнтована загальна вартість кредиту становить 82 000,00 грн.

Відповідно до п. 2.1 договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Для підписання Додаткового договору ОСОБА_1 використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «Р084» відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.

Договір кредиту та Додатковий договір укладено в електронній формі та вказані договори є електронними, підписання котрих відбувається позичальником у відповідності до вимогст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписуючи договір відповідач ОСОБА_1 прийняв пропозицію кредитодавця та погодився з усіма додатками та невід`ємними частинами договорів в цілому, підтвердив, що він ознайомлений та погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє та зобов`язується неухильно дотримуватись умов договорів та правил надання фінансових кредитів, що розміщені на сайті кредитодавця.

ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало і 14.09.2023 року, об 11:41 год., здійснило перерахунок грошових коштів у сумі 4 000,00 грн. та 14.09.2023 року, о 18:12 год., здійснило перерахунок грошових коштів у сумі 6 000,00 грн. на картку № НОМЕР_1 , номери транзакцій в системі iPay.ua 284620547 та 284799152 відповідно (реквізити банківської картки відповідачем вказано особисто у заяві на отримання кредиту), що підтверджується довідками «iPay.ua» про успішні транзакції (а.с.32, 39).

11.02.2025 року на виконання ухвали Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08.01.2025 року АТ «ТАСКОМБАНК» надано інформацію за те, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , оформлено віртуальну банківську платіжну картку № НОМЕР_3 , що існує тільки в цифровій формі, без фізичного носія. Фінансовий номер телефону ОСОБА_1 НОМЕР_4 . Також Банк надав виписку по банківському рахунку НОМЕР_5 за період із 14.09.2023 року по 19.09.2023 року, якою підтверджено рух коштів на рахунку (надходження, витрати, перекази між своїми рахунками).

24.04.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір факторингу №24/04/2024 від 24.04.2024 року, відповідно до умов котрого право вимоги за Договором №3979374 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.09.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс»., що підтверджується копією договору про відступлення прав вимоги №24/04/2024 від 24.04.2024 року; актом прийому-передачі реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №24/04/2024 від 24.04.2024 року; витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №24/04/2024 від 24.04.2024 року.

Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з відповідачем.

Згідно із розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 24.04.2024 загальний розмір заборгованості за кредитним договором №3979374 про надання коштів на умовах споживчого кредиту становить 53 800,00 грн., з котрих: 10 000,00 грн. заборгованість за кредитом; 43 800,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 2 % за кожен день користування кредитом (730% річних) за період з 14.09.2023 року по 24.04.2024 року (включно).

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1. ст. 627 ЦК України).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Абз.2 ч.2 ст.639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про захист персональних даних», персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.

Ч.5 ст.6 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч.6 ст.6 Закону України «Про захист персональних даних», не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У ч.1 ст.11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Отже, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20. Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, а саме, про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором №3979374 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.09.2023 року в загальній сумі 53 800,00 грн., з котрих: 10 000,00 грн. заборгованість за кредитом; 43 800,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 2 % за кожен день користування кредитом (730% річних) за період з 14.09.2023 року по 24.04.2024 року (включно).

Стосовно стягнення про стягнення з відповідача ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. суд виходить з такого.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Суд також звертає увагу на те, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи вказане питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Відповідно статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Верховного Суду від 04 червня 2021 року по справі №380/887/20).

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду договір №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року, укладений між адвокатом Руденком К.В. та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс»; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію довіреності від 26.02.2024 року; копію акта приймання-передачі наданих послуг №6 від 30.08.2024 до договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 рокуна суму 100 000,00 грн. підготовка позовних заяв про стягнення заборгованості з боржників ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» згідно реєстру №1 від 30.08.2024 року; копію витягу з реєстру № 1 до акта приймання-передачі наданих послуг №6 від 30.08.2024 до договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року на суму 10 000,00 грн. підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Договором №3979374 про надання споживчого кредиту від 14.09.2023 року та клопотання про витребування доказів.

Враховуючи, що під час розгляду справи відповідачем не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, з останнього на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4,5,12,81,141, 259, 263-265, 268, 281-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (, інд. 03124, м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.4) заборгованість за кредитним договором №3979374 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.09.2023 року станом на 24.04.2024 року в розмірі 53 800,00 (п`ятдесят три тисячі) грн., з котрих: 10 000,00 грн. заборгованість за кредитом; 43 800,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 2 % за кожен день користування кредитом (730% річних) за період з 14.09.2023 року по 24.04.2024 року (включно).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» судовий збір в розмірі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. і сорок коп.) грн. тавитрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 (десять тисяч) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення додаткового рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя Бєльченко Л.А.