Справа № 459/1788/24
Провадження № 2/459/478/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 березня 2025 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Мікало А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третіх осіб на стороні позивача: ОСОБА_3 , Шептицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини

У С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , з участю третіх осіб на стороні позивача: ОСОБА_3 , Червоноградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якому просить визнати його батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключити відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 як батька з актового запису №692 від 26.12.2023 про народження ОСОБА_4 , а також просив вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03.02.2024 в Личаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в м. Львові Західного міжрегіонального управління юстиції між позивачем та третьою особою по справі ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб. Проте, до одруження із позивачем з 14.02.2018 ОСОБА_3 перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 . Від цього шлюбу у сторін є двоє дітей: син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які народилися в Польщі та є громадянами України. Згідно судового наказу Червоноградського міського суду від 18.11.2022р. у справі №459/2986/22 присуджено до стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_8 на утримання дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 аліментів в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) платника аліментів. Рішенням Червоноградського міського суду від 29.12.2023 шлюб між між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано. Позивач вказує, що з серпня 2022 року у позивача були фактичні сімейні стосунки (без реєстрації шлюбу) із ОСОБА_3 . Від спільного проживання позивача із ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_11 , державна реєстрація народження якої була проведена відповідно до вимог ст. 135 СК України. Оскільки ОСОБА_12 була народжена в час знаходження ОСОБА_3 в нерозірваному шлюбі з ОСОБА_2 , то її батьком в акті реєстрації громадського стану та свідоцтві про народження, згідно ст. 122 СК України, був вказаний ОСОБА_2 . Відтак, позивач стверджує, що ОСОБА_12 не народжена від ОСОБА_2 , тому прізвище у актовому записі про народження дитини та в свідоцтві про її народження та її ім`я (ПІБ) вказано « ОСОБА_4 ». Виходячи з вищевикладеного, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 03.07.2024 прийнято позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

15.07.2024 від третьої особи ОСОБА_3 надійшли пояснення, в яких остання вказала, що позовні вимоги підтримує та просить суд такі задовольнити. Запевнила, що народжена нею дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно являється донькою ОСОБА_13 , а не відповідача по справі ОСОБА_2 , якому про це також відомо.

Ухвалою суду від 20.08.2024 призначено у даній справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи є громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи це виключається?

Ухвалою від 13.01.2025 підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду, який відкладався у зв`язку з неявкою відповідача.

27.02.2025 сторони та третя особа у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи.

Представник позивача та позивач подали заяви, в якій просили здійснити розгляд даної справи без участі сторони позивача, де також вказали, що позовні вимоги підтримують та просять такі задовольнити. Крім того, представник позивача просив понесені стороною позивача судові витрати стягнути із відповідача на користь ОСОБА_1 .

Від третьої особи ОСОБА_3 та представника третьої особи Шептицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідач у судові засідання не з`являвся, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки), які повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав, про причини неявки не повідомляв. Також, відповідачем не було подано відзиву на позов.

Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином.

Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки повне рішення виготовлено 06 березня 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 27 лютого 2025, датою ухвалення даного рішення є саме 06 березня 2025 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , а її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_14 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 26.12.2023 Червоноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а. с. 4), що також підтверджується копією актового запису про народження №692 від 26.12.2023 (а. с. 133) та медичним висновком про народження (а. с. 132).

Як убачається із копії рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29.12.2023 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_14 було розірвано (а. с. 21).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 03.02.2024 Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 03.02.2024 ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зареєстрували шлюб, про що 03.02.2024 складено відповідний актовий запис №41 (а. с. 17).

Позивач вважає себе батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з висновком експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/114-24/22514-БД від 30.11.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , може бути біологічним батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ймовірність даної події складає 99, 999 % (а. с. 102-106).

Позивач просить суд визнати за ним батьківство та виключити відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 як батька з актового запису №692 від 26.12.2023 про народження ОСОБА_4 .

При ухваленні рішення суд керується наступними нормами чинного законодавства України.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно із ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ч. 3 ст. 128 СК України).

Згідно із ч. 2 і ч. 4 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 399/1029/15-4 (провадження № 61-14438св18) вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, буквального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.

Як зазначалося вище, із висновку експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/114-24/22514-БД від 30.11.2024 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , може бути біологічним батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ймовірність даної події складає 99, 999 % .

Дослідивши висновок судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/114-24/22514-БД від 30.11.2024 суд вважає його повним, обґрунтованим і таким, що не викликає сумніву у його правильності, а отже даний висновок експерта є належним і допустимим доказом у даній справі. Зазначений висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти Росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про визнання позивача батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до пп.20 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/2 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно із пп.2.13.1 п.2.13 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (пп. 2.16.4 п. 2.16 розділу ІІ Правил).

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на встановлення судом того, що біологічним батьком дитини являється позивач, суд прийшов висновку про внесення змін в актовий запис про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши в графі "батько" - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відтак, позовні вимоги слід задовольнити.

Суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи міститься копія заяви відповідача про визнання позову (а. с. 89). Разом із тим, суд таку заяву уваги не приймає, оскільки будь-яких документів, які б підтверджували особу відповідача до даної заяви долучено не було. Встановити особу, яка скерувала та підписала вищевказану заяву встановити не можливо. Тому таку заяву та викладений у ній вміст суд оцінює критично та до уваги не бере.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує вимоги статті 141 ЦПК України, в силу якої з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виключити відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, як батька з актового запису №692 від 26.12.2023 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши в графі "батько" - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 06.03.2025.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 );

Третя особа на стороні позивача: Шептицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м.Львів) (, Львівська область, м. Шептицький, вул. Грушевського, 2);

Третя особа на стороні позивача: ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя: М. В. Мельникович