Справа № 368/241/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2025 р. Суддя Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача: адвокат Ільницька Інна Володимирівна до Обухівського відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту, -

встановив:

18 лютого 2025 року до Кагарлицького районного суду Київської області звернулася представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ільницька Інна Володимирівна до Обухівського відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту.

Ухвалою судді від 21 лютого 2025 року позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ільницької Інни Володимирівни було залишено без руху, оскільки позовна заява не відповідала вимогам ст. 175 і ст. 177 ЦПК України, а саме:

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 роз`яснено, що відповідачами у справі про зняття арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Згідно з цією Постановою судам також роз`яснено, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК. У зв`язку із цим боржник не може пред`являти позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання (п. 5 Постанови).

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Підстави для зняття арешту виконавцем викладені в ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, якщо позивач оспорює дії державного виконавця, якими порушені його права і неправомірно не був знятий арешт з його майна державним виконавцем в порядку ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», то тоді позивачу слід подати адміністративний позов на дії державного виконавця і визначитися з тим, які дії або рішення він просить визнати неправомірними і якими шляхами слід відновити порушені права.

У разі, якщо позивач подає позов про звільнення майна з-під арешту, то тоді слід мати на увазі, що відповідачем по справі є стягувач за виконавчим документом, за яким накладений арешт та боржник за цим виконавчим документом, а ВДВС залучається в якості третьої особи.

Таким чином, належними відповідачем у справі про скасування арешту майна мають бути особи, в інтересах яких накладався цей арешт, а не державна виконавча служба.

Позивачем та її представником не було врахована та обставина, що відсутність (знищення, тощо) матеріалів ВП у паперових носіях не означає абсолютну відсутність будь-якої інформації щодо будь-якого ВП, враховуючи, що існує Автоматизована система виконавчих проваджень, яка складається з розділів: поточний; - електронного архіву; - спец розділу, і зокрема в останніх наявна інформація щодо сторін виконавчого провадження, підстав стягнення, тощо.

Заявнику надавався строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання заявником ухвали. Вказану ухвалу представник позивача отримав 21 лютого 2025 року.

Однак до дійсного часу вказані недоліки не усунені, ухвала не виконана, а тому вказана позовна заява вважається неподаною і повертається представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Ільницькій Інні Володимирівні.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 185, 258-261 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача: адвокат Ільницька Інна Володимирівна до Обухівського відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту, - вважати неподаною і повернути представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Ільницькій Інні Володимирівні.

Роз`яснити заявнику, що після усунення вказаних недоліків вони мають право повторно звернутися до суду із вказаною заявою.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст виготовлено 05.03.2025 року.

Суддя: І.І. Шевченко