Справа № 713/2664/24
Провадження №2/713/23/25
РІШЕННЯ

іменем України

24.11.2025 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Осокіна А.Л., за участю секретаря судового засідання Холіван В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Стадник І.П. до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє Стратій М.В. про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, посилаючись на таке.

У провадженні Вижницького районного суду перебувала кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 16.02.2021 за №0000009 за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України та за ч.1 ст.126 КК України. У вказаному кримінальному провадженні позивач ОСОБА_1 був визнаний потерпілим.

Ухвалою Вижницького районного суду від 29.02.2024 вказане кримінальне провадження закрито та звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Дана підставі закриття кримінального провадження не є реабілітуючою.

Позивач в особі свого представника вважає, що осам по собі факт закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, свідчить про наявність в діях ОСОБА_3 складу злочину, який йому інкриміновано.

Спричинені позивачу тілесні ушкодження потягли необхідність тривалого в т.ч. стаціонарного лікування. Внаслідок цього позивач коштів на придбання ліків та лікарських засобів 12018, 97 грн. Крім того, позивач вимушений був за свої кошти їздити до поліції, до судово-медичного експерта, КМП «Вижницька ЦРЛ», в м.Чернівці до ОКНП, Чернівецька ОКЛ, та до Вижницького районного суду, для чого брав автомобіль своєї матері, та на що позивач витратив 9071,59 грн. на пальне, яким заправляв автомобіль. Таким чином матеріальних збитків, які були завдані позивачу становлять 29090, 56 грн.

Крім того, на думку позивача, йому було завдано моральну шкоду, яка полягала у фізичному болі і душевних стражданнях, які позивач отримав внаслідок тілесних ушкоджень, які були спричинені йому відповідачем. Позивач вказує, що він переніс стрес. Він був вимушений для лікування та відновлення здоров`я багато часу провести у лікарні. Крім того, побиттям його було принижено. Та йому необхідне медична операція для відновлено викривленої носової перегородки.

Виходячи з викладеного позивач в особі свого представника просить суд стягнути з відповідача 100000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою від 06.09.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі.

Відповідач подав відзив на позов, яким позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Вказує, що позивач не надав доказів, що саме відповідач спричинив йому матеріальну шкоду, яку позивач просить стягнути. ОСОБА_1 до лікаря з приводу перелому носа не звертався. У висновках комісійних судово-медичних експертиз вказано, що ОСОБА_1 міг отримати перелом перегородки носа при падінні від удару об автомобіль або при падінні обличчям вниз на асфальт з ожеледицею. Відповідач вказує, що позивач отримав тілесні ушкодження внаслідок самокаліцтва.

Крім того, додані до позову квитанції свідчать тільки про заправлення автомобіля, але не свідчать про те, що автомобіль заправлявся у зв`язку з кримінальним провадженням.

Позивач надав суду відповідь на відзив, в якій позов підтримав, вважав відзив безпідставним та просив визнати недопустимими надані відповідачем письмові докази, що були отримані на адвокатський запит з Берегометського ЦП МСД, оскільки вказані докази стосуються стану здоров`я ОСОБА_1 , вони містять персональні дані про нього, але дозволу на їх поширення ОСОБА_1 не давав (а.с.87,88)

Ухвалою від 18.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Стадник І.П. позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позові обставини. Просив визнати недопустимими відповіді Берегометського ЦП МСД, надані на адвокатський запит щодо стану здоров`я ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Стратій М.В. просив відмовити у задоволенні позову. Вказував, що докази про стан здоров`я ОСОБА_1 були отримані у передбачений законом спосіб, тому вони є допустимими.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

В подальшому позивач в особі свого представника надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача адвокат Стратій М.В. надав заяву про розірвання договору правової допомоги з відповідачем ОСОБА_4 . Після цього повістка про виклик була надіслана на адресу відповідача ОСОБА_2 .

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання на 24.11.2025 не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих документів.

Вирішуючи клопотання представника позивача про визнання недопустимими доказами: копії результатів огляду № 49065424 від 18.04.2022р., копія результатів огляду № 49065837 від 18.04.2022р., копі результатів огляду № 49058338 від 18.04.2022р., копія результатів огляду № 49065856 від 18.04.2022р., копія результатів огляду № 49207591 від 21.04.2022р., копія результатів огляду № 48906007 від 13.04.2022р., копія результатів огляду № 49300561 від 26.04.2022р. (а.с.88 ), суд виходить з такого.

Згідно ч.1 ст.286 ЦК України Фізична особа має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована;

За змістом п.10 ч.1 ст.2 Закону України «Про захист персональних даних» суб`єкт персональних даних - фізична особа, персональні дані якої обробляються;

Згідно ч.1 ст.14 Закону України «Про захист персональних даних» Поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних.

Зі вказаного випливає, що інформація про стан здоров`я особи є персональними даними про цю особу, та вона може бути поширена лише за згодою цієї особи.

Так, представником відповідача адвокатом Стратієм М.В. в якості заперечення проти позову надано наступні документи про стан здоров`я ОСОБА_1 : копії результатів огляду № 49065424 від 18.04.2022р., копія результатів огляду № 49065837 від 18.04.2022р., копі результатів огляду № 49058338 від 18.04.2022р., копія результатів огляду № 49065856 від 18.04.2022р., копія результатів огляду № 49207591 від 21.04.2022р., копія результатів огляду № 48906007 від 13.04.2022р., копія результатів огляду № 49300561 від 26.04.2022р.

При цьому до вказаних документів не додано дозволу самого ОСОБА_1 про поширення вказаних документів про стан його здоров`я.

Зважаючи на ту обставину, що позивач ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Стадника І.П. заявив клопотання про визнання вказаних доказів недопустимими, і суд пришов до висновку, що вони подані до суду з порушенням вимог Закону, тому суд визнає вказані докази недопустимими доказами у справі, і приймає рішення на підставі інших наявних у справі доказів, поданих сторонами,

Проаналізувавши обставини справи та відповідні їм правовідносини, об`єктивно оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає відмові у задоволенні з таких підстав.

Судом встановлено, що ухвалою від 29.02.2024 по справі №713/460/22 Вижницького районного суду кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 16.02.2021 за №0000009 за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст.126 КК України та за підтриманим потерпілим обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст.28, ч.2. ст..125 КК України, в якому потерпілим є позивач ОСОБА_1 , закрито на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

З додаткового висновку експерта №30 від 21.05.2021 (а.с.9-10) вбачається, що ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у Вижницькій ЦРЛ з 26.02.2021р по 22.02.2021 року з діагнозом: Закритий - кісточковий перелом правої гомілки з підвивихом ступні назовні і назад. рана носа. Крововилив повік, носа. Тілесні ушкодження у вигляді крововиливу повік, носа,рани носа, перелому спинки та стінок кісток носу зі зміщенням могло виникнути в результаті одноразової травмуючої дії твердим тупим предметом або удару об такий, в строк та при обставинах, викладених у постанові відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження у вигляді закритого трьохкісточкового перелому з підвивихом ступні назовні і назад могли виникнути в результаті дії твердих предметів, або удару об такі, в строк та при обставинах викладених у постанові і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Тілесні ушкодження, виявлені на тілі гр. ОСОБА_1 виникнути від не менш двох травмуючих дій.

Не виключено утворення тілесних ушкоджень, а саме : рвана рана носа, крововилив повік, носа, перелом кісток носа внаслідок нанесення йому ударів кулаками в обличчя.

Не виключено що тілесні ушкодження виявлені на обличчі ОСОБА_1 могли виникнути внаслідок нанесення йому ударів кулаками почергово двома особами.

Малоймовірно, що виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_1 могли виникнути внаслідок нанесення ударів ногами однією особою в праву ногу.

8. Малоймовірно, що виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_1 могли виникнути внаслідок нанесення ударів ногами двома особами чи більше в праву ногу.

9 Найбільш ймовірно, що тілесне ушкодження правої ноги, а саме: закритий трьох кісточковий перелом правої гомілки з підвивихом ступні назовні і назад утворитися внаслідок удару з прискоренням у транспортний засіб під час його руху,

Утворення вище вказаних тілесних ушкоджень внаслідок падіння ( багаторазового) 3 положення стоячи як внаслідок надання тілу прискорення подальшим ударянням об тверду поверхню (каміння, асфальтне покриття, дерев`яна підлога, тощо) є малоймовірним.

11. Не виключено, що виявлені тілесні ушкодження виявлені у гр.. ОСОБА_1 могли

виникнути при обставинах, на які вказав у протоколі допиту потерпілого.

З виписки з медичної карти №624 вбачається, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні у Вижницькій ЦРЛ з 16.02.2021 по 22.02.2021 з діагнозом «закритий трьоїкісточковий перелом правої гомілки з підвивихом ступні назовні та назад» та «забійна рана носу, крововилив повік, носу, алкогольне сп`яніння, реактвинй набряк слизової м`якого піднебіння та пристінкового виливу».

З виписки з медичної карти №1697/108 вбачається, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні у Вижницькій ЦРЛ з 23.02.2021 по 10.03.2021 з діагнозом «Закритий перелом нижньої третини правої малогомілкової кістки та медіальної кісточки правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, із розривом дистального міжгомілкового синдесмоза, та краєвим відривним переломом передньо-латеральної стінки правої великогомілкової кістки, із підвивихом правої стопи допереду та дозовні. Осаднення шкіри по медіальній поверхні правого гомілково-стопного суглоба. Закритий перелом кісток носа зі зміщенням. ВСД по змішаному типу.»

З виписки з медичної карти №2114 вбачається, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні у Вижницькій ЦРЛ з 29.06.2022 по 14.07.2022 з діагнозом Консолідовані МОС переломи нижньої медіальної третини правої малогомілкової кістки, кісточки та медіального епіметафізу великогомілкової кістки з діастазом «міжгомілкового синдесмозу. Післятравматичний деформуючий артроз правого гомілково-ступневого суглоба II CT. 3 контрактурою 110-130°. Післятравматична нейропатія правого малогомілкового нерва з легкими руховими та нейро-трофічними порушеннями» та з супутнім діагнозом «Вегето-судинна дистонія змішаного типу, перманентний перебіг з цефалгіями. Емоційно-лабільний органічний розлад. Двобічний адгезивний отит. Суб`єктивний вушний шум. Викривлення носової перегородки.»

З копій квитанцій від 16.02.2021, від 24.07.2021, 24.02.2021, 01.06.202129.06.2021, 12.02.2021, 30.04.2021, 11.05.2021, 20.04.2021, 16.06.2021, 30.04.2021, 13.02.2021,20.07.2021,11.05.2022, 27.01.2021, 14.12.2021, 10.02.2022, 15.02.2022, 16.12.2021, 23.12.2021 вбачається, що за купівлю пального (газ та бензин) було сплачено 9071,59 грн.

З копій квитанцій від 15.03.2021, 18.03.2021, 12.03.2021, 04.03.2021, 22.02.2021, квитанції №RRN:14 (дату видачі неможливо прочитати), 24.02.2021, 26.02.2021, 03.03.2021, 23.02.2021, 02.03.2021, 10.04.2021 на суму 57 грн., 10.04.2021 на суму 102,98 грн., 28.02.2021, 16.07.2021 на суму 40 грн., 16.07.2021 на суму 80 грн., 18.08.2021, 07.09.2021, 26.08.2021, 16.07.2021, та повторно 16.07.2021, 21.02.2022, 03.03.2021, 27.02.2021, 02.03.2021, 10.03.2021, 27.02.2021, 26.06.2021, 18.06.2021, 11.07.2021, 11.07.2021, 17.06.2021, 22.04.2021, 21.03.2021, 18.02.2021,20.04.2021, 09.03.2021, 19.02.2021, 28.02.2021, 27.02.2021, 16.02.2021, 22.04.2021, 10.06.2021, вбачається, що за отримання ліків та лікарських засобів було сплачено 12018, 97 грн.

З протоколу допиту потерпілого від 22.02.2021 та з додаткових протоколів допиту потерпілого від 31.03.2021 та від 11.05.2022 вбачається, що ОСОБА_2 15.02.2021 року біля 22 год., спільно із іншою особою, перебуваючи біля приміщення магазину «Центральний», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, без попередньої змови між собою, в ході конфлікту з приводу законності пасажирських перевезень, який виник між ними та ОСОБА_1 , знявши із себе верхній одяг, оголивши верхню частину свого тіла, підійшов до ОСОБА_1 , схопив його за верхній одяг та несподівано наніс декілька ударів головою в ділянку носу, після чого продовжуючи свій протиправний умисел, наніс ще один удар кулаком в ділянку обличчя зліва, таким чином спричинив своїми діями останньому тілесні ушкодження.

В подальшому, продовжуючи протиправні дії ОСОБА_2 на спричинення тілесних ушкоджень іншій особі, підійшов до ОСОБА_1 , із яким продовжив конфлікт, під час якого відштовхнув останнього від себе та умисно, протиправно, відкрито наніс один удар правою рукою в ділянку обличчя, після чого між останніми почалась штовханина, внаслідок якої вказана особа та ОСОБА_1 , не втримавшись на ногах, впали на землю, де ця особа, наніс ще декілька ударів руками ОСОБА_1 в різні частини тіла.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 17.02.2022, за участю ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 вказав на обставини подій, які мали місце 15.02.2021 за участю потерпілого, ОСОБА_2 та іншої особи, при цьому зазначена інформація є аналогічною, до інформації, про яку ОСОБА_1 вказав під час його допиту як потерпілого цьому інформація. (а.с.48,49)

З копії свідоцтва про реєстрацію т/з вбачається, що ОСОБА_5 є власником автомобіля марки «Міtsubishi ASX» н/з НОМЕР_1 .

З відеозапису (а.с. 98) вбачається, що невідома особа вночі взимку виходить на проїжджу частину та стрибає на автомобіль, який рухається назустріч.

Аналізуючи вказані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дійсно у ОСОБА_1 під час експертизи було виявлено наступні тілесні ушкодження: кісточковий перелом правої гомілки з підвивихом ступні назовні і назад. рана носа. Крововилив повік, носа. Разом з тим, доказів того, що вказані тілесні ушкодження чи частина з них були спричинені ОСОБА_1 саме відповідачем ОСОБА_2 до матеріалів справи не додано та під час судового засідання встановлено не було.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з копії ухвали від 29.02.2025 по справі №713/460/22у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 16.02.2021 за №0000009 за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст.126 КК України та за підтриманим потерпілим обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст.28, ч.2. ст..125 КК України, в якому потерпілим є позивач ОСОБА_1 , - вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Будь-яких обставин щодо того, чи мали місце діяння ОСОБА_2 направлені на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 вказаною ухвалою не встановлено. При цьому в матеріалах справи відсутній і вирок, яким би ОСОБА_2 було визнано винуватим у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_1 .

При цьому суд погоджується з позицією представника позивача, що закриття кримінального провадження на підставі ст..49 КК України у зв`язку зі закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не є закриттям з реабілітуючих підстав, тобто з підстав, що виправдовують обвинуваченого.

Але, суд, також і не погоджується з позицією представника позивача про те, що закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав - автоматично підтверджує винуватість відповідача у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Така позиція суду ґрунтується на тому, що позивачем не додано до позову вироку суду чи іншого процесуального документу, яким встановлена винуватість відповідача у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та яким підтверджено обставини вчинення саме відповідачем інкримінованого кримінального правопорушення, в т.ч. і підтверджено характер і кількість тілесних ушкоджень, які були чи могли бути спричиненні відповідачем позивачу ОСОБА_1 , про які він вказує у позові.

За таких обставин суд знаходить, що позов є необгрунтованим та у його задоволенні слід відмовити.

Щодо інших аргументів учасників справи, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обгрнутовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст. ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст..ст. 2, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 263-265, 280-284, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Стадник І.П. до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ),

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 )

Повне рішення суду складено 04.12.2025.

Суддя Андрій ОСОКІН