Справа № 449/1459/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ України

07.03.2025 м.Перемишляни

Суддя Перемишлянського районного суду Львівської області Гуняк О.Я. розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову.

Просив накласти арешт на майно та грошові кошти відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ЮБІДЖІ ГРУПв межах суми позовних вимог 443906,05 грн.

В обгрунтування заяви покликається на те, що неодноразово звертався до представників відповідача з метою врегулювання спору, також скеровував претензії, проте марно. Зазначив, що згідно даних про виконавчі провадження в АСВП, відкритих щодо відповідача, на момент подання позову є відкритими щонайменше п`ять виконавчих проваджень про стягнення з відповідача заборгованості на користь як фізичних, так і юридичних осіб. Звертає увагу суду на те, що після подання позову з`явилися три нові виконавчі провадження щодо відповідача, який є боржником, як перед приватним товариством, так і державними органами, зокрема ДПС у Волинській області. Вважає, що незабезпечення позову може утруднити або унеможливити реалізацію законного права позивачки на повернення своїх коштів у випадку задоволення позову у майбутньому, що також порушуватиме право останнього на ефективний захист.

Перевіривши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У провадженні судду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ЮБІДЖІ ГРУП про розірвання Договору підряду №47від 26.09.2023 року та стягнення заборгованості в розмірі 443 906,05 гривень.

Слід зазначити, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Зі змісту згаданої заяви не вбачається реальної загрози невиконання чи утруднення виконання Відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову: жодного документального підтвердження та інформації стосовно того, що Відповідачем здійснюються дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (як-от реалізація майна чи підготовка до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з Позивачем; укладання договорів поруки чи застави за наявності невиконаного зобов`язання тощо).Самі по собі відомості надані з автоматизованої системи виконавчих проваджень щодо відкритих виконавчих проваджень, про стягнення з відповідача заборгованості на користь як фізичних, так і юридичних осіб не можуть слугувати підтвердженням невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду.

Аргументи Позивача щодо ігнорування Відповідачем його (Позивача) письмової притензії не є підставою для забезпечення позову, оскільки такі доводи потребують дослідження, перевірки й оцінки на час розгляду позовної заяви, а не заяви про забезпечення позову.

У зв`язку з чим не можна вважати підтвердженими доводи щодо потенційної неможливості виконання Відповідачем своїх грошових зобов`язань у майбутньому та підтвердженими - фактичні обставини, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову.

Водночас, необґрунтоване накладення арешту на рахунки Відповідача може призвести до неможливості виплати заробітної плати, а також блокування і повного зупинення господарської діяльності Відповідача, що, в свою чергу, не сприятиме виконанню судового рішення в разі задоволення позову.

Заявником не надано доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Перевіривши матеріали заяви суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити,

Керуючись ст.ст. 149-151 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Направити копію ухвали заявнику для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Суддя О. Я. Гуняк