ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2025 року м. Кропивницький

справа № 398/793/22

провадження № 22-ц/4809/404/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

за участі секретаря Бойко В. В.,

учасники справи:

позивач Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2024 року у складі судді Стручкової Л.І. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст заяви

В травні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою та просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 398/793/22, виданий Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 03 травня 2024 року.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 січня 2024 року у справі № 398/793/22 з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (далі ОКВП «Дніпро-Кіровоград») стягнуто 58 838 грн 68 коп.

Рішення суду відповідач отримала засобами поштового зв`язку 30 квітня 2024 року та у встановлений ст. 284 ЦПК України строк, а саме 15 травня 2024 року подала заяву про перегляд заочного рішення.

20 травня 2024 року засобами поштового зв`язку від державного виконавця Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ужакової О. І. ОСОБА_1 отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 09 травня 2024 року.

В зазначеній постанові вказано, що провадження відкрито на підставі виконавчого листа № 398/793/22, виданого Олександійським міськрайонним судом Кіровоградської області 03 квітня 2024 року.

Таким чином, відповідач вважала, що виконавчий лист було видано судом першої інстанції передчасно, тобто до набрання рішення суду законної сили, оскільки саме рішення було вручено їй через 27 днів після видачі виконавчого листа, як наслідок, звернулась до суду з відповідною заявою.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 398/793/22, виданого 03.04.2024 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення та судового збору таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що виконавчий лист не є таким, що виданий помилково, його зміст повністю узгоджується із рішенням суду.

Рішення суду виконано боржником в повному обсязі, в звязку з чим виконавче провадження ще в серпні 2024 року закінчено.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що виконавчий лист було видано на виконання рішення суду у даній справі, яке набрало законної сили, зміст виконавчого листа повністю відповідає змісту судового рішення та стороною відповідача виконано в повному обсязі, суд першої інстанції вважав, що у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та такою, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, обставинам справи.

Виконавчий лист не повинен був видаватись судом першої інстанції, оскільки заочне рішення суду не було вручено ОСОБА_1 як відповідачу і є таким, що не набрало законної сили.

Крім того, судом першої інстанції неправильно було встановлено той факт, що рішення суду було виконано боржником, оскільки ОСОБА_1 рішення не виконувала, а кошти були примусово списані державним виконавцем з депозитного рахунку відповідача в липні 2024 року і 07 серпня 2024 року виконавче провадження було закінчено.

Відзив на апеляційну скаргу

Від ОКВП «Дніпро-Кіровоград» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2024 року залишити без змін.

Розгляд справи в судовому засіданні суду апеляційної інстанції

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача адвокат Стадніченко І. В. заперечувала проти доводів апеляційної скарги.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується розпискою її представника адвоката Горбунова Р. В.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, суд вирішив розглядати справу без участі осіб, що не з`явились, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 16.01.2024 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за наслідком розгляду цивільної справі № 398/793/22 ухвалено заочне рішення яким задоволено позов ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 58 838,68 грн та судовий збір в розмірі 2 481 грн.

Вказане рішення суду набрало законної сили та 03.04.2024 було видано виконавчий лист, який позивачем пред`явлено до примусового виконання.

09.05.2024 державним виконавцем Олександрійського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 74963784 з примусового виконання виконавчого листа № 398/793/22, виданого 03.04.2024 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення та судового збору.

07.08.2024 державним виконавцем Олександрійського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 74963784 з примусового виконання виконавчого листа № 398/793/22, виданого 03.04.2024 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення та судового збору, в звязку зі з повною оплатою боржником суми боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.11.2024 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.01.2024 у цивільній справі № 398/793/22 за позовом ОКВП «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги водопостачання та водовідведення залишено без задоволення.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України ісудове рішення є обов`язковим до виконання. У пункті 9 частинидругої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ст. 18 ЦПК України).

Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження розглядається як завершальна стадія судового провадження, сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини, надаючи тлумачення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішенні по справі Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 року зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом, а виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися, як складова частина суду. Таким чином, остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, повинно бути виконаним, що відповідає принципу верховенства права, який договірні сторонни зобов`язалися поважати, ратифікуючи вказану Конвенцію.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд, визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права. У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11.

З аналізу вказаних норм вбачається, що виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню у двох випадках: 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. ч. 1, 4-7 ст. 268 ЦПК України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення суду. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складено повне рішення. Рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Згідно з ч. 2 ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Матеріалами справи підтверджується, що заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 січня 2024 року у справі № 398/793/22 позов ОКВП «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги водопостачання та водовідведення задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 58 838 грн, з них: основний борг 46 942 грн 63 коп, 3 % річних 4 428 грн 88 коп, інфляційні 7 467 грн 17 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» судовий збір в сумі 2 481 грн (а. с. 34-35).

Повний текст рішення виготовлено 16 січня 2024 року.

15 квітня 2024 року представником ОКВП «Дніпро-Кіровоград» було отримано виконавчий лист з виконання зазначеного рішення суду.

09.05.2024 державним виконавцем Олександрійського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 74963784 з примусового виконання виконавчого листа № 398/793/22, виданого 03.04.2024 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення та судового збору (а. с. 63).

Враховуючи те, що заяву про перегляд заочного рішення не було подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, суд першої інстанції мав визначені процесуальним законом підстави для видачі виконавчих листів, оскільки після спливу цього строку заочне рішення набрало законної сили.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 при визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконню, оскільки відсутні підстави вважати, що заочне рішення від 16 січня 2024 року не набрало законної сили в установленому законом порядку.

Необхідним для позитивного вирішення питання щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є порушення прав боржника видачею виконавчого листа чи його виконанням.

У даній справі судом не встановлено будь-яких порушень прав та інтересів боржника.

Доводи апеляційної скарги про те, що виконавчий лист не повинен був видаватись судом першої інстанції, оскільки заочне рішення суду не було вручено ОСОБА_1 як відповідачу і є таким, що не нбрало законної сили, є збезпідставними та грунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем процесуальних норм, адже ст. 289 ЦПК України визначає порядок набрання заочним рішенням законної сили, який не зумовлюються фактом отримання копії закочного рішення відповідачем.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання.

Оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін, суд не здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 05.03.2025.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник