Справа № 353/183/25
Провадження № 2-о/353/28/25
У Х В А Л А

05 березня 2025 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Мотрук Л.І., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 , звернулася в суд із заявою, в якій просила суд видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_1 та покласти на нього наступні обов`язки строком на 6 місяців:

- заборонити перебувати в місці спільного проживання із нею;

- усунення перешкод у користуванні майном, що є об?єктом права спільної сумісної власності, зокрема побутовими речами, газовою плитою, холодильником, мікрохвильовою піччю, комунальними послугами, зокрема світлом;

- заборонити наближатися на відстань меншу за 50 м до місця її перебування;

Вивчивши заяву та додані до неї документи, вважаю за необхідне залишити заяву без руху з наступних підстав.

Як вбачається із змісту заяви, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 просить видати обмежувальний припис, тобто вимоги зазначенні в заяві мають непозовний характер та розглядають в порядку окремого провадження.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом ІV цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття заяви про видачу обмежувального припису в цивільній справі в порядку окремого провадження суддею враховано, що ця заява повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 175, 177 ЦПК, так і спеціальним, які передбачені ст. ст. 350-1, 350-2, 350-3, 350-4 ЦПК України.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана, зокрема, особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено, зокрема, обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

Постраждалими від домашнього насильства можуть бути: подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); дід (баба) та онук (онука); прадід (прабаба) та правнук (правнучка); вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); рідні брати і сестри; інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

За змістом положень п. 5 та 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Частиною 5 ст. 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник,та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

За таких обставин положеннями чинного ЦПК України чітко зазначено, що звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заявник повинен надати суду докази, що підтверджують необхідність видачі судом обмежувального припису. Виняток із вищенаведеного поширюється лише на випадки неможливості надання доказів, у разі чого заявником може бути подане клопотання про їх витребування.

Так, в порушення вимог вказаних норм, суду не надано доказів та не зазначено, якими доказами буде підтверджуватися факт спільного проживання заявника із заінтересованою особою в контексті часу звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Відповідно до ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В той же час, до заяви надано копії документів, які не завірені належним чином, тому додані ксерокопії документів не є письмовим доказом в розумінні ст. 95 ЦПК України.

Крім того, у прохальній частині заяви заявник просить:заборонити перебувати ОСОБА_1 у місці спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 із нею; усунення перешкод у користуванні майном, що є об?єктом права спільної сумісної власності, зокрема побутовими речами, газовою плитою, холодильником, мікрохвильовою піччю, комунальними послугами, зокрема світлом; заборонити наближатися на відстань меншу за 50 м до місця її перебування.

Разом із тим, до матеріалів заяви, на підтвердження права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна, не додано актуальної інформації щодо права власності, відсутні будь які докази того, що заявником/законним представником, який діє в її інтересах здійснювалися заходи для отримання вказаних відомостей.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням наведеного, дана заява підлягає залишенню без руху та заявнику встановлюється десятиденний строк, з дня отримання копії цієї ухвали, протягом якого вона має право подати до суду нову заяву з усунутими недоліками, які вказані у цій ухвалі, з копіями відповідно до кількості учасників справи.

За таких обставин відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України дана заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260-261ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису - залишити без руху,надавши заявнику строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, для виправлення вказаних недоліків та роз`яснивши, що у випадку невиконання вимог даної ухвали заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяЛ. І. МОТРУК