Дата документу 05.03.2025 Справа № 335/8578/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/8578/24 Головуючий у 1-й інстанції: Новасардова І.В.
Провадження № 22-ц/807/595/25 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Кухаря С.В.,

Онищенка Е.А

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Концерну «Міські теплові мережі» на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2025 року у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року представник Концерну «Міські теплові мережі» Калініна Заєць Ю.М. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, просила суд: стягнути з відповідача на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 58 128,37 грн. та судовий збір в сумі 2 422,20 грн.

Під час розгляду справи представник ОСОБА_1 адвокат Комраков С.В. подав клопотання про призначення по справі судової економічної експертизи, яке в подальшому було уточнено, на вирішення експерта представник Прокопенка В.Ф. просив поставити наступні питання:

- чи підтверджується документально заборгованість ОСОБА_1 за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2022 року по 30.04.2024 року за об`єктом нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення прим. 307?

- чи вірно зроблений Розрахунок наданих послуг з урахуванням тарифів, які діяли з 01.12.2022 року по 30.04.2024 року, наведений позивачем у «Розрахунку основного боргу за договором №72228681», в таблицях «Інформація по нарахуванням споживача», «Інформація щодо спожитої теплової енергії по будинку та по споживачу», «Архів показів опалення по дог./сп.72228681/1-бул. Центральний, 4, прим. ХІІІ»?

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2025 року клопотання представника ОСОБА_1 про призначення судової економічної експертизи задоволено.

Призначено у цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії судову економічну експертизу, проведення якої доручено експертам Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (69018, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 50).

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експертів поставлено наступні питання:

- чи підтверджується документально заборгованість ОСОБА_1 за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2022 року по 30.04.2024 року за об`єктом нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення прим. ХІІІ.

- чи вірно зроблений розрахунок наданих послуг з урахуванням тарифів, які діяли з 01.12.2022 року по 30.04.2024 року, наведений позивачем у «Розрахунку основного боргу за договором №72228681», в таблицях «Інформація по нарахуванням споживача», «Інформація щодо спожитої теплової енергії по будинку та по споживачу», «Архів показів опалення по дог./сп.72228681/1-бул. Центральний, 4, прим. ХІІІ».

Надано для проведення експертизи матеріали цивільної справи №335/8578/24 (провадження №2/335/195/2025).

Витрати за проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 .

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, представник Концерну «Міські теплові мережі» Калініна Заєць Ю.М. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, відмовити у задоволенні клопотання про призначення судової економічної експертизи, стягнути з ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник Концерну «Міські теплові мережі» посилається на те, що клопотання про призначення експертизи представник відповідача мав подати протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, натомість таке клопотання направлене до електронного кабінету представника позивача, зареєстрованого в електронному суді, лише 24.10.2024р., тобто подане з пропущенням процесуального строку.

Звертає увагу, що з клопотанням про призначення судової економічної експертизи представник відповідача звернувся не заявляючи клопотання про поновлення строку на його подання.

Так як представник відповідача з клопотанням про призначення судової економічної експертизи звернувся з пропуском строку на подання такого клопотання та не навів обґрунтувань неможливості його подання у встановлений строк, що не залежали від представника відповідача, у відповідності до положень ч. 1 ст. 126 ЦПК України дане клопотання підлягало залишенню без розгляду.

Також звертає увагу, що для здійснення перевірки нарахувань представником Концерну «Міські теплові мережі» додатково до відповіді на відзив надавалась інформація щодо нарахувань за послугу з постачання теплової енергії як по будинку в цілому (з урахуванням показів приладів обліку), так і по нежитловому приміщенню відповідача, в якій зазначені всі необхідні дані, а саме: попередні покази приладів обліку, поточні покази, яка різниця між ними, перевідний коефіцієнт, навантаження приміщення споживача та житлової частини, тарифи, що діяли в розрахунковому періоді, перерахунки, тощо. Також представником Концерну «Міські теплові мережі» до матеріалів справи було долучено роз`яснення щодо нарахувань у березні 2023 року за адресою АДРЕСА_1 споживачу ОСОБА_1 , приміщення № XIII.

Отже, представником Концерну «Міські теплові мережі» було надано всі передбачені законодавством докази права вимоги, тому призначати експертизу на підставі доводів представника відповідача, викладених у клопотанні про призначення експертизи та ставити на вирішення відповідні питання, є неправомірним.

Вважає, що питання, які ставить представник відповідача у клопотанні про призначення судової економічної експертизи, є не чіткими, в них не зазначається по якому саме нерухомому майну необхідно провести експертизу по нарахуванню. В другому питанні не вказується по якому саме розрахунку (відсутня повна назва документу) необхідно провести судову економічну експертизу. В уточненому клопотанні про призначення судової економічної експертизи від 07.11.2024 року також не чітко поставлені питання щодо призначення експертизи, а саме, в першому питанні зазначається приміщення 307, а в другому - приміщення XIII. Що також підтверджує доводи про нечіткість поставлених питань експерту.

Також зазначає, що вирішення питання, яке просить поставити перед експертами представник відповідача, не потребує спеціальних знань, оскільки питання чи підтверджується документально заборгованість ОСОБА_1 за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2022 по 30.04.2024 за нежитловим приміщенням відповідача не відноситься до економічної сфери, і підлягає вирішенню судом під час ухвалення рішення у справі, а тому це питання не є коректним.

Питання «Чи вірно зроблений розрахунок наданих послуг з урахуванням тарифів, які діяли з 01.12.2022 по 30.04.2024 наведений в розрахунку основного боргу за договором № 72228681…» також не є таким, що підлягає вирішенню експерту, адже тарифи, що діяли на період утвореної заборгованості знаходяться в загальному доступі на сайті Запорізької міської ради, а також Концерну «Міські теплові мережі». Крім цього, з контр розрахунком як заперечення законності нарахування концерном «МТМ» заборгованості, представник відповідача до суду не звертався.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Комракова С.В. на адресу апеляційного суду надійшов відзив, у якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін. Зазначає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

Так, доводи представників позивача щодо пропущення відповідачем строку для подання клопотання про призначення експертизи було відхилено судом, оскільки клопотання про призначення експертизи було надіслано суду разом з відзивом на позовну заяву. Судом задоволено клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву та встановлено для сторін строки для подання заяв по суті справи. Отже, відсутні підстави стверджувати про порушення відповідачем строків подання клопотання про призначення експертизи.

Крім того, стосовно зазначення, про не чіткість поставлених питань та тверджень що для здійснення перевірки нарахувань позивачем надана вся інформація щодо нарахувань за послугу з постачання теплової енергії вказує, що позивачем для розрахунку обсягу послуг використовувалась значна кількість складних формул та даних, з використанням великої кількості показів приладів обліку, на підтвердження достовірності яких позивачем не надано жодного доказу.

Також, позивачем не надано детального розрахунку з посиланням на нормативні документи по затвердженню тарифів та їх складових за кожний період, та не зазначено яким чином здійснений розрахунок саме в частині прив`язки до приміщення відповідача. Також, позивачем не надано будь-яких роз`яснень щодо підстав перерахунку та доказів на підтвердження правомірності донарахування за березень 2023.

Вищезазначені обставини, в сукупності з відсутністю інших доказів, підтверджуючих безспірність нарахувань, свідчать про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, та необхідність призначення у справі судової економічної експертизи.

Крім іншого, позивач у апеляційній скарзі звертає увагу суду, що позовні вимоги стосуються нежитлового приміщення № ХІІІ в будинку АДРЕСА_1 , тоді як представник відповідача зазначає приміщення АДРЕСА_2 .

Однак, слід зазначити, що на підставі документу, що підтверджує присвоєння закінченому будівництвом об`єкту адреси (Витяг з ЄДЕССБ), серія та номер: AR01:0889-1902-9062-2085, виданий 12.08.2024, видавник: ЄДЕССБ, Договору про намір поділу нерухомого майна, що є спільною частковою власністю, серія та номер: 957, виданий 30.04.2024, відповідно Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 74787773 від 28.08.2024 14:35:01, приватним нотаріусом Єдемська-Фастовець О.О. Запорізький міський нотаріальний округ, Запорізька обл., проведено реєстрацію об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 .

- Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060.

- Об`єкт речових прав: закінчений будівництвом об`єкт.

- Тип об`єкта: приміщення (група приміщень)

- Ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ: 01.3513773.4783845.20240122.50.6130.80.

- Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 160.3

- Вид спільної власності: спільна часткова - Власники: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Таким чином, з 28.08.2024 року вірна адреса належного відповідачу нежитлового приміщення: АДРЕСА_3 , документ, що підтверджує зазначені обставини - Інформаційна довідка від 04.11.2024 року № 402238799 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна надавалася до суду першої інстанції.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що для всебічного та повного розгляду справи, для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення спору по суті та потребують спеціальних знань, для встановлення обґрунтованого розміру заборгованості за надання послуги з постачання теплової енергії необхідні спеціальні знання в галузі економіки. Відтак суд першої інстанції вважав, що слід призначити судову економічну експертизу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, адже вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 ЦПК України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина 1 статті 15 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового прав та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою вказаної статті.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Досягнення завдань цивільного судочинства забезпечується, зокрема, за допомогою доказування - одного із основоположних елементів правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Частиною першою статті 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

За змістом частини першої статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права (частина друга статті 102 ЦПК України).

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч. 1 ст. 104 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 7-1 Закону України «Про судову експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Стандарт доказування залежить від специфіки обставин, про доведення яких йдеться, а сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги. При визначенні наявності або відсутності підстав для призначення судової експертизи суди не повинні ігнорувати позицію осіб, які беруть участь у справі. Для забезпечення реалізації вказаного положення суди повинні мотивовано відповідати на клопотання сторін як про призначення експертизи, так і про відмову в її призначенні. Крім того, вирішуючи питання про доцільність призначення експертизи в цивільній справі, необхідно враховувати чи має значення для справи факт, який експерт має встановити, чи не доведений той чи інший факт іншими доказами, зібраними у справі, які реальні можливості тієї чи іншої судової експертизи.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 760/13253/19.

Під час розгляду справи представник ОСОБА_1 адвокат Комраков С.В. подав до суду клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи з метою встановлення розміру заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України).

Отже, висновок судової економічної експертизи в даній цивільній справі необхідний для з`ясування обставин, які входять до предмета доказування та мають значення для правильного вирішення справи, а саме, розмір (розрахунок) заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії. З наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідач не погоджується, вважаючи його завищеним.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності передбачених процесуальним законом підстав для призначення у справі судової економічної експертизи.

Суд першої інстанції має право в межах своїх дискреційних повноважень при наявності для цього достатніх підстав забезпечити докази учаснику справи, у т.ч. призначити експертизу, якщо це потрібно йому для правильного вирішення справи по суті. Крім того, в силу вимог ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги про те, що клопотання про призначення експертизи подане з пропущенням процесуального строку спростовані під час апеляційного розгляду справи. Так, клопотання про призначення експертизи було надіслано суду разом з відзивом (т. 1, а.с. 128-179).

Ухвалою суду першої інстанції від 30.10.2024 року було задоволено клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву, поновлено відповідачу пропущений процесуальний строк для подання відзиву та прийнято відзив для розгляду (т. 1, а.с. 192-193).

За положеннями ч. 3 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

До відзиву додаються: 1) докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи (ч. 5 ст. 178 ЦПК України).

Отже, відсутні підстави стверджувати про порушення відповідачем строків подання клопотання про призначення експертизи.

Доводи апеляційної скарги про можливість визначити розмір заборгованості безпосередньо під час розгляду справи шляхом математичного розрахунку, правильність висновків суду не спростовують. Висновок судової економічної експертизи необхідний для з`ясування обставин, які входять до предмета доказування та мають значення для правильного вирішення справи, а саме, розмір (розрахунок) заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії. З наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідач не погоджується, вважаючи його завищеним. Отже, в силу вимог ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд обґрунтовано сприяв відповідачу в реалізації ним прав, передбачених цим Кодексом.

Стосовно тверджень у апеляційній скарзі про те, що позовні вимоги стосуються нежитлового приміщення№ ХІІІ в будинку АДРЕСА_1 , тоді як представник відповідача зазначає приміщення АДРЕСА_2 , колегія суддів зазначає, що з 28.08.2024 року адреса належного відповідачу нежитлового приміщення - АДРЕСА_3 , що підтверджується Інформаційною довідкою від 04.11.2024 року № 402238799 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (т. 1, а.с. 248).

Також встановлено, що зміст оскаржуваної ухвали узгоджується з положеннями статті 104 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведені вище норми процесуального закону й те, що експертиза призначена судом для з`ясування обставин, які стосуються предмету доказування в даній справі та потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, і по яких немає висновків експертів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність визначених процесуальним законом підстав для призначення у даній справі експертизи за клопотанням відповідача.

Отже, суд першої інстанції не допустив порушень норм процесуального закону, які регулюють вирішення судом питання про призначення експертизи та зупинення на цій підставі провадження у справі, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного питання, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови заявнику у задоволенні його апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі» залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2025 року про призначення судової економічної експертизи у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 07 березня 2025 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко