Справа №498/321/25
Провадження по справі №2/498/293/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

04 березня 2025 року сел. Велика Михайлівка

Суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області - Чернецька Н.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про розірвання шлюбу, визначення місце проживання дитини та встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

27 лютого 2025 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про розірвання шлюбу, визначення місце проживання дитини та встановлення факту, що має юридичне значення.

Ознайомившись із зазначеною позовною заявою встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, з наступних підстав.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

В позовній заяві об`єднані три позовні вимоги, які не підлягають розгляду в одному позовному провадженні (розірвання шлюбу, встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини , визначення місця проживання дитини), оскільки відсутня спільність предмету позову, позовні вимоги не однорідні. У справах про розірвання шлюбу передбачена можливість надання сторонам строку для примирення, та зупинення в зв`язку з цим, провадження у справі, що в свою чергу не передбачено при розгляді справи про визначення місця проживання дитини, оскільки це може призвести до безпідставного затягування розгляду позовних вимог про визначення місця проживання дитини.

Також, вимоги про визначення місця проживання дитини можуть залишатися невирішеними тривалий час, а вимоги про розірвання шлюбу повинні розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, у позовній заяві не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, які не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу не залежить від правильності позовних вимог про визначення місця проживання дитини. Крім того, як вже зазначено вище, строки розгляду позовних вимог про розірвання шлюбу і про визначення місця проживання дітей є різними.

Разом з тим, відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, - обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 передбачено, що для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Нормою ст.141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Так, стаття 159 СК України встановлює право батьків на визначення місця проживання дитини.

Згідно з положеннями ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, зазначене питання вирішується судом або органом опіки та піклування, в разі якщо між сторонами існує спір.

Однак, позивачем не викладено обставин та відсутнє обґрунтування того, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дитини, зважаючи на те, що донька сторін проживає із позивачем, перебуває на її утриманні, у той час як відповідач, за змістом позовної заяви проживає окремо.

Позивач не вказує, чи зверталась вона або відповідач до органу опіки та піклування з питань визначення місця проживання дитини, які заходи органом опіки та піклування вживались.

При цьому, позивач в позовній заяві не зазначила в чому спірність правовідносин, що склалися між сторонами щодо визначення місця проживання їх малолітньої дитини, чим це підтверджується і чому не може бути вирішено сторонами у безспірному порядку.

Так, з урахуванням вищезазначених положень СК України, вбачається, що в межах позовної заяви про розірвання шлюбу, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо визначення місця проживання дитини, у разі наявності спору між батьками.

Також позивачем до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до позовної заяви додана квитанція про сплату судового збору на суму 3028,00 грн. (1211,20+1211,20+605,60).

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року також роз`яснено,якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Так, враховуючи, що в позовній заяві об`єднано три позовні вимоги (про розірвання шлюбу, про визначення місця проживання дитини та про встановлення факту самостійного виховання і утримання дитини), позивачу згідно вимог ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI потрібно доплатити за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір у розмірі 605,60 грн., та надати оригінал квитанції до суду.

Крім цього, суд звертає увагу, що підстави та порядок об`єднання і роз`єднання позовних вимог визначено статтею 188 ЦПК України.

Зі змісту вказаної норми, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Цивільне судочинство відповідно до Цивільного процесуального кодексу України здійснюється у порядку наказного, позовного (загального або спрощеного) та окремого провадження (частина друга статті 19 ЦПК України).

Спори про право цивільне розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

У даній позовній заяві кожна з пред`явлених вимог і про розірвання шлюбу, і про визначення місця проживання дитини, і про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, має кваліфікаційну ознаку «позовної» вимоги, адже вони об`єднані в одній позовній заяві.

Позивачем у позовній заяві не зазначені підстави об`єднання в одному провадженні вимог, які підлягають розгляду в порядку позовного провадження (розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини), з вимогою, яка не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки така вимога підлягає розгляду в порядку окремого провадження (встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини).

Враховуючи викладене, позивачу необхідно надати уточнену позовну заяву, документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку із чим, враховуючи, що позовна заява подана без додержання наведених вище вимог її необхідно залишити без руху із зазначенням недоліків позовної заяви, способу і строку їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ч.ч.1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про розірвання шлюбу, визначення місце проживання дитини та встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Надати позивачу 10-денний строк для усунення недоліків, який обчислюється з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі коли недоліки заяви вчасно усунені не будуть або будуть усунені частково, заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.С. Чернецька