провадження № 22-з/824/389/2025
головуючий у суді І інстанції Пінкевич Н.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Савченко К.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2024 року та на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися із позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3% річних та інфляційні втрати у загальному розмірі 73 424,50 грн, з яких: 15 154,66 грн 3% річних та 58 269,84 грн інфляційні втрати.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3% річних та інфляційні втрати у загальному розмірі 128 160,32 грн, з яких: 26 452,01 грн та 101 708,31 грн інфляційні втрати.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 734,18 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 281,68 грн.

Додатковим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2024 року заяву задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

В іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись із указаними рішеннями представник ОСОБА_3 - адвокат Ковальов В.М. звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про передачу матеріалів справи №369/18723/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення 3% річних та збитків від інфляції за територіальною підсудністю до Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2024 року та на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2024 року залишено без задоволення. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2024 року та додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2024 року залишено без змін.

18 лютого 2025 року на адресу Київського апеляційного суду від представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Ліпінського Є.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій представник просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу, понесені в апеляційному суді в загальному розмірі 34 000 грн.

В обґрунтування заяви вказує, що адвокат позивачів у відзиві на апеляційні скарги заявляв про попередній орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу та повідомив суду, що докази понесених витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Вказує, що з метою ефективного захисту ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись за професійною правничою допомогою до адвоката Ліпінського Є.В., в результаті чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 понесли витрати на правничу допомогу у апеляційному суді в розмірі 34 000 грн, які просить стягнути з ОСОБА_3

20 лютого 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення від представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Ковальова В.П., в яких він просить зменшити суму витрат на правничу допомогу, оскільки витрати в розмірі 34 000 грн є надмірними та штучно завищеними, які не відповідають критерію розумності, добросовісності та співмірності.

Звертає увагу, що фактично відзиви на апеляційну скаргу складаються із тексту позовної заяви та заперечень в суді першої інстанції, тобто у представника позивачів вже були письмові позиції, а тому він навіть не витрачав час на підготовку та аналіз практики.

У судове засідання учасники справи не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, що підтверджується звітом про доставку. Клопотань про відкладення розгляду справи до Київського апеляційного суду не надходило.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу представником позивачів в порядку ч.1 ст.134 ЦПК України та ч.8 ст.141 ЦПК України було зазначено попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивачіочікують понести у зв`язку із розглядом справи у апеляційному суді у розмірі 34 000 грн.

18 лютого 2025 року на адресу Київського апеляційного суду від представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Ліпінського Є.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій представник просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу, понесені в апеляційному суді в загальному розмірі 34 000 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у апеляційному суді та їх відшкодування було надано: договори про надання правничої допомоги від 22 грудня 2022 року та 15 жовтня 2023 року, укладені між адвокатом Ліпінським Є.В. та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ; додаткову угоду до договору від 3 січня 2025 року; рахунок на оплату від 14 лютого 2025 року; акт від 14 лютого 2025 року.

Матеріалами справи також встановлено, що всі докази понесення витрат на правову допомогу у апеляційному суді були направлені стороні відповідача.

В той же час, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення з урахуванням наступного.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

Обміркувавши викладене, з урахуванням принципу розумності, апеляційний суд зауважує, що:

у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

У справі, що переглядається сторона позивачів заявляла попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на правничу допомогу у розмірі 35 000 грн та вказала, що докази розміру витрат подасть до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

В той же час, зміст апеляційної скарги та заяви про ухвалення додаткового рішення не містить обґрунтування поважних причин неподання стороною позивачів доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

Тобто у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 10 січня 2024 року (справа №285/5547/21).

Отже, законодавчо не визначено, що докази понесених витрат на правничу допомогу мають подаватись лише після ухвалення рішення суду.

Жодних доводів в обґрунтування неможливості подання доказів до ухвалення рішення стороною спору не надано, а суд не наділений повноваженнями встановлювати відповідні обставини за власною ініціативою.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, оскільки стороною позивачів не було доведено поважності причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі.

Керуючись ст. 133,134,174, 270 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2024 року та на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2024 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба