Справа № 930/1762/25
Провадження № 2/930/1000/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2025 року Немирівський районний суд

Вінницької області

у складі: головуючого судді - Науменка С.М.

за участю: секретаря судового засідання Андрущак Л.П.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Немирів, цивільну справу за позовом ТОВ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «СВЕА ФІНАНС» через систему "Електронний суд" звернулось до Немирівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Договором №4537463 від 19.04.2023 року у розмірі 30934,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 19.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (надалі ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (надалі Позичальник, Боржник, Відповідач) було укладено Договір позики № 4537463 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) (надалі - Договір, Договір позики) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Після того, як 23.07.2021 02:45:39 Відповідачем було здійснено реєстрацію в Інформаційно- телекомунікаційній системі Первісного кредитора (далі ІТС) і 19.04.2023 14:26:54 заповнено електронну заявку на отримання позики на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет, що перебуває за адресою https://clickcredit.ua/, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» направило ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір №4537463 у вигляді розміщення в особистому кабінеті Позичальника на сайті повного тексту Договору Позики (за обраними Позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми позики).

Таким чином, 19.04.2023 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Договір шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до Розділу 1 Договору, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (далі - Сума позики) в сумі 8000,00 грн, на погоджений умовами Договору строк (надалі Строк Позики), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики. Відповідно до розділу 2 Договору Позика надається строком на 20 днів.

ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», свої зобов`язання за Договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку Позичальник вказав при оформленні позики. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» (діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку, рішення НБУ про включення до Реєстру платіжної інфрастурктури та видачу ліцензії від 27 квітня 2023 року № 21/764-рк).

Відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання, чим допустив істотні порушення умов Договору, не повернувши кошти, які були йому надані у вигляді Позики відповідно Договору , та не сплативши відсотки за користування Позикою, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Первісним Кредитором, Відповідач здійснював часткові (-у) оплати (-у) в рахунок погашення заборгованості за Договором №4536945 шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Договором позики, що є додатком до Позовної заяви (останній платіж було здійснено 10.05.2023 15:08:59 у сумі 50,00 грн.). Сплачуючи заборгованість за Договором Відповідач, додатково до зазначеного вище, вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Договору позики, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано.

27.10.2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС», надалі Позивач, Новий кредитор) було укладено договір факторингу № 01.02-64/23 (Далі Договір Факторингу), відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.

Відповідно до Реєстру боржників до договір факторингу № 01.02-64/23 , заборгованість ОСОБА_1 за Договором Позики №4537463 станом на дату відступлення склала: 30934,80 грн. Оскільки Реєстр Боржників до Договору Факторингу є досить об`ємним документом і містить дані щодо кількох тисяч позичальників, на підтвердження вищенаведеного надаємо копію власне Договору факторингу, копію першої і останньої сторінки Реєстру Боржників до договору факторингу (зазначаючи про наявність оригіналу відповідного Реєстру Боржників у Позивача) і копію Витягу з Реєстру Боржників, який містить дані стосовно саме заборгованості ОСОБА_1 за договором № 4537463.

Оскільки Новий кредитор жодних додаткових нарахувань не здійснював, станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором №4537463 від 19.04.2023 року становить: заборгованість за основним боргом - 8000,00 грн; заборгованість по відсотках - 22934,80 грн; пеня - 0,00 грн; загальна заборгованість - 30934,80 грн.

11.09.2025 до суду від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив, відповідно до якого представник просить, у задоволені позову відмовити повністю на підставі того, що: позивач не набув прав первісного кредитора; не додані первинні належні та допустимі докази на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів від первісних кредиторів; відсотки, що були нараховані ОСОБА_1 за користування договором позики №4537463 від 19.04.2023 стягненню не підлягають в зв`язку з проходженням військової служби в період дії договору; вимога про стягнення відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики в сумі 21734,80 грн. є незаконною.

Відповіді на відзив до суду не надходило.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 01.08.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, згідно поданого разом з позовною заявою клопотання, розгляд справи просив проводити у його відсутність, поданий позов підтримав у повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.

Відповідача та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.

Оскільки учасник справи до суду не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 19.04.2023 уклали договір позики № 4537463, відповідно до умов якого товариство надає споживачу кредит у розмірі 8000 гривень строком на 20 днів до 09.05.2023.

Сторони погодили таблицю обчислення загальної вартості кредиту, яка є додатком №1 до договору, та відповідно до якої проценти за весь строк користування кредитом становлять 1 200 гривень за весь строк кредитування.

Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 0YEyrqSOVX.

Позивачем надано паспорт споживчого кредиту, якій містить умови кредитування.

Відповідно до довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» № КД-000030756/ТНПП від 19.05.2025, товариство підтвердило прийняття до виконання та завершення платіжної операції 19.04.2023 в сумі 8000,00 грн, отримувач: Стаженець Вячеслав ЕПЗ номер НОМЕР_1 .

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа фінанс») 27.10.2023 уклали договір факторингу № 01.02-64/23, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.

Відповідно до пункту 3.1.3 договору, право вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього договору, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за договорами позики.

Позивачем надано платіжну інструкцію № 9361 від 31.10.2023 про перерахунок позивачем ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» 1045011,09 грн за договором факторингу № 01.02-64/23 від 27.10.2023.

Відповідно до розрахунку ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», заборгованість ОСОБА_1 за Договором позики № 4537463 від 19.04.2023 становить 30 934,80 грн, з яких заборгованість за основним боргом - 8000 грн, заборгованість по відсотках 22 934,8 грн.

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідно до Реєстру боржників, який є додатком до договору факторингу № 01.02-64/23, право вимоги заборгованості ОСОБА_1 за договором позики №4537463, яка станом на дату відступлення склала 30934,80 грн грн перейшло до позивача.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Особливості укладання електронного договору визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Також, відповідно до частини першої, другої статті шостої ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Електронний кредитний договір ОСОБА_3 підписав шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону Україну «Про електронну комерцію».

Таким чином, встановлені вище обставини, підтверджують факт укладання між кредитором та відповідачем кредитного договору, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, умовами якого було визначено суму кредиту, розмір відсотків, порядок повернення грошових коштів, строк дії кредитного договору, порядок та строк його пролонгаціЇ/автопролонгації.

Надавши відповідачу кредит на умовах, визначених кредитним договором, позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі.

Разом з тим, відповідач, користуючись отриманими коштами, взяті на себе зобов`язання за умовами укладеного договору належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості.

Частинами 1, 2статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Оцінивши всі докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що позивач надав суду належні та допустимі докази, які підтверджують укладення між первісними кредиторами та позичальником кредитних договорів та факт виплати йому грошових коштів.

Що стосується переуступки прав вимоги за вказаними вище кредитними договорами судом встановлено наступне.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).

Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу (правова позиція, викладена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 року у справі № 752/8842/14-ц).

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа фінанс») 27.10.2023 уклали договір факторингу № 01.02-64/23, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідно до Реєстру боржників, який є додатком до договору факторингу № 01.02-64/23, право вимоги заборгованості ОСОБА_1 за Договором позики № 4537463, яка станом на дату відступлення склала 30 934,80 грн перейшло до позивача. Оскільки Реєстр Боржників до Договору Факторингу є досить об`ємним документом які містить дані щодо кількох тисяч позичальників, на підтвердження вищенаведеного надаємо копію власне Договору факторингу, копію першої і останньої сторінки Реєстру Боржників до договору факторингу (зазначаючи про наявність оригіналу відповідного Реєстру Боржників у Позивача) і копію Витягу з Реєстру Боржників, який містить дані стосовно саме заборгованості ОСОБА_1 за договором № 4537463.

Оцінивши всі докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитними договором №4537463 від первісного кредитору до позивача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки в долученому реєстрі боржників до договору факторингу № 01.02-64/23, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен інвест Україна27.10.2023, відсутні відомості про боржника ОСОБА_1 , а долучений витяги з реєстрів боржників вказаного вище договору факторингу є односторонніми документами, складеними позивачем та не містять печатки та підпису первісних кредиторів і відрізняються за формою від Реєстру прав вимог.

З наведеного вбачається, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження переходу до нього права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , що є його процесуальним обов`язком.

Посилання позивача на те, що додатки 1 (Реєстри Боржників) до відповідних Договорів факторингу є досить об`ємними документами і містять дані щодо кількох тисяч позичальників, відтак на підтвердження вищенаведеного позивач надає копії Договорів факторингу і копії Витягів з Додатків 1, які містять дані стосовно саме заборгованості ОСОБА_1 за кредитними договорами №4537463, не заслуговують на увагу, оскільки позивачем не додано сторінки з реєстру боржників саме з відомостями про боржника ОСОБА_1 , його порядковим номером в реєстрі, тощо, а долучені витяги з реєстрів боржників викликають сумніви у суду щодо переуступки прав вимоги саме до боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Отже, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували заявлені позивачем у позові обставини, щодо наявності у ТОВ «СвеаФінанс» права вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорам № 4537463, а тому в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

Так, у відзиві, представник відповідача просив стягнути з позивача на користь на користь відповідача 10000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу..

На підтвердження понесення вказаних витрат відповідачем, надав договір про надання правничої допомоги N? Б/Н від 27.08.2025, додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 27/08/25 від 27.08.2025 відповідно до якої адвокат Хейніс О.Г. прийняв від ОСОБА_1 10 000 грн. на підставі договору про надання правничої допомоги від 27.08.2025 та додаткової угоди № 1 від 27.08.2025.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд, вважає, що у матеріалах справи наявні належні та допустимі докази на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідача в межах розгляду даної справи, вказані витрати є співмірними із складністю справи та виконаною роботою, враховує відсутність заперечень зі сторони позивача, щодо їх розміру, доходить висновку щодо наявності підстав для їх стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.4,5,13,81,89,133,141,259,263,265,268,280-284,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В позові ТОВ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості відмовити повністю.

Стягнути з ТОВ «СВЕА ФІНАНС» () на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку передбаченому ст.ст.351-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: С.М. Науменко