Справа № 455/1995/23 Головуючий у 1 інстанції: Титов А.О.
Провадження № 22-ц/811/3338/24 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1 , його представника

адвоката Медвідь В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 27 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» про стягнення матеріальної допомоги, премії, зобов`язання до вчинення дій та стягнення моральної шкоди,

встановив:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» (далі Старосамбірське ДЛГП «Галсільліс»), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 01 березня 2024 року, просив: стягнути з відповідача невиплачену матеріальну допомогу згідно з п.6 додатку №3 до колективного договору на 2020 2025 роки в розмірі 7303 грн.; невиплачену премію згідно таблиці №2 додатку №2 до колективного договору на 2020 2025 роки в розмірі 8988 грн.; зобов`язати відповідача відновити роботу комісії щодо проведення позапланової ревізії для підписання та передачі позивачу лісових обходів №№1 9, загальною площею 3454 га, Стрільбицького лісництва Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» згідно акту приймання-передачі; стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 100000 грн.

Вимоги обґрунтовано тим, що позивач з 02.07.2008 року працює на посаді лісничого Стрільбицького лісництва у Старосамбірському ДЛГП «Галсільліс». Рішенням загальних зборів трудового колективу Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» від 18.09.2020 року затверджено колективний договір на 2020 2025 роки, за умовами якого роботодавець зобов`язаний здійснювати матеріальне заохочення (преміювання) працівників за результатами праці та виплачувати матеріальну допомогу відповідно до затвердженого у додатках №2 та №3 до договору положеннях. Однак, відповідачем, в порушення умов колективного договору не було виплачено матеріальну допомогу до ювілею позивача у 40 років в розмірі 7303 грн. та премії з нагоди професійного свята Дня працівника лісу за 2022 та 2023 роки в розмірі 8988 грн.

Окрім того, відповідач в порушенням вимог чинного законодавства України не здійснив проведення ревізії та передачі лісництва безпосередньо при поновленні позивача, як лісничого, на посаді. Не дивлячись на звернення позивача до відповідача та скаргу позивача до ОКС ЛГП «Галсільліс», станом на 18.09.2023 року робота комісії з приймання передачі Стрільбицького лісництва не відновлена, лісництво позивачу не передано, позивача не допущено до виконання його посадових обов`язків.

У зв`язку з тим, що діяльність роботодавця здійснюється з грубим порушенням трудових прав позивача, з обмеженням реалізації прав на отримання матеріальної допомоги та премій, йому завдано моральних страждань. Постійно, починаючи з 07.09.2021 року, позивач змушений звертатись за захистом своїх прав до суду та доводити факт порушення його прав, що призвело до розладу нормального життя, породило негативні переживання, які проявляються у негативних емоціях, психічних стражданнях, та впливає на стосунки з колегами по роботі.

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 27 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 866 грн. 46 коп.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог оскаржив позивач ОСОБА_1 , просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач покликається на те, що його поновлено на посаді лісничого Стрільбицького лісництва з 14.08.2019 року згідно наказу відповідача №68-к від 07.09.2021 року. Рішенням загальних зборів трудового колективу Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» від 18.09.2020 року затверджено колективний договір на 2020 2025 роки, відтак, дія цього колективного договору поширюється на позивача.

Наголошує, що згідно з умовами колективного договору, роботодавець зобов`язаний здійснювати матеріальне заохочення (преміювання) працівників за результатами праці та виплачувати матеріальну допомогу відповідно до затвердженого у додатках №2 та №3 до колективного договору положеннях. Однак, відповідачем, в порушення умов колективного договору, не була виплачена позивачу матеріальна допомога до ювілею у 40 років в розмірі 7303 грн. та премія з нагоди професійного свята Дня працівника лісу за 2022 та 2023 роки в розмірі 8988 грн.

Додає, що рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області у справі №455/995/22 від 13 жовтня 2022 року встановлено, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства України не здійснив проведення ревізії та передачі лісництва безпосередньо при поновленні позивача як лісничого на посаді. Проведення такої ревізії та передачі лісничому лісництва є першочерговою відправною точкою виконання лісничим всього складу його посадових обов`язків незалежно від їх конкретного змісту.

Зауважує, що неодноразово звертався до відповідача із заявами та скаргами щодо відновлення роботи комісії щодо прийняття-передачі Стрільбицького лісництва, однак, станом на 18.09.2023 року робота комісії не відновлена, лісництво не передано та не допущено його до виконання посадових обов`язків.

Вказує, що дійшовши висновку про порушення законних прав позивача, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача відновити роботу комісії щодо проведення позапланової ревізії для підписання та передачі позивачу лісових обходів №№1 9, загальною площею 3454 га, Стрільбицького лісництва Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» згідно акту приймання-передачі.

В іншій частині стягнення розміру моральної шкоди апелянт рішення суду не оскаржує.

В судове засідання апеляційного суду 25 лютого 2025 року сторона відповідача не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено у відсутності відповідача.

Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 06 березня 2025 року о 14:00 год.

Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 15.01.2009 року працює лісничим Стрільбицького лісництва Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс».

Наказом Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» №30 від 22.05.2019 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани за невиконання службових обов`язків і допущення самовільних рубок в Стрільбицькому лісництві.

В подальшому, відповідно до п.1 наказу Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» №34 від 02.07.2019 року, позивача знову притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани, а наказом №75-К від 13.08.2019 року звільнено із займаної посади лісничого на підставі п.3 ст.40 КЗпП України.

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 06 вересня 2021 у справі №455/1172/19, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 24 травня 2022 року, визнано незаконним та скасовано наказ Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» №30 від 22.05.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності; визнано незаконним та скасовано пункт 1 наказу Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» №34 від 02.07.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді догани; визнано незаконним та скасовано наказ Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» №75-К від 13.08.2019 року «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на посаді лісничого Стрільбицького лісництва Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс»; стягнуто із Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 158541 грн.

Наказом Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» №68-К від 07.09.2021 року ОСОБА_1 поновлено на посаді лісничого Стрільбицького лісництва з 14.08.2019 року.

Наказом Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» «Про передачу Стрільбицького лісництва» №60 від 01.11.2021 року для передачі лісництва створено комісію у складі: голови комісії головного лісничого Гринечка Р.Р., інженера лісових культур ОСОБА_2 , помічника Добромильського лісництва ОСОБА_3 , помічника лісничого Хирівського лісництва Венцик А.В., помічника лісничого Стрілківського лісництва ОСОБА_4 та представників охоронної фірми.

18.09.2020 року між роботодавцем Старосамбірським ДЛГП «Галсільліс» і працівниками Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» з метою врегулювання виробничих, трудових та соціально-економічних відносин укладено колективний договір на 2020 2025 роки.

Колективний договір укладено на 2020 2025 роки, він набирає чинності з 01.10.2020 року і діє до укладення нового договору, його положення поширюються на всіх найманих працівників підприємства, невід`ємною частиною договору є додатки до нього (пункти 3 та 4 Загальних положень Колективного договору).

За умовами цього договору, сторона роботодавця зобов`язується здійснювати матеріальне заохочування (преміювання) працівників за результати праці відповідно до затвердженого положення (додаток №2) та виплачувати матеріальну допомогу згідно з затвердженим положенням (додаток №3) (розділ IV. Оплата праці. Колективного договору).

Підприємство може надавати додаткові премії та матеріальні допомоги згідно таблиці 2, зокрема, премію з нагоди професійного свята Дня працівника лісу, розміром до 50% від посадового окладу («Положення про преміювання працівників ОКС ЛГП «Галсільліс» додаток №2 до колективного договору).

Для вирішення соціально-побутових питань та з інших сімейних обставин працівникам підприємства при наявності економії фонду заробітної плати надається матеріальна допомога, зокрема, у випадку ювілею при досягненні 40, 50, 60 років у розмірі до 100% від посадового окладу («Положення про порядок надання матеріальної допомоги працівникам Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» додаток №3 до колективного договору).

Згідно довідки №337 від 19.10.2023 року головного бухгалтера Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс», станом на 24.02.2021 року в Старосамбірському ДЛГП «Галсільліс» була відсутня економія фонду заробітної плати.

Відповідно до статті 94 КЗпП України, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт (частина перша статті 97 КЗпП України).

Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Колективний договір укладається на основі законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин, і узгодження інтересів працівників та роботодавців (стаття 10 КЗпП України).

Зміст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенції. У колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема - нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.) (ч.ч.1, 2 ст.13 КЗпП України).

Відповідно до Закону України «Про оплату праці», заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

За положеннями Закону України «Про оплату праці», заробітна плата складається із основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

За змістом статті 2 Закону України «Про оплату праці», основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

У постанові від 09 вересня 2019 року у справі №174/780/16-ц (провадження №61-34732св18) Верховний Суд зазначив, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок i доплат, потрібно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат.

З урахуванням того, що спірні правовідносини з виплати премій працівникам Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» регулюються, зокрема, колективним договором на 2020 2025 роки, тому саме його положення мають враховуватись судом під час вирішення спору про виплату премій працівникові, враховуючи принципи свободи та обов`язковості для сторін укладеного ними договору.

За нормами трудового права, премії виплачуються працівникові як заохочувальна, а також як обов`язкова складова частини заробітної плати (виробнича премія).

Питання преміювання практично не входить до сфери державного регулювання оплати праці, постаючи як предмет локальної (положення про преміювання, інші локальні акти) та договірної (колективні договори та угоди, конкретні трудові договори) регламентації.

Будучи складовими структури заробітної плати, заохочувальні та виробничі премії відрізняються за підставами нарахування й виплати.

У тому разі, якщо премія виплачується як заохочення за плідну працю або інші досягнення працівника в роботі, тоді її нарахування і виплата повністю залежить від оцінки праці та волі роботодавця.

Заохочувальна виплата у виді премії може застосовуватися роботодавцем до працівника, а може і не застосовуватися, і тому за своєю правовою природою заохочувальна премія не є гарантованою для працівника і може йому не нараховуватися роботодавцем.

Суд враховує, що у справі, яка переглядається, сторони погодили умови та порядок виплати премії та матеріальної допомоги, врегулювавши ці питання у колективному договорі на 2020 2025 роки.

За змістом колективного договору на 2020 2025 роки, сторона роботодавця зобов`язується: у сфері матеріального заохочення за результатами праці 1) здійснювати матеріальне заохочення (преміювання) працівників за результатами праці відповідно до затвердженого положення (додаток №2); 2) виплачувати матеріальну допомогу згідно з затвердженим положенням (додаток №3).

Згідно додатку №2 Положення про преміювання працівників ОКС ЛГП «Галсільліс», за підсумками діяльності премії надаються всім працівникам підприємства, які числяться у списковому складі підприємства. Підприємство може надавати додаткові премії та матеріальні допомоги згідно таблиці №2. Зокрема, премія з нагоди професійного свята Дня працівника лісу до 50% від посадового окладу.

Тобто, вищенаведеними положеннями колективного договору та додатку №2 до нього встановлено право, а не обов`язок, відповідача надавати додаткові премії працівникам підприємства, зокрема, і премію з нагоди професійного свята Дня працівника лісу в розмірі до 50% від посадового окладу, однак, не виключно у розмірі 50% від посадового окладу працівника.

Отже, виплата премій. як заходу заохочення, є правом роботодавця, не передбачена системою оплати праці та не має обов`язкового характеру.

Згідно додатку №3 Положення про порядок надання матеріальної допомоги працівникам Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс», для вирішення соціально-побутових питань та з інших сімейних обставин працівникам підприємства, при наявності економії фонду заробітної плати, надається матеріальна допомога у розмірі до 100% при ювілеї: досягненні 40, 50, 62 років.

Тобто, вказаним додатком до Положення передбачено, що виплата матеріальної допомоги здійснюється в межах економії фонду заробітної плати. За відсутності такої економії, матеріальна допомога згідно додатку №3 може бути не надана.

Як роз`яснив Верховний Суд в постанові від 15 грудня 2021 року у справі №1840/2970/18, преміювання та встановлення відповідних надбавок провадиться у межах наявного фонду оплати праці та належить до дискреційних повноважень роботодавця. Крім того, право встановлення надбавок та премій належить саме до варіативних дискреційних повноважень, в силу яких, роботодавець вільний у виборі в межах затвердженого кошторису встановлювати їх або не встановлювати.

Верховний Суд зазначив, що дискреція це не обов`язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю. У разі, якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку.

Отже, преміювання працівників є правом, а не обов`язком керівника, залежить від їх особистого вкладу в загальні результати роботи та відбувається у межах фонду преміювання.

Зважаючи на характер спірних відносин, суд апеляційної інстанції вважає, що вимога про стягнення суми невиплаченої премії та матеріальної допомоги є фактичним втручанням в господарську діяльність відповідача, як суб`єкта господарювання, оскільки органами управління відповідача не приймалося відповідне рішення (наказ, розпорядження тощо) щодо виплати позивачу відповідної премії та матеріальної допомоги.

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача відновити роботу комісії з передачі лісництва, то судова колегія враховує наступне.

Як встановлено судом, після поновлення 07.09.2021 року позивача на роботі на виконання рішення суду на посаді лісничого Стрільбицького лісництва Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс», наказом №60 від 01.11.2021 року «Про передачу Стрільбицького лісництва» створено комісію для передачі лісництва позивачу як ліснику.

Відповідно до даного наказу, приймання передача лісництва повинно було відбутися до 05.11.2021 року.

На підставі рапорту позивача та головного лісничого ОСОБА_5 , наказом №64 від 10.11.2021 року Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» термін приймання передачі лісництва продовжено до 25.11.2021 року.

06.11.2021 року директору Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» був поданий акт приймання-передачі обревізованої частини лісового фонду Стрільбицького лісництва на затвердження. При цьому, позивач, беручи безпосередню участь в роботі комісії, відмовився підписати акт приймання-передачі, у зв`язку з чим, робота комісії не продовжувалась.

Листом від 09.06.2023 року відповідач повідомив позивача, що роботу комісії буде продовжено після скерування ОКС ЛГП «Галсільліс» їх представників для участі у роботі комісії, що свідчить про те, що відповідач всебічно сприяв продовженню роботи комісії, а позивач непідписанням акту приймання-передачі лісництва фактично зупинив роботу комісії.

Частиною другою статті 65 Господарського кодексу України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Прийняття рішення щодо проведення ревізії відноситься до дискреційних повноважень керівництва відповідача, є виключною компетенцією та складовою права на управління діяльністю підприємства та права повністю або частково визначати порядок здійснення юридично значущих дій, у тому числі строк та послідовність їх здійснення.

А тому, вимога щодо зобов`язання відновити роботу комісії по прийому передачі лісництва жодним чином не стосується відновлення порушеного права позивача, адже є управлінським рішенням керівництва відповідача та не може бути предметом спору.

За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині зобов`язання відповідача відновити роботу комісії щодо проведення позапланової ревізії для підписання та передачі позивачу лісових обходів №№1 9, загальною площею 3454,00 га, Стрільбицького лісництва Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» згідно акту приймання-передачі.

Таким чином, за встановлених і наведених вище обставин справи, в колегії суддів немає підстав для інших висновків по суті вирішення даного спору в оскаржуваній частині, ніж тих, що дійшов суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог позивача, суд повно та правильно встановив обставини справи, давши належну правову оцінку доказам, дослідженим у судовому засіданні, не допустив порушень норм процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування рішення, застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, які підлягали застосуванню, доводи апеляційної скарги не спростовують законності та обґрунтованості висновків суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 27 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 06 березня 2025 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич