КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 357/8853/16-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/5421/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Ящук Т.І.,

за участю секретаря судового засідання - Дячук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП БАНК» на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2024 року, постановлену під головуванням судді Бондаренко О.В., у справі за заявою Акціонерного товариства «ОТП Банк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Білоцерківський відділ ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про заміну сторони виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024 року представник АТ «ОТП Банк» - Храновський В.М. звернувся до суду з вказаною заявою, на обґрунтування якої зазначав, що на примусовому виконанні Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавчий лист, виданий у справі № 357/8853/16-ц, виконавче провадження № НОМЕР_5, про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь АТ «ОТП Банк» за кредитним договором у розмірі 12 669,17 доларів США та судовий збір у розмірі 4 745,00 грн.

В рамках судової справи № 357/6164/20 за позовом АТ «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про звернення стягнення на іпотечне майно, від Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори було витребувано матеріали спадкової справи № 567/2020.

Відповідно до спадкової справи № 567/202 було встановлено наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 та із заявою про прийняття спадщини від 17.04.2021 року №712, після смерті ОСОБА_3 , звернулася мати - ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , у померлого ОСОБА_3 залишилася неповнолітня дочка ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та момент смерті ОСОБА_3 їй було повних 17 років.

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади м. Біла Церква № 15.2-03/20195 від 30.11.2020 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована, зокрема, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отже, ОСОБА_2 є спадкоємицею прав та обов`язків, які входять до спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 .

20.12.2020 року за вх. №1649 Другою Білоцерківською державною нотаріальною конторою було отримано Претензію АТ «ОТП Банк» від 19.11.2020. Оскільки АТ «ОТП Банк» звернувся із претензією кредитора до Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори 20.12.2020 вх. №1649, то ним не були порушені строки передбачені ст. 1281 ЦК України.

Відповідно до Постанови ВП ВС від 11 жовтня 2023 року у справі №523/2357/20 процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні у разі смерті боржника (фізичної особи) є цілком можливим. При вирішенні питання заміни учасника справи правонаступником та заміни сторони виконавчого провадження у разі смерті фізичної особи (боржника, відповідача) судам перш за все необхідно з`ясувати коло всіх спадкоємців померлої особи, а також встановити, чи пред`явлено кредитором вимоги до спадкоємців боржника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17). Відповідно до п.7.5. Постанови ВП ВС у справі №523/2357/20 від 11 жовтня 2023 року не визначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Водночас задовольняючи заяву про заміну учасника справи, боржника у виконавчому провадженні, який помер, його спадкоємцем, суд відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України має визначити розмір боргу, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

У зв`язку з цим, заявник просив замінити у виконавчому провадженні № НОМЕР_5, що відкрите на виконання виконавчого листа, виданого 17.07.2017 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі №357/8853/16-ц, з померлого боржника ОСОБА_3 на його правонаступників, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 131-137).

01.11.2024 року до суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення на заяву, в яких остання зазначила, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з ОСОБА_3 на користь AT «ОТП Банк» було стягнуто заборгованість по кредитному договору в розмірі 12 669,17 доларів США та судові витрати у справі в розмірі 4745,00 грн. На підставі рішення суду було видано виконавчий лист № 357/8853/16-ц, який по даний час перебуває на виконанні в Білоцерківському відділі ДВС у Білоцерківському районі ( ВП № НОМЕР_5). ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник - ОСОБА_3 помер. Маючи намір стягнути кошти, стягувач АТ «ОТП Банк» звернувся із заявою до суду, в якій просить замінити її, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , як правонаступників у виконавчому провадженні №54735863 замість померлого боржника ОСОБА_3 .

Вважала, що дана заява не підлягає до задоволення виходячи із наступного. Смерть боржника слід розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження. У свою чергу відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщині і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1,2 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомите кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавці належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частині спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Відповідно ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інша не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора може звертати стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Тобто, за змістом наведених вище норм права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Звідси обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише в межах, передбачених ст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа на набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (пункт 98)).

Невизначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Водночас задовольняючи заяву про заміну учасника справи, боржника у виконавчому провадженні, який помер, його спадкоємцем, суд відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України має визначити розмір боргу, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17).

Враховуючи вище викладені норми права та правові висновки Верховного Суду, суд має з`ясувати чи успадковувалось якесь майно і його вартість для визначення розміру боргу спадкоємця.

В даній справі заявник «стягувач» AT «ОТП Банк» надав копію спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_3 за № 567/2020, яка заведена Другою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області. Із даної спадкової справи дійсно вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги. Разом з тим, немає доказів того, що вони прийняли яке-небудь майно. До заяви стягувач не надає жодного доказу, який підтверджує, що у померлого боржника було на праві власності майно. За таких обставин у ОСОБА_1 відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора. Відтак, просила відмовити в задоволенні заяви АТ «ОТП Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні № НОМЕР_5 (т. 1 а.с. 215-216).

04.11.2024 року представник заявника - ОСОБА_4 подав до суду заперечення, в яких зазначив, що до електронного кабінету заявника було доставлено заперечення ОСОБА_1 , в якому остання вказує на те, що ОСОБА_3 на праві власності не належить жодне майно, відповідно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нічого не успадкували, а тому немає підстав для задоволення вказаної заяви Банку. AT «ОТП БАНК» не погоджується із вказаними доводами. Відповідно до відповіді Південного бюро технічної інвентаризації №1585 від 25.06.2020 ОСОБА_3 на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Отже вказана квартира є спадковим майном, а тому була успадкована ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 223-224).

28.11.2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кабула І.Ю. подала до суду письмові пояснення, в яких просила врахувати, що заявником не зазначено розмір боргу ОСОБА_3 у ВП №54735863 станом на день подачі заяви, не визначено вартість одержаного у спадщину майна, а саме вартість квартири АДРЕСА_2 , а згідно договору дарування вартість квартири становить 10 549,00 грн станом на дату її придбання. Зазначила, що дані обставини є обов`язкові для встановлення згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.10.2023 у справі №523/2357/20 (т. 2 а.с. 42).

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2024 року у задоволенні заяви АТ «ОТП Банк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Білоцерківський відділ ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну сторони виконавчого провадження, відмовлено (т. 2 а.с. 50-61).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 12 грудня 2024 року представник АТ «ОТП БАНК» - адвокат Храновський В.М. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким заяву про зміну сторони виконавчого провадження задовольнити (т. 2 а.с. 70-73).

В апеляційній скарзі зазначав, щовідповідно до Претензії, АТ «ОТП БАНК» повідомив спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 про наявність претензії АТ «ОТП БАНК» до них щодо виконання зобов`язань за рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі №357/8853/16-ц від 03.03.2017р.

При цьому, 09 жовтня 2024 року ВП Верховного Суду за наслідками розгляду справи №638/1046/14-ц було сформульовано висновки про застосування статті 1281 ЦК України, а саме: «Кредитор може пред`явити вимогу до спадкоємців боржника, які прийняли спадщину, відповідно до вимог статті 1281 ЦК України в один із таких способів: 1) безпосередньо спадкоємцю; 2) опосередковано - через нотаріуса за місцем відкриття спадщини (за межами України - через консульську установу). Аналогічна позиція викладена у Постанові Великої палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 916/617/17,12-48гс20, 115. Водночас стаття 1281 Цивільного кодексу України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 495/1933/15-ц)».

Відтак, вважав, що оскільки АТ «ОТП БАНК» звернувся із Претензією кредитора до Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори 20.12.2020 року вх. №1649, то ним не були порушені строки передбачені ст. 1281 ЦК України.

Вказував, що розмір боргу ОСОБА_3 перед АТ «ОТП БАНК» уже був встановлений рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/8853/16-ц від 03.03.2017р. та не потребував його визначення. Більше того, вказана сума підлягає до стягнення відповідно до матеріалів виконавчого провадження № АСВП НОМЕР_5, що і було вказано АТ «ОТП БАНК» у заяві про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Також, судом було встановлено наступні обставини: з матеріалів спадкової справи Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області №567/2020 від 04.12.2020 (т. 1 а.с. 144-148, 159-197), вбачається, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , його мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини № 712 від 17.04.2021. Відповідно до Свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 , у померлого ОСОБА_3 залишилася неповнолітня дочка ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 . На момент смерті ОСОБА_3 дочці було повних 17 років. (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 міститься в матеріалах справи). Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Отже, ОСОБА_2 є спадкоємицею прав та обов`язків, які входять до справи спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 . Встановлено, що власником квартири АДРЕСА_2 , є ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі договору дарування квартири від 17.02.2000, зареєстрованого в Білоцерківському МБТІ за № 2-243, посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори Дворко Т.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №2-244 (т. 1 а.с. 228-230, т. 2 а.с. 33-35). Враховуючи вищевикладене, у суду було достатньо документів для встановлення кола спадкоємців після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , проте суд цього не зробив, а тому прийшов до не правильних висновків по справі (т. 2 а.с. 70-73).

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Апелянт АТ «ОТП БАНК» був сповіщений врученням повідомлення його представнику - адвокату Храновському В.М., який подав письмову заяву з прохання розглянути справу за його відсутності. Повідомлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернулись із відмітками працівників пошти (трекінг-коди кожної окремо) про відсутність адресатів за зазначеними ними адресами, заяви про зміну адреси місця проживання (перебування) від вказаних осіб до суду не надходили. Крім того, ОСОБА_1 про розгляд справи апеляційним судом була сповіщена телефонограмою із забезпеченням технічної фіксації такого повідомлення (т. 2 а.с. 106-115, 117-122).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Відповідно до частини 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Зважаючи на вимоги п. 2 ч. 8, ч. 9 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.03.2017 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, у справі № 357/8853/16-ц позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 , на користь ПАТ «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором № CNL-ОВВ/006/2006 від 24 жовтня 2006 року в розмірі 12669,17 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.06.2016 року становить 316 332,46 грн., судові витрати у справі в розмірі 4745,00 грн. (т. 1 а.с. 96-99, 149-152).

21.04.2017 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/8853/16-ц заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення (т. 1 а.с. 110-112).

21.06.2017 року ухвалою Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2017 року визнано неподаною та повернуто апелянту (т. 1 а.с. 123-124, 153-155).

З матеріалів вбачається, що 17.07.2017 року на виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.03.2017 АТ «ОТП банк» було направлено виконавчий лист у справі №357/8853/16-ц, провадження №2/357/1008/17 (т. 1 а.с. 127-130, т. 2 а.с. 7-8).

19.09.2017 року постановою державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Мальованою Т.В., на підставі заяви стягувача, було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_5 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №357/8853/16-ц, провадження №2/357/1008/17, виданого 17.07.2017 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» суми заборгованості в розмірі 12 669,17 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.06.2016 становить 316 332,46 грн., судові витрати у справі в розмірі 4745,00 грн. (т. 1 а.с. 142-143, т. 2 а.с. 9).

02.02.2018 року головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Гаєвою М.І. винесено постанову про накладення арешту на майно боржника (т. 2 а.с. 10).

10.04.2020 року головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Рябокінь М.В. винесено постанову про арешт коштів боржника (т. 2 а.с. 11).

17.04.2020 року головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Рябокінь М.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (т. 2 а.с. 14).

Згідно відповіді на запит № 77562757 від 10.04.2020 року, № 84908836 від 17.08.2020 року до МВС України, за боржником ОСОБА_3 в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби, згідно відповіді на запит № 78144194 від 17.04.2020 до Державної прикордонної служби України щодо перетину державного кордону встановлено, що за вказаними параметрами у ДПС України відсутні дані щодо перетину боржником державного кордону, згідно відповіді на запит № 77562746 від 10.04.2020, № 80655438 від 28.05.2020, № 84908826 від 17.08.2020 до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки боржника - фізичної особи встановлено, що за боржником наявні рахунки, податковий номер ( НОМЕР_2 ) (т. 2 а.с. 12,13,15,17,22,23).

03.06.2020 року головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Рябокінь М.В. винесено постанову про арешт коштів боржника (т. 2 а.с. 18).

25.06.2020 року головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Рябокінь М.В. отримано відповідь на запит з Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 , окрім боржника ОСОБА_3 зареєстрованою значиться ще 1 неповнолітня особа, 2003 року народження, а за адресою: АДРЕСА_4 , значиться дві особи, персональні дані про яких не можуть бути поширені (т. 2 а.с. 31).

26.06.2020 року головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Рябокінь М.В. отримано відповідь на запит з КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації», до якої було долучено належним чином завірені копії правової та технічної документації на квартиру АДРЕСА_2 (т. 2 а.с. 32).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 158).

19.11.2020 року кредитор АТ «ОТП Банк» направив претензію Другій Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області, в якій просив повідомити спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 про наявність претензії АТ «ОТП Банк» до них щодо виконання зобов`язань за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі № 357/8853/16-ц від 03.03.2017 р; повідомити АТ «ОТП Банк» коло спадкоємців, що звернулись із заявами про прийняття спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 для пред`явлення їм вимоги щодо погашення заборгованості: повідомити АТ «ОТП Банк» про склад спадкового майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 147-148).

На підставі претензії АТ «ОТП Банк» від 19.11.2020 року, яка зареєстрована за № 1649 від 20.12.2020 року Другою Білоцерківською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 567/2020 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 160-197).

17 квітня 2021 рокумати померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини № 712, при цьому ОСОБА_1 в заяві про прийняття спадщини зазначила, що дочка померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також є спадкоємцем за законом першої черги (т. 1 а.с. 161).

Питання процесуального правонаступництва врегульовано ч. 1 ст. 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, в яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до ст. 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного строку), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Так, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Частина 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

Відповідно до пункту 13 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802 (далі - Інструкція), правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

З аналізу наведеного нормативного регулювання можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Отже, смерть боржника слід розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження.

Вказаними нормами права, виходячи з їх системного тлумачення, передбачено заміну сторони виконавчого провадження (у разі її смерті) правонаступником. Та, у разі смерті фізичної особи - сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні.

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20), від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), постанові Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 753/4490/20 (провадження № 61-503св21), у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі № 2-85/11(провадження № 61-14892св23), від 21 лютого 2024 року у справі № 761/13847/15-ц(провадження № 61-3862св23), від 14 лютого 2024 року у справі № 2604/3166/2012(провадження № 61-7273св23).

Згідно з частиною першою статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється з смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконано іншою особою.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні.

Отже, обов`язок спадкодавця ОСОБА_3 щодо сплати заборгованості за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.03.2017 року у справі № 357/8853/16-ц щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «ОТБП Банк» суми заборгованості за кредитним договором № CNL-ОВВ/006/2006 від 24 жовтня 2006 року в розмірі 12669,17 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.06.2016 становить 316 332,46 грн., судові витрати у справі в розмірі 4745,00 грн., присудженої судом АТ «ОТБП Банк» (кредиторові) із спадкодавця за його життя, не припинився внаслідок смерті боржника і перейшов до його спадкоємців.

Судом встановлено, що спадкоємцем належного ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , майна є його мати - ОСОБА_1 , яка подала заяву про прийняття спадщини № 712 від 17.04.2021 року. При цьому, ОСОБА_1 в заяві про прийняття спадщини зазначила, що дочка померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також є спадкоємцем за законом першої черги.

Звертаючись до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, заявник посилався на те, що у померлого ОСОБА_3 є неповнолітня дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент смерті батька їй було повних 17 років, а згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Біла Церква вона була зареєстрована разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак, вважав, що вона є спадкоємицею прав та обов`язків, які входять до спадщини, яка залишилася після смерті боржника.

Факт зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьком ОСОБА_3 із 09 лютого 2017 року і станом на день смерті ОСОБА_3 підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади м. біла Церква № 15.2-03/20195 від 30.11.2020 року (т. 1 а.с. 167).

Суд першої інстанції, посилаючись на ч. 2 ст. 1268 ЦК України, зазначив, що реєстрація ОСОБА_2 у спірній квартирі сама по собі не є беззаперечним доказом її постійного проживання разом із спадкодавцем на момент його смерті за адресою реєстрації та не є безумовним підтвердженням того, що вона є його спадкоємцем та фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Однак, суд першої інстанції не звернув увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦК України фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років - неповнолітня особа.

На підставі ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Тобто, незалежно від того чи подавалась заява про прийняття спадщини від імені малолітньої чи неповнолітньою особою, чи була зареєстрована малолітня або неповнолітня особа разом із спадкодавцем на момент смерті чи проживала з ним - вони вважаються такими, що прийняли спадщину в силу Закону, крім випадків встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 1273 ЦК України фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може відмовитися від прийняття спадщини за згодою піклувальника і органу опіки та піклування. Неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування.

Відтак, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважається такою, що прийняла спадщину після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки на день смерті батька ОСОБА_3 його донька - ОСОБА_2 була неповнолітньою особою та відомостей, що донька померлого заявила протягом встановленого шестимісячного строку про відмову від спадщини немає в матеріалах спадкової справи, не надано таких і до суду першої інстанції та в апеляційному суді.

Згідно із ч. 1 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги (ч. 2 ст. 1281 ЦК України).

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст. 1281 ЦК України)

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (ч. 4 ст. 1281 Кодексу).

Відтак, у даному випадку, АТ «ОТП Банк» повинен був пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину або ж з дня, коли він дізналася про прийняття (відкриття) спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, зокрема, претензії кредиторів.

За змістом наведених положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України подана кредитором претензія є однією з підстав заведення нотаріусом спадкової справи. Кредитор, скеровуючи претензію до нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені особи спадкоємців взагалі.

Відповідно до пунктів 1.1, 2-4 Глави 20 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус передає заяви фізичних та юридичних осіб іншим фізичним та юридичним особам на підставі усного звернення заінтересованих осіб. На прохання особи, що подала заяву, їй видається свідоцтво про передачу заяви. Передача заяви та видача свідоцтва про передачу заяви є самостійними нотаріальними діями і реєструються в реєстрі нотаріальних дій під окремими номерами. Тобто, про претензію, що надійшла від кредитора (Банку), нотаріус повідомляє спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

Отже кредитор у матеріальних відносинах може пред`явити вимогу до спадкоємців боржника відповідно до вимог статті 1281 ЦК України в один із таких способів: безпосередньо спадкоємцю (спадкоємцям); опосередковано - через нотаріуса за місцем відкриття спадщини (за межами України - через консульські установи).

Вибір конкретного способу пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд.

Відповідний правовий висновок міститься і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року у справі № 638/1046/14-ц (пункти 53-54, 56-57 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року у справі № 638/1046/14-ц).

З матеріалів спадкової справи Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області №567/2020 від 04.12.2020, вбачається, що 04.12.2020 року за вх. № 1649 Другою Білоцерківською державною нотаріальною конторою було отримано письмову претензію АТ «ОТП Банк» в порядку ст. 1281 ЦК України, в якій Банк повідомляв спадкоємців кредитора, що Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 03 березня 2017 року по справі № 357/8853/16-ц ухвалено рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (код ЄДРПОУ - 21685166) суми заборгованості за кредитним договором № CNL-ОВВ/006/2006 від 24 жовтня 2006 року в розмірі 12669,17 (дванадцять тисяч шістсот шістдесят дев`ять, 17) доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.06.2016 року становить 316 332,46 грн., судові витрати у справі в розмірі 4745,00 грн. При цьому, в претензії поданої через нотаріуса Банк просив, повідомити спадкоємців померлого 28.10.2020 року ОСОБА_3 про наявність претензії АТ «ОТП Банк» до них щодо зобов`язань за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі № 357/8853/16-ц від 03.03.2017 року. До листа - претензії з вимогами до спадкоємців померлого ОСОБА_3 , Банк додав докази на підтвердження непогашеної боржником заборгованості, зокрема: копію кредитного договору № CNL-ОВВ/006/2006 від 24 жовтня 2006 року; копію рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі № 357/8853/16-ц від 03.03.2017 року; копію відповіді Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану за вих. № 20.2-33/3015 від 14.11.2020 року; копію належним чином завіреної довіреності на представника АТ «ОТП Банк» (т. 1 а.с. 147-148, 163).

Тобто, вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів спадкодавця.

Кредитор АТ «ОТП Банк» 19 листопада 2020 року, тобто протягом одного місяця з дня смерті боржника ОСОБА_3 заявив через нотаріуса претензію до спадкоємців боржника, яка прийнята і зареєстрована 04.12.2020 року за вх. № 1649 Другою Білоцерківською державною нотаріальною конторою.

З урахуванням наведеного, помилковими є висновки суду першої інстанції, що кредитор не виконав вимоги ст. 1281 ЦК України щодо пред`явлення вимоги спадкоємцям боржника та пропустив вказаний строк, оскільки в межах строку, визначеного ст. 1281 ЦК України, АТ «ОТП Банк» направив до Другої Білоцерківською державною нотаріальною конторою претензію до спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 боржника ОСОБА_3 ..

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Звідси, обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених ст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Невизначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Водночас, задовольняючи заяву про заміну учасника справи, боржника у виконавчому провадженні, який помер, його спадкоємцем, суд відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України має вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (пункт 109)).

З матеріалів справи та відповідно до відповіді Південного бюро технічної інвентаризації №1585 від 25.06.2020 року вбачається, що 17 лютого 2000 року був укладений договір дарування за яким ОСОБА_5 ( Даритель ) подарував, а ОСОБА_3 (Обдарований) прийняв у дар квартиру АДРЕСА_2 , квартира загальною площею 34,2 кв.м. Вказаний договір дарування квартири був посвідчений державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори Дворко Т.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 2-243 (т. 2 а.с. 32-35).

Тобто ОСОБА_3 , за життя на праві власності належала квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Факт зареєстрованого місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 станом на день смерті ОСОБА_3 28 жовтня 2020 року підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади м. Біла Церква № 15.2-03/20195 від 30.11.2020 року (т. 1 а.с. 167).

Отже вказана квартира є спадковим майном, а тому була успадкована ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,при цьому, останніми не надано до суду будь-яких доводів (доказів) на спростування цих висновків.

Проте вказані обставини і докази, які були надані заявником до суду першої інстанції залишились поза увагою районного суду.

З огляду на норми цивільного законодавства та правові позиції Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає, що спірні правовідносини у даній справі допускають правонаступництво у виконавчому провадженні фізичної особи боржника, що помер, на його спадкоємців в межах вартості отриманого кожним із спадкоємців у спадщину спадкового майна.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що заяву слід задовольнити частково, а саме замінити сторону виконавчого провадження боржника ОСОБА_3 на його спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , проте лише в межах розміру боргу, що відповідає вартості отриманого кожним із спадкоємців у спадщину спадкового майна.

Разом з тим, за відсутності в матеріалах справи інформації щодо вартості наявного спадкового майна, це питання має бути з`ясовано державним виконавцем на стадії виконавчого провадження.

Посилання районного суду на правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2023 року у справі № 572/1497/22 (провадження № 61-12653св22) та інші є нерелевантними оскільки в справі, яка переглядалась судом касаційної інстанції, суди дійшли висновку про не доведення позивачем обставин, що відповідач є спадкоємцем померлої позичальниці (за законом чи за заповітом), прийняв спадщину після її смерті, натомість у цій справі, яка переглянута апеляційним судом наявність спадкоємців першої черги та прийняття ними спадщини після померлого боржника доведені у встановленому законодавством порядку, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП БАНК» - задовольнити частково.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2024 року - скасувати, ухвалити нове судове рішення

Заяву Акціонерного товариства «ОТП Банк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Білоцерківський відділ ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити частково.

Замінити сторону виконавчого провадження (боржника) - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за виконавчим провадженням № НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2017 року по справі № 357/8853/16-ц щодо стягнення з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (код ЄДРПОУ - 21685166) суми заборгованості за кредитним договором № CNL-ОВВ/006/2006 від 24 жовтня 2006 року в розмірі 12669,17 (дванадцять тисяч шістсот шістдесят дев`ять, 17) доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.06.2016 року становить 316 332,46 грн., судові витрати у справі в розмірі 4745,00 грн., - на його правонаступників - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_4 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) в межах вартості отриманого кожним із спадкоємців у спадщину спадкового майна.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 06 березня 2025 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

Т.І. Ящук