Провадження № 2/521/6349/25
УХВАЛА

04 грудня 2025 року

Хаджибейський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенко М. В.

при секретарі Корнієнко Л. В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Хаджибейського районного суду м. Одеси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хаджибейського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запис про батька дитини в актовому записі про народження вчинено зі слів матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України.

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 18.08.2025 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 25.08.2025 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 25.09.2025 року.

15 вересня 2025 року від відповідача по справі надійшла заява про визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову в прийнятті позову з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4, ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання позову відповідачем може бути підставою для задоволення позову за сукупності умов: визнання усіма учасниками справи обставин, що мають значення для вирішення спору та не підлягають доказуванню відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України; відсутності в суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин; якщо таке визнання відповідачем позову не суперечить закону та/або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Такий правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 675/2136/19.

З копії свідоцтва про народження, доданої до позовної заяви (міститься в електронній справі), вбачається, що батьком дитини записаний ОСОБА_4 .

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження запису відомостей про батька дитини на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, сам факт визнання особою позову не є належним підтвердженням її біологічного батьківства відносно дитини.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про неможливість прийняття заяви про визнання позову, оскільки відомості про те чи дійсно відповідач є батьком дитини, чи дійсно відомості про батька дитини в актовому записі зроблено зі слів матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, потребують додаткового дослідження та з`ясування в судовому засіданні.

Суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому фактичні обставини справи та оцінивши наявні докази з точки зору їх належності і допустимості, оскільки повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 200, 206 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви ОСОБА_2 про визнання позовних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М.В.Мурзенко