Справа № 644/ 6215 /24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 березня 2025 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю секретаря судового засідання Трач М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 про визнання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька,

у с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Кайдашов В.С. звернувся до суду з позовною заявою в інтересах позивача в якій просить: 1) визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 2) виключити з актового запису про народження дитини № 863 складеного 21.06.2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відомості про ОСОБА_2 , як батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ; 3) внести зміни до актового запису про народження дитини № 863 складеного 21.06.2024, Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а саме: в графі прізвище дитини змінити з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », в графі по-батькові дитини змінити з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », в графі батько змінити відомості про батька з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_1 » (громадянин України).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.06.2017 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Незважаючи на укладений шлюб, вони разом не проживали, не вели спільне господарство та не підтримували жодного спілкування. Згодом ОСОБА_2 виїхав за кордон.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у фактичних сімейних стосунках та в подальшому у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась дитина - ОСОБА_9 .

Відповідно до статті 121 СК України, якщо подружжя перебувають у шлюбі й у них народжується дитина, чоловік автоматично вважається батьком цієї дитини, тому дитина має по-батькові « ОСОБА_7 », а відповідач ОСОБА_2 записаний як батько дитини, оскільки він на той час перебував у шлюбі із ОСОБА_3 .

У подальшому шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, проте відповідно до свідоцтва про народження дитини відповідач досі вважається батьком ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 вважає себе біологічним батьком малолітньої ОСОБА_10 у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав та в інтересах малолітньої доньки для встановлення свого батьківства.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.09.2024 року відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01.10.2024 року замінено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, замість третьої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.02.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи.

Представник позивача адвокат Кайдашов В.С. подав суду заяву, в якій просить суд справу розглянути за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги та доводи наведені в їх обґрунтування підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Протягом встановленого судом строку для подання відзиву, відповідачем відзив на позовну заяву не подавався.

Представник Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при вирішення справи покладалася на розсуд суду та просила розглянути справу без участі представника відділу із урахуванням письмових пояснень.

Від представника третьої особи ОСОБА_3 адвоката Хлопова А.В. до суду надійшла заява з клопотанням розглядати справу без його участі та без участі третьої особи. В заяві зазначено, що ОСОБА_3 визнає батьківство ОСОБА_1 відносно малолітньої доньки ОСОБА_10 у зв`язку з чим вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами, відповідно до положень ст. ст. 274-279 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 16.06.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1499.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у фактичних сімейних стосунках без реєстрації шлюбу. Вказана обставина учасниками справи не спростовувалася.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_9 , актовий запис про народження № 863 складений 21.06.2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ).

Відповідно до статті 121 СК України, якщо подружжя перебувають у шлюбі у них народжується дитина, чоловік автоматично вважається батьком цієї дитини, тому дитина має по-батькові « ОСОБА_7 », а відповідач ОСОБА_2 записаний як батько дитини, оскільки він на час народження дитини перебував у шлюбі із ОСОБА_3 .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.06.2024 року по справі № 613/2080/23 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

За змістом статті 121, частини 1 статті 122 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Частиною першою статті 122 СК України, визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя; походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Частиною першою ст. 129 СК України передбачено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Вказані положення додатково закріплені пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті, не допускається.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 6 вказаної Постанови у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження.

Згідно висновку експертного дослідження № ЕД-19/121-24/38210-БД від 03.01.2025 року, проведеного Харківським науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про визначення молекулярно генетичного експертного дослідження, встановлено генетичні ознаки (ДНК профілі) зразків букального епітелію ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та малолітньої ОСОБА_4 . Згідно даного висновку, ОСОБА_1 може бути біологічним батьком малолітньої ОСОБА_4 . Ймовірність події складає 99,9999998 %.

Вказаний висновок сторонами не оскаржувався та жодною із сторін під сумнів не ставився.

Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства ( материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України».

Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності вважає, що судом було достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється біологічним батьком малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи.

Згідно зі ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 зроблено висновок, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою свого батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позову, знайшли своє підтвердження та встановлені судом обставини не спростовані відповідачем та іншими учасниками справи, зокрема третьою особою ОСОБА_3 , яка не оспорювала експертний висновок молекулярно генетичного експертного дослідження та визнала батьківство позивача ОСОБА_1 відносно малолітньої доньки ОСОБА_10 .

Суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає встановленими в судовому засіданні наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Наказом Мінюсту України № 96/5 від 12.01.2011 року, який зареєстровано в Мінюсті України 14.01.2011 року за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п.1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Згідно положень ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п. 4 ст. 22 розділу III Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану від 01.07.2010 № 2398-VІ, п. 2.18 Правил внесення змін, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання актового запису цивільного стану.

Актовий запис про народження ОСОБА_4 № 863 складений 21.06.2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

За подання позовної заяви в 2024 році позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 968,96 грн.

Керуючись ст. ст. 121, 122, 125, 126, 128, 129 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 95, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 про визнання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Харкова, громадянки України.

Рішення суду після набрання ним законної сили, є підставою для внесення змін органом реєстрації актів цивільного стану до актового запису № 863 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 21.06.2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ) в частині відомостей про батька дитини, в графі прізвище дитини змінити з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », в графі по-батькові дитини змінити з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », в графі батько змінити відомості про батька з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_1 (громадянин України).

Після набрання рішенням законної сили надіслати копію рішення до Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для внесення змін до актового запису про народження дитини.

У зв`язку із внесенням змін до актового запису, анулювати свідоцтво про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та видати нове свідоцтво про народження з врахуванням даного рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення до Харківського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 06.03.2025 року.

Суддя: А. К. Сітало