Справа № 597/307/25
Провадження № 2-о/597/35/2025
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

"07" березня 2025 р. суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Шевчук В.М., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин,

У С Т А Н О В И В:

05.03.2025 року до Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин.

Вивчивши матеріали поданої заяви, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

У статті 316 ЦПК України зазначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно із п.4 Листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Згідно з ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України суд, серед іншого, розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Розглянувши подану заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та долучені до неї документи, суддя приходить до висновку, що вона не відповідає вимогам ст.318 ЦПК України.

Зокрема, в заяві не зазначено та до заяви не додано докази причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 між сином та матір`ю. А також заявником не долучено довідку про неможливість відновлення втрачених документів, що підтверджують ці обставини.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 273 ЦПК України (пункт 1 частини першої статті 315 діючого ЦПК України) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

У справах даної категорії, разом із заявою про встановлення факту родинних відносин, заявник повинен подати суду не тільки відмову органу, що видав документ про внесення виправлень у документи, що підтверджують родинні відносини, але і достовірні дані про те, що встановлення факту породжує для них юридичні наслідки і не пов`язане із спором про право.

Разом з тим, підтвердження родинних відносин між живими фізичними особами здійснюється іншим шляхом, в залежності від обставин.

Як вбачається із тексту заяви та поданих документів, на час звернення до суду заявник ОСОБА_2 та заінтересована особа ОСОБА_3 є живими особами, що не позбавляє можливості вирішити питання у позасудовому порядку.

Таким чином разом із заявою про встановлення факту родинних відносин заявник повинен подати суду не тільки відмову органу, що видав документ про внесенні виправлень у документи, що підтверджують родинні відносини, але і достовірні дані про те, що встановлення факту породжує для них юридичні наслідки і не пов`язане із спором про право.

До того ж представник заявника не вказує, чи зверталися заявник та його мати до УДМС чи до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про виправлення помилки у паспортному документі та/або внесення змін до актового запису про своє народження тощо.

За таких обставин, представник заявника має додатково обґрунтувати підстави звернення до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави («Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року). Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення ЄСПЛ від 04.10.2001 року у справі «Тойшлер проти Німеччини»).

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У зв`язку з наведеним, залишення без руху заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних вище невідповідностей та недоліків у суду будуть відсутні процесуальні перешкоди для продовження розгляду справи у порядку окремого провадження.

А, тому, вважаю, що оскільки заява не відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.175, 177, 318 ЦПК України, її слід залишити без руху відповідно до ст.185 ЦПК України, надавши представнику заявника ОСОБА_1 строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 261, 293, 294, 315, 316, 318 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин - залишити без руху.

Надати представнику заявника ОСОБА_1 строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині.

Роз`яснити представнику заявника ОСОБА_1 , що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява вважається неподаною і повертається представнику заявниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя В.М.ШЕВЧУК