КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №369/548/23 Головуючий у суді І інстанції: Янченко А.В.
провадження №22-ц/824/6407/2025 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Музичко С.Г., Желепи О.В.,

секретар судового засідання: Дуб С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Здрілка Євгена Євгеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, орган опіки і піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини і встановлення порядку участі батька у вихованні дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, орган опіки і піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні і спілкуванні батька з дитиною і встановлення порядку побачень з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, орган опіки і піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини і встановлення порядку участі батька у вихованні дитини.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 жовтня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, Орган опіки і піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини і встановлення порядку участі батька у вихованні дитини задоволено.

Визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з його матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено наступний графік зустрічей батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зі своєю дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : кожну неділю тижня з 18.00 год. до 20.00 год. у присутності матері - ОСОБА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2147 грн 20 коп. судового збору за подання позовної заяви.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, Орган опіки і піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні і спілкуванні батька з дитиною і встановлення порядку побачень з дитиною відмовлено.

Судові витрати залишено за позивачем за зустрічним позовом.

21.10.2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява представникп позивача - адвоката Бабенко Я.В. про винесення додаткового рішення.

Заява обгрунтована тим, що 08 жовтня 2024 року було винесено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю. Однак, судом не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу на користь позивачки.

Представник позивача зазначала, що у позові було надано орієнтовний розрахунок витрат, пов`язаних з розглядом справи станом на день подання. Також у позові було зазначено, що оскільки розгляд справи ще не закінчився і точно спрогнозувати всі витрати на етапі подання першої заяви по суті неможливо, документи, які підтверджують витрати на професійну правничу допомогу будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, після виконання усього обсягу необхідних процесуальних дій по справі.

Вказувала, оскільки рішення суду було винесено 08.10.2024 року, останнім днем для подання заяви про винесення додаткового рішення, з урахування ч. 8 ст. 141 ЦПК України, є 13.10.2024 року, що припадає на вихідних день (неділю), тому останнім днем для подання заяви про ухвалення додаткового рішення є 14.10.2024 року, а тому представник позивача вважала, що заява подається в межах встановленого процесуального строку.

Тому просила ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити питання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 94 100 грн.

Додатковим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 листопала 2024 року заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Бабенко Я.В., про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 71 100 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 23 000 грн витрат пов`язаних із залученням експерта.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Здрілко Є.Є., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким залишити заяву представника позивача про винесення додаткового рішення без розгляду.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що відсутність на момент ухвалення рішення у суду доказів понесених судових витрат, у тому числі на правову допомогу, виключає можливість ухвалення додаткового рішення з підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

Посилався на те, що до заяви про ухвалення додаткового рішення було долучено ряд документів про надання правничої допомогу, а саме рахунків, оплати та акти, які підписувалися, видавалися, здійснювалися задовго до ухвалення судового рішення, 08 жовтня 2024 року. При цьому, причин, з яких такі докази не могли бути надані суду чи відповідачу до ухвалення рішення, у заяві зазначено не було.

За таких обставин вважає, що підстави для задоволення заяви про постановлення додаткового судового рішення та тстягнення з відповідача на користь позивача витрт на професійну правничу допомогу були відсутні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи додаткове рішення та задовольняючи заяву представника позивача про розподіл судових витрат, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що стороною позивача доведено реальність витрат на правову допомогу, у зв`язку з розглядом справи, суд першої інстанції вважав заявлені позивачем витрати на правову допомогу співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатами робіт, часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт, надання послуг, обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони.

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що звертаючись з позовом ОСОБА_2 зокрема повідомила суд про те, що планує понести витрати на правову допомогу, та зазначала, оскільки розгляд справи ще не закінчився, точно срогнозувати всі витрати на даному етапі неможливо, тому документи, які пдітверджують витрати на професійну правничу допомогу позивачкою будуть подані протягом 5 днів пілся ухвалення рішення суду, після виконання усього обсягу необхідних процесуальних дій по справі.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 жовтня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено. Повний текст рішення складено 15.10.2024 року.

21.10.2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява представникп позивача - адвоката Бабенко Я.В. про винесення додаткового рішення.

Вказаною заявою просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 94 100 грн

До заяви як докази понесення витрат на професійну правничу допомогу долучено копію Акту наданих послуг від 28.12.2022 року на суму 13500,00грн, копія рахунку № 13 від 31.01.2023 року на суму 2000,00 грн, копія квитанції про оплату від 31.01.2023 року в сумі 2000,00грн, копія рахунку № 39 від 06.03.2023 року на суму 4500,00грн, копія квитанції про оплату від 29.03.3023 року на суму 4500,00грн, копія Акту наданих послуг від 30.03.2023 року на суму 6500,00грн, копія рахунку № 64 від 27.03.2023 року на суму 4000,00грн, копія квитанції про оплату від 29.03.2023 року на суму 4000,00грн, копія рахунку № 74 від 03.04.2023 року на суму 9500,00грн, копія квитанції про оплату від 27.04.2023 року на суму 9500,00грн, копія рахунку № 78 від 10.04.2023 року на суму 4000,00грн, копія квитанції про оплату від 27.04.2023 року на суму 4000,00грн, копія Акту наданих послуг від 28.04.2023 року на суму 17500,00 грн, копія рахунку № 103 від 05.05.2023 року у даній справі на суму 1500,00 грн, копія квитанції про оплату від 30.05.2023 року уданій справі на суму 1500,00грн, копія рахунку № 132 від 12.06.2023 року на суму 2000,00 грн, копія квитанції про оплату від 29.06.2023 року на суму 2000,00 грн, копія рахунку № 133 від 13.06.2023 року на суму 7000,00 грн, копія квитанції про оплату від 29.06.2023 року на суму 7000,00 грн, копія Акту наданих послуг від 30.06.2023 року на суму 10000,00 грн, копія рахунку № 285 від 08.11.2023 року на суму 5500,00 грн, копія квитанції про оплату від 29.11.2023 року на суму 5500,00 грн, копія Акту наданих послуг від 30.11.2023 року на суму 5500,00 грн, копія рахунку № 66 від 26.03.2024 року на суму 5500,00 грн, копія квитанції про оплату від 31.03.2024 року на суму 5500,00 грн, копія Акту наданих послуг від 29.03.2024 року на суму 5500,00 грн, копія рахунку № 186 від 11.09.2024 року на суму 6600,00 грн, копія квитанції про оплату від 28.09.2024 року на суму 6600,00 грн, копія рахунку № 206 від 09.10.2024 року на суму 5500,00 грн, копія квитанції про оплату від 11.10.2024 року на суму 5500,00 грн, копія Акту наданих послуг від 11.10.2024 року на суму 12 100,00 грн.

З поданих представник позивача доказів, на які він посилається як на підставу для підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, вбачається, що всі рахунки, оплати та акти (за виключенням останього - Акту наданих послуг від 11.10.2024 року) підписувалися та видавались до дати ухвалення судового рішення у справі (08 жовтня 2024 року).

Водночас обґрунтувань поважності причин неподання доказів понесених судових витрат на правову допомогу до закінчення судових дебатів, представником позивача не надано.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст.270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 8 ч. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду № 346/2744/21 від 22 квітня 2024 року.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку стягуючи з відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу, оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги, що подана заява представника позивача про розподіл судових витрат (на правову допомогу) не містить відповідно до ч.1 ст. 246 ЦПК України обґрунтування поважності причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів.

Отже, сторона позивача без поважних причин не подала усі докази на підтвердження розміру понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, тому в суду згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України не було підстав вирішувати питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позову.

Суд першої інстанції не застосував норму ч. 1 ст. 246 ЦПК України і дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу на користь позивача.

Відповідно до ст 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви адвоката Бабенко Яни Вікторівни, подану в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правову допомогу відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Здрілка Євгена Євгеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви адвоката Бабенко Яни Вікторівни, подану в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено «05» березня 2025 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді С.Г. Музичко

О.В. Желепа