Справа № 390/2374/24
Провадження № 2/390/867/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2025 р.Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Квітки О.О.,

при секретарі- Петренко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання прав засновника Фермерського господарства в порядку спадкування,

встановив:

24.10.2024 ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася з вказаним позовом, в якому просить суд визнати за нею право на майнові права засновника Фермерського господарства «Цапушел Сергія Сергійовича», (юридична адреса: Кіровоградська область, Кіровоградський район, село Велика Северинка, вул. Інгульська, буд.1а), в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов позивачка аргументувала наступним: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого, входять права засновника на юридичну особу ФГ «Цапушел С.С.» (). На підставі рішення 5 сесії Кіровоградської районної ради народних депутатів Кіровоградського району Кіровоградської області від 04 жовтня 1995 року №126 спадкодавцю для ведення селянського (фермерського) господарства було передано на праві постійного користування земельну ділянку площею 20,00 га, розташовану на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею Серія КР №100047 від 04 жовтня 1995 року, на підставі якого було створено фермерське господарство, а потім зареєстровано юридичну особу відповідно до свідоцтва №178146 Серія А00 від 10.10.1995 про державну реєстрацію юридичної особи ФГ «Цапушел С.С.». За життя ОСОБА_4 був єдиним засновником і головою ФГ. Приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Ковтуном В.О. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правоустановлюючих документів на майнові права засновника ФГ « ОСОБА_4 », а саме - відсутності відомостей про статутний (складений) капітал з розподілом часток між його засновником у вказаному господарстві. Відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до Статуту ФГ «Цапушел С.С.», які пов`язані із зміною засновників на підставі смерті фізичної особи ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 подала до суду клопотання, в якому просила розглядати справу без її участі (а.с. 29).

Відповідач ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , відповідач-1) надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. (а.с. 30).

Відповідач ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 , відповідач-2) надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Проти задоволення позову не заперечує (а.с. 32).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а.с. 13).

Відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії КР № 100047 ОСОБА_4 на підставі рішення сесії Кіровоградської районної ради від 30.05.1995 №126 надається у постійне користування земельна ділянка площею 20 гектарів (а.с. 15).

Згідно із державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ 283991 ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 6,7138 га.

ОСОБА_4 є єдиним засновником (головою) фермерського господарства, яке зареєстроване 10.10.1995, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи та статутом ФГ ОСОБА_4 . Вказаним статутом не передбачено створення статутного капіталу. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.10.2024, зазначено: Фермерське господарство "Цапушел Сергій Сергійович" - місце розташування якого: АДРЕСА_1 , розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду):0,00 грн (а.с. 16-20, 22-24).

Із спадкової справи № 04/2024 після смерті ОСОБА_4 видно, що із заявами про прийняття спадщини після смерті останнього подали його доньки - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також його мати - ОСОБА_3 .

Матеріали спадкової справи також містять договір про поділ спадкового майна між спадкоємцями. Свідоцтва про право на спадщину за законом видані ОСОБА_2 на автомобіль марки ВАЗ -111830, ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 6,7138 га та ОСОБА_3 на автомобіль марки Volkswagen, марки Golf .

У своїй відповіді приватний нотаріус Ковтун В.О. зазначив, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути вчинена у зв`язку із тим, що згідно із даних про розмір статутного капіталу в складі ФГ ОСОБА_4 відсутнє будь-яке майно, тобто відсутній статутний капітал господарства та вартісні показники на момент участі померлого у зазначеному фермерському госоподарстві. Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме частку розміру статутного (складеного) капіталу ФГ Цапушела С.С., яке належало ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , видати не можливо (а.с. 21).

Релевантні джерела права

Відповідно до статті 7 Земельного кодексу України 1990 року (далі - ЗК України 1990 року) користування землею може бути постійним або тимчасовим. Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності: громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства.

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (стаття 23 ЗК України 1990 року).

Відповідно до пункту 5 постанови Верховної Ради Української РСР від 18 грудня 1990 року № 562-XII«Про порядок введення в дію Земельного кодексу Української РСР» громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію Кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю або землекористування.

Згідно з частиною першою статті 92 Земельного кодексу України 2001 року (далі - ЗК України), який набрав чинності з 01 січня 2002 року, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Вичерпний перелік осіб, які могли набувати земельні ділянки у постійне користування, був визначений у частині другій статті 92 ЗК України. Фермерські господарства та фізичні особи до вказаного переліку не належали. Але у пункті 6 розділу Х «Перехідні положення» зазначеного кодексу було передбачено, що громадяни та юридичні особи, які вже мали у постійному користуванні земельні ділянки, не могли мати їх на такому праві та повинні були у визначений строк переоформити право власності або право оренди на них відповідно до встановленого порядку.

22 вересня 2005 року Конституційний Суд України ухвалив рішення № 5-рп/2005, згідно з яким визнав неконституційним пункт 6 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України щодо обов`язку переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або на право оренди. Конституційний Суд України вказав, що немає підстав визнавати неконституційною статтю 92 ЗК України, оскільки використання у ній терміна «набувають» (який означає «ставати власником чого-небудь, здобувати що-небудь») вказує на те, що ця стаття не обмежує і не скасовує чинне право постійного користування земельними ділянками, набуте в установлених законодавством випадках станом на 1 січня 2002 року до його переоформлення (абзац 11 пункту 5.3 мотивувальної частини вказаного рішення).

Отже, право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому порядку до 01 січня 2002 року, не втрачається внаслідок його непереоформлення користувачем, який за ЗК України не є суб`єктом такого права. Право постійного користування земельною ділянкою зберігається за таким користувачем до приведення прав і обов`язків щодо вказаної ділянки у відповідності до вимог чинного законодавства (див. аналогічний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 663/1738/16-ц (реєстровий номер 85174518)).

У постанові від 05 листопада 2019 року у справі № 906/392/18 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з передбачених у статті 141 ЗК України від 25 жовтня 2001 року підстав, перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб`єкта права користування земельною ділянкою поза межами підстав, визначених у статті 141 ЗК України від 25 жовтня 2001 року, є такими, що порушують це право.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно із ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У Правовій позиції Великої Палати Верховного Суду згідно з Постановою від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц зазначено, що право постійного користування (на підставі відповідного державного акта) земельною ділянкою не припиняється зі смертю фізичної особи, якій було надане таке право, незалежно від цільового призначення відповідної ділянки.

Оцінка доказів та висновки суду

Оскільки позивачка не може в позасудовому порядку набути право на майнові права засновника ФГ ОСОБА_4 в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_4 , то суд вважає за можливе задовольнити позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-5, 7, 10, 12-13, 77-81, 95, 141, 235, 258-260, 263-265, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання прав засновника Фермерського господарства в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на майнові права засновника Фермерського господарства «Цапушел Сергія Сергійовича», (юридична адреса: Кіровоградська область, Кропивницький (Кіровоградський) район, село Велика Северинка, вул. Інгульська, буд.1а), в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_2 .

Суддя О.О.Квітка