Провадження № 2/522/362/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Єрганінової К.В.

розглянувши у судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі представника ОСОБА_3 18.12.2024 звернулася до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 8 000 грн щомісяця.

Позовні вимоги мотивовані тим, що син сторін ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. ОСОБА_2 не бере участі у виховані та утриманні сина щонайменше з серпня 2024 року. Відповідач здійснював фізичне, психологічне та економічне насильство стосовно позивачки та їх спільного сина. Позивачка не в змозі сама забезпечити належний рівень життя сина, адже її дохід складає 6 440 грн щомісяця. ОСОБА_4 має намір вступити до Медичного фахового коледжу, тому відвідує курси «Школа сучасних професій», а з метою підтримання здоров`я відвідує спортивний зал, що потребує додаткових витрат. ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, має задовільний стан здоров`я, інших утриманців немає. Також відповідач отримує додатковий дохід від здачі двох земельних ділянок в оренду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.12.2024 провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 04.02.2025.

До суду 17.01.2025 надійшов відзив від представника ОСОБА_2 ОСОБА_6 , згідно якого просить встановити розмір аліментів у сумі 1 598 грн щомісячно.

На обґрунтування відзиву зазначено, що позивач не надає доказів здійснення відповідачем господарської діяльності. ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи, має загальне захворювання по опорно-руховому апарату. За станом здоров`я відповідач має медичні обмеження щодо фізичних та розумових навантажень, у зв`язку з чим він уже тривалий час не займається господарською діяльністю та не отримує дохід від неї. Відповідач отримує пенсію по інвалідності у розмірі 2 361 грн, плата від здачі земельних ділянок за рік складає 5 103,70 грн, тобто 425,31 грн щомісяця. Тож, дохід відповідача не дозволяє йому сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. 1 598 грн це половина від доходу відповідача, тому саме такий розмір аліментів від може сплачувати.

До суду 23.01.2025 надійшла відповідь на відзив від представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 у якій вказує, що куплений під час шлюбу сторін автомобіль відповідач продав ОСОБА_7 та привласнив кошти собі, незважаючи на те, що автомобіль був спільним майном подружжя, а тому купівля у 2019 році та продаж автомобіля свідчать про наявність у відповідача доходу. З початком повномаштабного вторгнення відповідач виїжджав за межі територію України на відпочинок неодноразово, що свідчить про наявність спроможності сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі.

У судовому засіданні 04.02.2025 проведеному за участі представника позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_6 було долучено до матеріалів справи відзив, відповідь на відзив, зобов`язано відповідача надати паспорт громадянина України для виїзду за кордон. З метою надання часу для врегулювання спору у судовому засіданні оголошено перерву до 04.03.2025.

До суду 04.03.2024 надійшли заперечення представника відповідача у яких зазначає, що автомобіль був проданий під час спільного проживання сторін, а тому кошти від продажу автомобіля були частково витрачені на утримання дитини. Кошти від продажу автомобіля він змушений витрачати на оренду житла, оскільки у спільній квартирі сторін проживає позивачка з сином та на лікування, оскільки є інвалідом 3 групи.

У судовому засіданні 04.03.2025 було прийнято до справи заперечення та залишено без розгляду клопотання про витребування доказів. ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов. ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 частково визнали позов, визнали позовні вимоги на стягнення 4 000 грн аліментів.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народися син ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с.15).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі у період з 29.01.2010 по 11.12.2024, рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 12.11.2024 у справі №522/15278/24, яке набрало законної сили 11.12.2024, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.18, 19-21).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власниками на праві приватної спільної часткової власності квартири АДРЕСА_1 , що вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.37).

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 24.10.2024 у справі №522/15484/24 ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за те, що 20.08.2024 ОСОБА_2 штовхнув у груди та погрожував фізичною розправою дружині ОСОБА_1 . У судовому засіданні ОСОБА_2 зазначав, що після цієї ситуації він виїхав з зі спільної квартири сторін (а.с.22-25).

Син сторін ОСОБА_4 навчається у 9-В класі, в Одеському ліцеї №16, про що свідчить довідка Одеського ліцею №16 Одеської міської ради від 03.12.2024 (а.с.27).

ОСОБА_4 є слухачем «Школа сучасних професій» Міжнародного гуманітарного університету «Медичний фаховий коледж» (а.с.28).

Згідно довідки від 05.12.2024 вбачається, що ОСОБА_1 займає посаду продавця продовольчих товарів та отримує дохід у розмірі 6 440 грн щомісячно (а.с.26).

ОСОБА_2 встановлено 03.12.2018 безстроково третю групу інвалідності, у зв`язку з загальним захворюванням з ураженням опорно-рухового апарату, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №041604 (а.с.58).

З картки хворого денного стаціонару полікліни вбачається, що ОСОБА_2 має діагноз: хвороба Бхтерева (а.с.59).

ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності, яка з березня 2023 року становить 2 361 грн щомісяця (а.с.67).

ОСОБА_2 з 16.08.2001 зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.29-31).

З довідки про подану декларацію про майнових стан і доходи ОСОБА_2 з 2019 року не отримує дохід від підприємницької діяльності (а.с.68-69).

З листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях від 20.11.2024 вбачається, що автомобіль Mercedes-Benz GL 450, 2014 року виготовлення, був зареєстрований 21.09.2019 за ОСОБА_2 та 29.08.2024 перереєстрований на ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу (а.с.32-34).

Враховуючи, що ОСОБА_2 при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказав, що перестав проживати у спільній квартирі сторін після подій 20.08.2024, тому продаж автомобіля здійснений ним 29.08.2024 після припинення спільного проживання.

З договору купівлі-продажу транспортного засобу вбачається, що продаж автомобіля Mercedes-Benz GL 450, 2014 року виготовлення, здійснено за 49 500 грн (а.с.112-113).

ОСОБА_2 на праві приватної власності у зв`язку зі спадкуванням належать дві земельні ділянки, розташовані у Туровецькій сільській раді Житомирської області (а.с.35. 36).

Вищевказані земельній ділянки орендує у відповідача ТОВ «Укр-Ленд», зі сплатою орендної плати у розмірі 6 340 грн на рік, в тому числі прибутковий податок та військовий збір, що вказано у довідці ТОВ «Укр-Ленд» від 07.01.2025 (а.с.56).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття.

При цьому ст.ст.8,11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Достатність рівня забезпечення дитини оцінюється виходячи з участі в цьому обох батьків, частка яких є рівноцінною.

У відповідності до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.184 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі виключно за заявою одержувача. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Разом з тим, ч.3 ст.181 СК України чітко передбачено, що право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина.

Таким чином, ОСОБА_1 як позивач сама обирає спосіб стягнення аліментів, який обраний нею у твердій грошовій сумі.

Відповідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Частинами першою та другою статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів в основу полягає не розмір доходів батька, а необхідна сума для гармонічного розвитку дітей.

Крім того, суд враховує, що батьки мають виховувати та забезпечувати дітей однаково, в рівній мірі.

До матеріалів справи не додано доказів того, що син сторін ходить до спортивного залу, про що вказано у позові, наявне лише посвідчення слухача лекцій, однак вартість прослуховування такого навчального курсу не визначена.

Дійсно, інформація надана суду щодо майнового стану відповідача не дає змогу для стягнення аліментів у розмірі 8 000 грн, адже дохід від підприємницької діяльності з 2019 року відсутній, оренда плата за земельні ділянки встановлена у досить малому розмірі, пенсійне забезпечення відповідача встановлено у розмірі 2 361 грн на місяць.

Таким чином, підстав для стягнення аліментів у розмірі 8 000 грн у суду немає.

Відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів у розмірі 4 000 грн і суд приймає таке визнання позову відповідачем.

Суд наголошує, що розмір аліментів, що підлягає стягненню на утримання дитини має бути достатнім для гармонійного розвитку дитини.

Тож, за наданих доказів, розмір аліментів заявлений позивачем перевищує наявні матеріальні можливості відповідача, однак відповідач погодився на стягнення з нього аліментів у розмірі 4 000 грн, що свідчить про його спроможність сплачувати аліменти у такому розмірі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тож, виходячи з письмових доказів, наявних в матеріалах справи, враховуючи безумовний обов`язок батька утримувати дітей їх до досягнення повноліття, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням вищевикладеного, за відсутності доказів здійснення витрат на утримання сина ОСОБА_5 , враховуючи стандартні витрати на дітей, такі як забезпечення житлом, їжею, навчанням та розваги, суд вважає, що достатнім для гармонійного розвитку сина, є стягнення аліментів у розмірі 4 000 грн, який запропонований відповідачем.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 605,60 грн, адже встановлена третя група інвалідності не є підставою для звільнення від сплати судового збору, а позовні вимоги задоволенні на 50%, тому і судовий збір підлягає стягненню у розмірі 50% від суми 1 211,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 181, 182, 184, 191, 192 СК України, ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 89, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 18 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 07 березня 2025 року.

Суддя: В.Я. Бондар