Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06.03.2025 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Попадюка С.С., за участю секретаря судового засідання Щерби А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - Ткаченко М.М., за допомогою підсистеми «Електронний Суд», звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договорами № 010/0961/82/0100264 від 14.10.2013, № 014/0961/82/0105077 від 21.11.2013 у розмірі 18579,10 грн та понесені судові витрати.

Позовна заява обґрунтована тим, що 14.10.2013 між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір № 010/0961/82/0100264. Відповідно до Кредитного договору, Банк надав Позичальнику грошові кошти відповідно до умов передбачених цим договором, а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 14.10.2017 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 36 %. Банк належним чином виконав свої зобов`язання перед Позичальником за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку та розмірі передбаченому умовами Кредитного договору.

21.11.2013 між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір № 014/0961/82/0105077. Відповідно до Кредитного договору, Банк надав Позичальнику грошові кошти відповідно до умов передбачених цим договором, а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 21.11.2019 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 41.1 %. Банк належним чином виконав свої зобов`язання перед Позичальником за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку та розмірі передбаченому умовами Кредитного договору.

20.09.2019 було укладено договір №114/2-19-F відповідно до якого АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №010/0961/82/0100264, №014/0961/82/0105077.

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №010/0961/82/0100264, №014/0961/82/0105077. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договорами №010/0961/82/0100264, №014/0961/82/0105077.

Станом на сьогоднішній день заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №010/0961/82/0100264 від 14.10.2013 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 12536,76 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5984,92 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 6551,84 грн.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №014/0961/82/0105077 від 21.11.2013 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 6042,34 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 2045,86 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 2992,48 грн. - Заборгованість за пенею та/або штрафами - 1004,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договорами № 010/0961/82/0100264 від 14.10.2013, № 014/0961/82/0105077 від 21.11.2013 у розмірі 18579,10 грн та понесені судові витрати: судовий збір у розмірі 2422,40 грн; витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Ухвалою від 08.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 10 год. 00 хв. 06.02.2025 у приміщенні суду.

Ухвалою від 06.02.2025, для здійснення повторного виклику відповідача відкладено розгляд справи та призначено судове засідання на 10 год. 00 хв. 06.03.2025.

В судове засідання 06.03.2025 представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, у позові просить розгляд справи провести без участі представника позивача та не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив таке.

Судом встановлено, що 14.10.2013 між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір № 010/0961/82/0100264. Відповідно до Кредитного договору, Банк надав Позичальнику грошові кошти відповідно до умов передбачених цим договором, а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 14.10.2017 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 36 %. Банк належним чином виконав свої зобов`язання перед Позичальником за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку та розмірі передбаченому умовами Кредитного договору (а.с.30-38).

21.11.2013 між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір № 014/0961/82/0105077. Відповідно до Кредитного договору, Банк надав Позичальнику грошові кошти відповідно до умов передбачених цим договором, а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 21.11.2019 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 41.1 %. Банк належним чином виконав свої зобов`язання перед Позичальником за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку та розмірі передбаченому умовами Кредитного договору (а.с.19-29).

Доказів на спростування факту укладення вказаних договорів та отримання кредитних коштів відповідачем не надано.

20.09.2019 було укладено договір №114/2-19-F відповідно до якого АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №010/0961/82/0100264, №014/0961/82/0105077 (а.с.71-79).

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №010/0961/82/0100264, №014/0961/82/0105077. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договорами №010/0961/82/0100264, №014/0961/82/0105077 (а.с.6-7,80-86).

Суд погоджується із розрахунками позивача загального розміру заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №010/0961/82/0100264 від 14.10.2013 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 12536,76 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5984,92 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 6551,84 грн (а.с.68,70). Вказані розрахунки узгоджуються із розрахунком заборгованості станом на 16.01.2020, сформованим представником АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» Аніщенко Л.А. (а.с.65-66) та проведені з урахуванням продовження Строку користування кредитом відповідно до п.9.3 Договору № 010/0961/82/0100264 від 14.10.2013 ().

Водночас, суд вважає недоведеним позивачем наявності у відповідача загального розміру заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №014/0961/82/0105077 від 21.11.2013 р., у сумі 6042,34 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2045,86 грн; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 2992,48 грн; - заборгованість за пенею та/або штрафами - 1004,00 грн (а.с.67,69), з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти сплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України (див., зокрема, постанови ВП ВС від 31.10.2018 № 202/4494/16-ц (14-318цс18), 28.03.2018 № 444/9519/12 (14-10цс18), 04.07.2018 № 310/11534/13-ц (14-154цс18)).

По справі встановлено, що за умовами укладеного договору №014/0961/82/0105077 від 21.11.2013 кредит надавався відповідачу строком на 72 місяці з кінцевим строком повернення коштів та сплати процентів за позикою - 21.11.2019, а отже після спливу цього строку позикодавець не вправі нараховувати передбачені договором проценти, у разі прострочення позичальника право позикодавця забезпечено частиною другою статті 625 ЦК України.

Доказів пролонгації дії договору №014/0961/82/0105077 між його сторонами після 21.11.2019 позивачем не надано. У звязку з чим, суд вважає безпідставним нарахування ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відповідачу ОСОБА_1 відсотків за користування кредитом після 21.11.2019 у розмірі 2992,48 грн. Беручи до уваги розрахунок заборгованості за кредитним договором №014/0961/82/0105077, сформований представником АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» Аніщенко Л.А., відповідно до якого станом на 13.11.2019 заборгованість ОСОБА_2 за кредитом складає 2045,86 грн та за відсотками 334,02 грн (а.с.53-54), відсоткову ставку 41,1% річних, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за відсотками за період з 14.11.2019 по 21.11.2019 в сумі 18,40 грн. (2.30 грн * 8 днів), а всього заборгованість по відсотках 352,42 грн. (334,02 грн + 18,40 грн).

З урахуванням зазначеного, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №014/0961/82/0105077 від 21.11.2013., що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача становить 3402,28 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2045,86 грн; заборгованість за нарахованими процентами 352,42 грн., - заборгованість за пенею та/або штрафами - 1004,00 грн.

З досліджених доказів по справі судом встановлено, що позивач правомірно набув права вимоги за договорами №010/0961/82/0100264, №014/0961/82/0105077, боржником за якими є відповідач.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відтак, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договорами № 010/0961/82/0100264 від 14.10.2013, № 014/0961/82/0105077 від 21.11.2013 у розмірі 18579,10 грнпідлягають частковому задоволенню. З відповідача ОСОБА_3 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» слід стягнути заборгованість за договорами № 010/0961/82/0100264 від 14.10.2013, № 014/0961/82/0105077 від 21.11.2013 у розмірі 15939,04 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог на 85,79 %, виходячи із змісту вище зазначеної норми, з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2078,18 грн.

Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 9000,00 гривень.

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 139 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи

На підтвердження понесених витрат надано суду наступні докази.

Договір про надання правової допомоги №02-09/2024-8 від 02.09.2024 укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ФОП ОСОБА_4 ; заявку про надання юридичної допомоги №17 від 01.11.2024 та витяг з акту №3 про надання юридичної допомоги від 29.11.2024, згідно яких по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 було надано наступні послуги: письмова (вивчення документації клієнта з посиланням на нормативно-правові акти та підготовка аналітичної довідки щодо судової практики) 3000 грн, позовна заява 6000 грн.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, з урахуванням виконаної роботи, зважаючи на категорію справи, яка є малозначною за ціною позову, розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження, суд доходить висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 137, 139, 141, 247, 258, 259, 263-268, 280, 284 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договорами № 010/0961/82/0100264 від 14.10.2013, № 014/0961/82/0105077 від 21.11.2013 у розмірі 15939,04 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 2078,18 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

За ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, ;

- відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 06.03.2025 року.

Суддя Попадюк С.С.