Провадження № 2/686/748/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2025 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Дмітрієвій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою посилаючись на те, що 25.06.2024 року уклав з відповідачем договір позики на суму 600 000,00 грн., які останній зобов`язався повернути позивачу до 01.09.2024 року. Однак, відповідач свої зобов`язання за розпискою не виконав, на письмову вимогу позивача про повернення коштів не відреагував та кошти не повернув. У зв`язку з викладеним позивач був змушений звернутись до суду з вимогою про повернення боргу.

Ухвалою суду від 27.12.2024 року справу призначено за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання.

27.02.2025 року від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимогг.

Ухвалою суду від 27.02.2025 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, у якій підтримав позовні вимоги, просить справу розглядати без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, також подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до розписки від 25.06.2024 року ОСОБА_1 надав у борг ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 600 000,00 грн., які останній зобов`язувався повернути до 01.09.2024 року.

Зазначені обставини підтверджуються власноруч написаною відповідачем розпискою про отримання коштів з його особистим підписом, а також заявою останнього про визнання позовних вимог.

15.10.2024 року позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення боргу, з якою ОСОБА_2 був ознайомлений 16.10.2024 року.

Проте, наявні зобов`язання за договором позики відповідач до даного часу не виконав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Крім цього, згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Суд вважає, що волевиявлення відповідача підтверджується власноруч написаною розпискою.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В ч.1 ст.626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В ч.1 ст.626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З врахуванням наведених вище аргументів суд рахує, що відповідачем не представлено доказів, що спростовують вимогу позивача про стягнення коштів за розпискою.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що знайшли підтвердження, а тому сума заборгованості за договором позики у розмірі 600 000,00 грн. підлягає до стягнення з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, зокрема, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3000 грн. (50% від суми сплаченого судового збору) у зв`язку із визнанням ОСОБА_2 позовних вимог. Окрім того, слід повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) з державного бюджету судовий збір у розмірі 3000 грн. (50% від 6000 грн.), сплачений згідно квитанції АТ КБ «ПриватБанк» №0.0..1 від 19.12.2024 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 625, 626, 1049 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , борг за розпискою від 25.06.2024 року у розмірі 600 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 3000,00 грн.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору у розмірі 3000 грн., сплаченого згідно квитанції АТ КБ «ПриватБанк» №0.0..1 від 19.12.2024 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в загальному порядку протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сергій Стефанишин