г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1085/24
Номер провадження 2/213/56/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Мазуренка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Гусарової О.С.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Трофименко Марина Володимирівна до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер племінник позивача ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно: частку квартири АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , спільних дітей вони не мали. З березня 2021 року фактичні шлюбні відносини між ними були припинені, вони проживали окремо, спільний побут не вели. Незважаючи на це, після смерті племінника позивача ОСОБА_2 подала заяву про прийняття спадщини. Про наявність інших спадкоємців, які подали заяву нотаріусу, позивачу невідомо, проте у ОСОБА_4 є брат за лінією матері ОСОБА_3 , тому він зазначений як співвідповідач. Позивач вважає, що відповідачів необхідно усунути від спадкування після смерті ОСОБА_4 . Свої вимоги мотивує тим, що після розірвання фактичних відносин з ОСОБА_2 племінник позивача почав зловживати алкоголем, не мав постійного офіційного заробітку. Це спонукало його продавати майно за низькими цінами невідомим людям, що призвело до спустошення квартири, де він жив. Такий спосіб життя призвів до погіршення його стану здоров`я. У зв`язку з відсутністю коштів ОСОБА_4 не звертався за медичною допомогою. Через погіршення стану здоров`я він був госпіталізований. З 20 червня 2023 року по 28 червня 2023 року племінник позивача перебував на стаціонарному лікуванні з основним діагнозом: гострий набряковий панкреатит. Після стабілізації хворого його було виписано з лікарні. З 26 серпня 2023 року по 12 вересня 2023 року він повторно перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: цироз печінки, змішана етіологія, активність ІІІ; хронічний панкреатит, кістозна форма. Стан здоров`я ОСОБА_4 , був жахливий. За весь час лікування відповідачі не виявляли жодного уваги до хворого, не цікавилися станом його здоров`я, не відвідували його в лікарні, не допомагали йому фізично та матеріально, що свідчить про їхнє умисне ухилення від надання допомоги особі, яка цього потребувала, при можливості надання такої допомоги. ОСОБА_4 потребував сторонньої допомоги від своєї дружини та свого брата, оскільки не міг самостійно пересуватися, харчуватися та самообслуговуватися. Інших близьких родичів племінник позивача не мав, батьки померли. ОСОБА_2 знала про проблеми зі здоров`ям у свого чоловіка, але не надавала йому жодної допомоги, підтримки з її боку як дружин не було. Позивач весь час знаходився зі своїм племінником, повідомив відповідачам про стан здоров`я ОСОБА_4 , потребу в лікуванні. Проте жодної реакції з їхнього боку не було. Оскільки лікування потребувало коштів, допомогу в цьому надавали позивач та близька подруга померлої матері ОСОБА_4 . Після виписки з лікарні племінник позивача повернувся додому та за рекомендацією лікарів знаходився під постійним наглядом позивача. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відразу з`явилася відповідач ОСОБА_2 .. Вона разом з позивачем займалася похованням. Вважає, що відповідачі як дружина та брат померлого мали змогу надавати допомогу ОСОБА_4 , коли він перебував у безпорадному стані та потребував її, оскільки інших близьких людей у нього не було. Однак умисно не надавали її.

Просить усунути відповідачів від права на спадкування після смерті ОСОБА_4 .

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 надала відзив, відповідно до якого позовні вимоги не визнають, вважають їх необґрунтованими. Зазначила, що відповідач проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю з листопада 2011року, шлюб зареєстрували 29 січня 2016 року. Після смерті чоловіка відповідач прийняла спадщину як спадкоємиця першої черги. Співвідповідач ОСОБА_3 у встановлений законом строк не заявив про прийняття спадщини після смерті брата. З чоловіком відповідач дійсно проживали окремо з літа 2021 року, оскільки він зловживав спиртними напоями, не працював, спілкувався з особами, які ведуть антисоціальний спосіб життя, фактично знаходився на утриманні дружини. Відповідач сплачувала комунальні послуги, надавала кошти на потреби чоловіка, прала його одяг, надавала побутові речі для користування. Про хворобу чоловіка відповідач дізналася у липні 2023 року від позивача. З серпня 2023 року позивач взяв на себе піклування племінником за бажанням самого ОСОБА_4 зазначає, що ухилення від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував такої допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Позивач, надаючи допомогу племіннику самостійно, не звертався за допомогою до інших. Доказів того, що позивач тривалий час витрачав значні кошти на допомогу ОСОБА_4 , не надано. Усі витрати на поховання на себе взяла дружина померлого. Позивачем не підтверджено, що отримуючи допомогу від ОСОБА_1 , ОСОБА_4 потребував допомоги і від своєї дружини.

Просить відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, суду пояснив, що в 2021 році він дізнався, що ОСОБА_6 покинула племінника. Він допомагав племіннику влаштуватися. Більше двох років племінник не жив з дружиною, почав пити. Брат від нього також відмовився. Позивачу повідомили, що ОСОБА_7 в лікарні. Допомагав племіннику, як міг. Той періодично був у лікарні. У вересні ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 зателефонувала ОСОБА_6 і повідомила, що буде займатися похованням. З фінансового питання під час хвороби ОСОБА_7 позивач ні до кого з родичів не звертався. До нотаріуса позивач звернувся через місяць після смерті племінника.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила, що померлий зловживав алкогольними напоями, за лікуванням не звертався, оскільки не було грошей. У 2023 році був госпіталізований, стан здоров`я був жахливий. Позивач весь час захворювання був з ним поруч. Дружина померлого знала про стан здоров`я ОСОБА_4 . Позивач добровільно надавав допомогу племіннику.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що на момент набуття чоловіком права власності на квартиру АДРЕСА_2 гроші на придбання цієї квартири були спільні з чоловіком. У 2019 році чоловік «розкодувався» і пив до кінця життя. Почав красти гроші. Вони розійшлися і відповідач переїхала. У 2021 році відповідач спілкувалася з чоловіком, проте у нього в житті нічого не змінилося. Всі документи він приніс відповідачу добровільно, разом з котом, якого не було чим годувати. Всю техніку померлий виніс у ломбард. Про те, що ОСОБА_7 лежав у лікарні, відповідач дізналася вже після виписки. Вона погоджувалася допомогти з лікуванням, проте не було ні діагнозу, ні призначення. Про повторну госпіталізацію чоловіка вона дізналася від сестри. Вона пішла до нього, проте він сказав, що допомоги не потребує, що всім буде займатися дядько. Коли чоловік був у лікарні, він ходив самостійно, від допомоги відмовився, оскільки вони з дядьком планували продавати квартиру. Про смерть чоловіка вона дізналася від дружини ОСОБА_3 на поховання гроші частково дали позивач та ОСОБА_3 .

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав. Пояснив, що брат дійсно пив. Йому відомо, що ОСОБА_7 виніс усі речі з квартири. Він намагався допомогти. Про хворобу брата дізнався від дядька. Спілкуватися з братом було неможливо, оскільки він не мав телефону, все заклав. ОСОБА_7 сам телефонував з різних номерів. Допомагати брату у нього не було часу. Коли ОСОБА_7 потрапив до лікарні у перший раз, він був у звичайному стані, самостійно пересувався. Після лікарні ходив по магазинам, був у нормальному стані. Про другу госпіталізацію брата відповідач не знав, позивач повідомив лише після смерті ОСОБА_7 . Вважає, що ОСОБА_6 правильно вчинила, що пішла від брата, оскільки з ним було нестерпно жити. Вона допомагала йому. Брат нічого не повертав з того, що йому давали. До нотаріуса відповідач не звертався.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що про хворобу ОСОБА_7 дізналася з його вигляду. Він жив сам. Бачила, що він випивав, потім у нього почалися напади. Їй відомо, що ОСОБА_7 потрапив до лікарні. Дружину ОСОБА_7 вона бачила один раз, в розмові дізналася, що вони жили разом. Перед смертю ОСОБА_7 вона бачила з ним ОСОБА_9 , дружину не бачила взагалі останні роки. Вважає, що ОСОБА_7 був у безпорадному стані, не працював, хворів, вживав алкогольні напої, продавав речі з квартири. Позивач навідував племінника часто, допомагав грошима. Свідок попросила знайому дівчину, щоб вона допомагала ОСОБА_7 , готувала йому їжу. Доглядала ОСОБА_7 перед смертю ця дівчина.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_7 був її сусідом. У квартирі він проживав сам, його дружину свідок не дуже добре знає, в останні роки взагалі не бачила. ОСОБА_7 сильно хворів. Приблизно за два роки до його смерті вона ходила до нього, годувала його, оскільки їй було його шкода. Допомагав ОСОБА_7 його дядько. Дружину та брата вона не бачила, вони його не відвідували.

Допитаний як свідок відповідач ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_7 вживав алкогольні напої. До хвороби брат звертався до нього з проханням позичити гроші, підстригтися, поїсти. Після того, як брат потрапив до лікарні, він бачив його. Брат мав нормальний вигляд, сказав, що він хворів, але його підлікували. Більше він брата не бачив, по телефону спілкувався. Про те, що ОСОБА_7 захворів, повідомив дядько, він же ж і купував ліки, кошти не просив. Згодом дядько повідомив, що ОСОБА_7 знову в лікарні, в тяжкому стані, а потім що брат помер. У витратах на поховання брали участь він, дружина брата та дядько.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_2 її сусідка. З 2021 року вона часто бачила, що ОСОБА_7 неодноразово приходив до ОСОБА_6 , вони розмовляли біля під`їзду, вона передавала йому кошти, пакети з їжею. Бачила також його напідпитку. ОСОБА_6 розповідала, що ОСОБА_7 потребує лікування і розглядається питання про продаж квартири. В останні місяці життя ОСОБА_7 мав вигляд як людина, яка вживає алкоголь та веде аморальний спосіб життя.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що є матір`ю відповідача ОСОБА_2 . Смерть батьків підкосила ОСОБА_7 , він почав вживати алкоголь. З ОСОБА_6 вони через це розходилися, потім помирилися. Коли ОСОБА_7 знову почав вживати алкоголь, вони розійшлися остаточно. ОСОБА_7 не працював, приходив до ОСОБА_6 та до неї просити грошей. Коли його батьки хворіли, родина свідка йому допомагали, потім допомагали з похованням. Коли ОСОБА_7 захворів, вони йому допомагали. Коли ОСОБА_6 приходила до своєї сестри в лікарню, відвідувала і ОСОБА_7 . ОСОБА_7 також просив гроші на сигарети в іншої дочки свідка. ОСОБА_7 пересувався самостійно, худим він був завжди, але був збільшений живіт, на хворобу не жалівся, міг себе обслуговувати. Знає, що ОСОБА_7 звертався за допомогою до ОСОБА_3 і той йому допомагав.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_3 . Останні місяці життя ОСОБА_7 не часто бачила, оскільки він пив. Він часто просив кошти, а коли перестали давати гроші перестав приходити. Дядько чоловіка повідомив, що ОСОБА_7 хворіє, а потім що помер. Позивач до них не звертався, гроші не просив. У свідка хворіє мати, грошей не вистачає. Витрати на поховання взяла на себе ОСОБА_6 .

У судове засідання 05 березня 2025 року учасники справи не з`явилися.

Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують просять задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі ОСОБА_2 , у задоволенні позовних вимог просять відмовити. З приводу відшкодування витрат на правничу допомогу має намір скористатися порядком, передбаченим ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи без його участі, вважає позов необґрунтованим та просить відмовити у його задоволенні.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

12 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі.

09 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті; витребувано докази.

Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

ОСОБА_4 є братом за матір`ю ОСОБА_3 .

Сторонами на оспорюється факт, ОСОБА_1 є дядьком ОСОБА_4 та ОСОБА_3

21 березня 2000 року ЗАТ «Криворіжаглобуд» видано свідоцтво № 3404 про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . Власниками зазначено: ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , вид власності: приватна спільна сумісна.

16 січня 2013 року ОСОБА_4 на підставі договору-купівлі-продажу набув право приватної власності на 39 будинку АДРЕСА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_15

29 січня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_16 зареєстровано шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_17 ».

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_14 .

Судом встановлено, що ОСОБА_4 зловживав алкогольними напоями, що визнається і не оспорюється сторонами.

У період з 20 червня 2023 року по 28 червня 2023 року ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Криворізька міська лікарня № 17» КМР з основним діагнозом: гострий набряковий панкреатит. У період лікування проходив дослідження комп`ютерної томографії органів черевної порожнини та ультразвукове дослідження органів черевної порожнини. Виписаний на амбулаторне лікування у сімейного лікаря.

З 26 серпня 2023 року по 12 вересня 2023 року він повторно перебував на стаціонарному лікуванні цьому закладі охорони здоров`я з діагнозом: цироз печінки, змішана етіологія, активність ІІІ; хронічний панкреатит, кістозна форма. Виписаний з незначним поліпшенням під нагляд родичів.

Під час лікування ОСОБА_4 позивачем витрачалися кошти, на підтвердження чого ним надано копії фіскальних чеків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Витрати на поховання ОСОБА_4 становлять 3 685,00 грн.

11 жовтня 2023 року ОСОБА_2 звернулася до Приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської О.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . На підставі цього заведена спадкова справа.

21 листопада 2023 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_1 .

Викладеним обставинам відповідають спадкові правовідносини.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У силу ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України).

Відповідно до ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Позбавлення особи права спадкувати це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням, передусім, характеру поведінки відповідача.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Тлумачення частини п`ятої статті 1224 ЦК України свідчить, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Крім того, при розгляді такої справи суду належить з`ясовувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

При цьому відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду у справі № 759/8115/16-ц від 13 червня 2019 року, у справі № 742/1475/19 від 01 червня 2021 року, у справі № 205/4674/19 від 18 жовтня 2021 року.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивачем та його представником не доведено ухилення відповідачів від надання допомоги ОСОБА_4 , а також винної поведінки відповідачів (зокрема, відмова від надання допомоги чоловікові та брату), потребу спадкодавця у допомозі саме відповідачів.

Показання свідків підтверджують, що за можливості відповідачі надавали допомогу ОСОБА_4 , під час хвороби померлий відмовився від допомоги дружини, ОСОБА_3 не було відомо про повторну госпіталізацію брата, ОСОБА_4 не просив дружину і брата про допомогу.

Таким чином, відповідачі не вчиняли умисних дій чи бездіяльності, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, та, виходячи із недоведеності сукупності умов, передбачених частиною п`ятою статті 1224 ЦК України, суд вважає, що відсутні підстави для застосування такого крайнього заходу як усунення відповідачів від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

На підставі п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Вирішення питання про стягнення витрат відповідача ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу може бути вирішення у разі надання відповідачем або її представником доказів розміру таких витрат у передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 76-81, 223, 247, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Трофименко Марина Володимирівна до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_18 , адреса: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Її представник: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_7 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Дата складення повного тексту судового рішення 05 березня 2025 року.

Суддя В.В. Мазуренко