Справа № 201/8256/25
Провадження № 2/201/3967/2025

РІШЕННЯ
01 грудня 2025 року м. Дніпро
Соборний районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого судді Демидової С.О.,
з секретарем судового засідання Терновою А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за спожитий газ, -
Стислий виклад позиції позивача
До Соборного районного суду міста Дніпра 01 липня 2025 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за спожитий газ, в якому просить стягнути заборгованість в розмірі 9000 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн.
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» посилалося на те, що відповідачем, у період з червня 2021 року по 18 червня 2025 року (включно) за адресою: АДРЕСА_1 було спожито природний газ на загальну суму 9 000,00 грн., вартість якого залишилася не оплаченою споживачем.
Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015р «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачем» визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Відповідає вимогам заявного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Споживачем (до складання Договору про поділ нерухомого майна) Постачальнику була надана підписка через систему самообслуговування Приват24 заявка-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 08 грудня 2020 року. Таким чином, відповідач приєднався до умов Договору шляхом заявочного приєднання.
Вищезазначений об`єкт нерухомості належав відповідачу на права власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухомість майно про реєстрацію права власності № 250272308 від 29 березня 2021 року.
В подальшому до матеріалів справи було долучено договір купівлі-продажу вищевказаного майна від 25 червня 2021 року, зареєстровано в реєстрі за №4193.
Позивачем у період з червня 2021 року по 18 червня 2025 року (включно) було надано відповідачу природний газ, на загальну суму 9 000,00 грн., вартість якого не сплачена відповідачем, про що свідчить виписка з особистого рахунку фінансового стану.
Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 01 липня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.23-24).
Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.25).
До суду 02 липня 2025 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.25).
Ухвалою судді від 07 липня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за спожитий газ.(а.с.27-28).
24 липня 2025 року від представника позивача надійшла заява про заміну відповідача по справі. (а.с.31-32).
20 серпня 2025 року ухвалою суду клопотання представника позивача задоволено, змінено відповідача ОСОБА_2 на ОСОБА_1 ОСОБА_3 (а.с.41-42).
Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Департаменту адміністративних процедур та дозвільних послуг Дніпровської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.44,46).
До суду 18 вересня 2025 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.47).
Представник позивача у позовній заяві просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. (
Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надавав, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі та судові повістки по справі направлялися відповідачів на адресу його місця реєстрації, проте поверталися до суду без вручення адресату, з відмітками "за закінченням терміну зберігання".
Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.
Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи
Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.
Фактичні обставини встановленні судом.
Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що відповідачем, у період з червня 2021 року по 18 червня 2025 року (включно) за адресою: АДРЕСА_1 було спожито природний газ на загальну суму 9 000,00 грн., вартість якого залишилася не оплаченою споживачем.
Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015р «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачем» визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Відповідає вимогам заявного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. (а.с.18-19).
Споживачем (до складання Договору про поділ нерухомого майна) Постачальнику була надана підписка через систему самообслуговування Приват24 заявка-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 08 грудня 2020 року. Таким чином, відповідач приєднався до умов Договору шляхом заявочного приєднання. (а.с.17)
Вищезазначений об`єкт нерухомості належав ОСОБА_2 на права власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухомість майно про реєстрацію права власності № 250272308 від 29 березня 2021 року. (а.с.13-16).
В подальшому до матеріалів справи було долучено договір купівлі-продажу вищевказаного майна від 25 червня 2021 року, зареєстровано в реєстрі за №4193, відповідно до якого власником майна став ОСОБА_1 (а.с.34-37).
Позивачем у період з червня 2021 року по 18 червня 2025 року (включно) було надано відповідачу природний газ, на загальну суму 9 000,00 грн., вартість якого не сплачена відповідачем, про що свідчить виписка з особистого рахунку фінансового стану. (а.с.11-12).
Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року, та ст.6,7,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Позивач зобов`язаний постачати природний газ Споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а Споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів.
Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам які є однаковими для всіх побутових споживачів України.
За приписами абз.5 п.9 ІІІ Правил встановлено, що «Якщо відбулась заміна власності на об`єкт постачання природного газу, приєднаний до газорозподільних систем Оператора ГРМ, новий власник повинен самостійно звернутися до постачальника з відповідною заявоюприєднання до договору постачання природного газу.
Пунктом 5 ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Статтею 4 Закону України «Про ринок природного газу»визначено, що державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.
Пунктом 32 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що Регулятором є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Відповідно до п.2, 4 ч.1ст.12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.
Постачання природного газу постачальником здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником є публічним.
Договір постачання між постачальником і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу (п.2 ч.1 ст.15 ЗУ «Про ринок природного газу»).
Крім того, суд звертає увагу, що первісним відповідачем підписано заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. (а.с.17)
За змістом ст.526,530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст.625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Договір постачання природного газу постачальником побутовим споживачам є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.205,633,634,641 та 642 ЦК України шляхом публічної оферти постачальника та її акцептування споживачем через факт споживання за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником не потребує двостороннього підписання.
Замінений відповідач приєднався до договору постачання природного газу постачальником (ТОВ «ГК «Нафтогаз України») шляхом акцептування договору із позивачем через факт споживання газу.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, що свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений договором строк.
Позивачем у період з червня 2021 року по 18 червня 2025 року (включно) було надано відповідачу природний газ, на загальну суму 9 000,00 грн., вартість якого не сплачена відповідачем, про що свідчить виписка з особистого рахунку фінансового стану, а отже вказана заборгованість підлягає стягненню.
Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов договору постачання природного газу та існування заборгованості, зазначеної в позовній заяві, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280, 353-355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за спожитий газ,задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпропетровська.
Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 05 грудня 2025 року.
Суддя С.О. Демидова