Справа № 509/2847/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив»

про

визнання розірвання договору в односторонньому порядку недійсним,

за зустрічним позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив»

до

ОСОБА_1

про

розірвання договору купівлі-продажу цінних паперів або інших фінансових інструментів,-

ВСТАНОВИВ:

25.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із позовною заявою про визнання розірвання договору в односторонньому порядку недійсним.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.05.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

16.06.2023 року позивач усунув недоліки, і ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.06.2023 року було відкрито провадження за вищезазначеною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.12.2021 року між сторонами було укладено договір № БВ 55951 купівлі-продажу фінансових інструментів, зокрема форвардного контракту. Позивач стверджував, що договір був розірваний в односторонньому порядку відповідачем ТОВ «Компанія з управління активами «Актив» без належних підстав, у зв`язку з чим просив суд визнати розірвання договору недійсним.

Також ухвалою суду від 19.06.2023 року клопотання позивача про забезпечення позову від 19 червня 2023 року, задоволено.

Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив» будь-яким способом відчужувати:

- форвардний контракт ФК № АКВ/ОД/Лим/мас10/зд13/секц1/кв82 від 15 жовтня 2020 року;

- майнові права на житлове приміщення № 82 площею 70,2 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в об`єкті будівництва.

Натомість представник відповідача ТОВ «Компанія з управління активами «Актив», адвокат Шишлюк Максим Олексійович звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу цінних паперів або інших фінансових інструментів.

02.08.2023 року зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив» до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу цінних паперів або інших фінансових інструментів було об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Компанія з управління активами «Актив» про визнання недійсним розірвання договору в односторонньому порядку.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог відповідач зазначив, що позивач ОСОБА_1 порушує умови договору, зокрема не здійснює оплату вартості фінансового інструменту та базового активу згідно з погодженим сторонами графіком платежів.

Позивач за первісним позовом та його представник в судове засідання не з`явились, представником надана заява, в якій просив суд задовольнити первісний позов, в задоволенні зустрічного позову відмовити, та розглянути справу без їх участі.

Представник відповідача за первісним позовом в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд відмовити в задоволенні первісного позову, зустрічну позовну заяву задовольнити в повному обсязі, та слухати справу без представника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний позов, навпаки, підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що 23.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив», яке діє від свого імені, в інтересах і за рахунок Пайового венчурного інвестиційного фонду недиверсифікованого виду закритого типу «ЗБІГ» (ЄДРІСІ 23300523), на підставі регламенту фонду та статуту товариства, через Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівець цінними паперами «Перша глобальна ініціатива», та ОСОБА_1 було укладено договір № БВ 55951; ФК № АКВ/ОД/Лим/мас10/зд13/секц1/кв82 купівлі-продажу цінних паперів або інших фінансових інструментів.

Відповідно до пунктів 1.1 та 2.4 договору продавець зобов`язався передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити цінні папери або інші фінансові інструменти, зокрема форвардний контракт ФК № АКВ/ОД/Лим/мас10/зд13/секц1/кв82 від 15 жовтня 2020 року, у строки, передбачені графіком платежів.

Згідно з пунктом 2.5 договору, право власності на вищезазначений форвардний контракт переходить до покупця після повної оплати вартості фінансового інструменту, визначеної цим договором, та передачі форвардного контракту покупцю за актом приймання-передачі цінних паперів та інших фінансових інструментів.

Однак позивач за первісним позовом порушив умови договору, оскільки не здійснив оплату вартості фінансового інструменту та базового активу згідно з погодженим сторонами графіком платежів. Позивач здійснив оплату лише першого внеску за фінансовий інструмент та базовий актив на загальну суму 409 122,00 грн., з яких:

24.12.2021 року сплачено 1-й внесок у розмірі 245 473,00 грн. за фінансовий інструмент на поточний рахунок продавця, що еквівалентно 9000,00 дол. США на день оплати;

24.12.2021 року сплачено 1-й внесок у розмірі 163 649,00 грн. за базовий актив на поточний рахунок ТОВ «Акварелі на Таїрова», що еквівалентно 6000,00 дол. США на день оплати.

Таким чином, починаючи з 23.02.2022 року (дати настання оплати за 2-й внесок), позивач має прострочену заборгованість.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України встановлено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним вважається таке порушення, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Пунктом 4.5. договору № БВ 55951 купівлі-продажу фінансових інструментів визначено, що всі суперечки та непорозуміння між сторонами за цим договором або в зв`язку з ним підлягають вирішенню шляхом переговорів, переписки, підписання додаткових договорів або іншими засобами.

У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань позивачем в частині здійснення оплат, на адресу останнього, зазначену в реквізитах договору, 06.02.2023 р. було направлено лист-вимогу за вих. №30/01/2023-34 з повідомленням про те, що станом на «19» січня 2023 року позивач має не сплачену в строк, передбачену умовами Договору, заборгованість. Дана вимога залишилась не виконана, у зв`язку з чим 23.03.2023 р. було направлено лист-повідомлення щодо розірвання договору в односторонньому порядку.

Судом також було встановлена та не заперечувалось позивачем за первісним позовом, що з метою досудового врегулювання спору між Сторонами було проведено зустріч щодо можливого врегулювання спору в досудовому порядку, яка відбулась 07.04.2023 року. Сторонами в процесі діалогу було досягнуто згоди щодо добровільного врегулювання спору, зокрема, було досягнуто згоди щодо розірвання договору, підготовлено проект додаткової угоди на розірвання договору, однак на підписання договору в погоджений сторонами день та час позивач за первісним позовом не з`явився, що свідчить про небажання останнім здійснити досудове врегулювання спору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Щодо посилань позивача за первісним позовом на форс-мажорні обставини, суд зауважив, що відповідно до п. 6.26.3 договору сторона, яка зазнала форс-мажору, зобов`язана в письмовій формі повідомити контрагента протягом трьох банківських днів та надати підтверджуючі документи. Позивач такого повідомлення не надсилав і доказів неможливості виконання зобов`язань у зв`язку з форс-мажором не надав.

Окрім того, Верховний суд у своїх Постановах від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 09.11.2021 у справі № 913/20/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

При цьому, сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (Постанови Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 911/589/21, від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, від 25.11.2021 у справі № 905/55/21).

Отже, форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань. При виникненні форс-мажорних обставин сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не лише самих по собі, а й те, що вони були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку. Тому сам факт введення воєнного стану не є підставою для відстрочки чи невиконання зобов`язання. Наявність форс-мажорних обставин не звільняє від виконання зобов`язань, передбачених умовами договору. Невиконання стороною зобов`язань можливе лише у випадку розірвання договору.

Суд дійшов висновку, що посилання позивача на воєнний стан не є достатньою підставою для звільнення від виконання зобов`язань.

Виходячи з наведеного, суд вирішив відмовити в задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив» про визнання розірвання договору в односторонньому порядку недійсним відмовити в повному обсязі.

Зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив» до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу цінних паперів або інших фінансових інструментів задовольнити в повному обсязі.

Розірвати договір № БВ 55951; ФК №АКВ/ОД/Лим/мас10/зд13/секц1/кв82 купівлі-продажу цінних паперів або інших фінансових інструментів від 23 грудня 2021 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив», яке діє від свого імені, в інтересах і за рахунок Пайового венчурного інвестиційного фонду недиверсифікованого виду закритого типу «ЗБІГ» (код ЄДРІСІ 23300523) та ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Актив» (ЄДРПОУ: 19334672), яке діє від свого імені, в інтересах і за рахунок Пайового венчурного інвестиційного фонду недиверсифікованого виду закритого типу «ЗБІГ» (ЄДРІСІ: 23300523) виплати по сплаті судового збору за подання зустрічної позовної заяви у розмірі 2684,00 грн.

Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 червня 2023 року скасувати.

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після розгляду справи апеляційним судом і прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складений 07.03.2025 року.

Суддя А.І.Бочаров