ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1899/25 Справа № 243/5463/24 Суддя у 1-й інстанції - Сидоренко І.О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження,відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи,цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 листопада 2024 року, ухваленого суддею Сидоренко І.О., повний текст судового рішення складено 11 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И В

10 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він є спадкоємцем після смерті свого батька ОСОБА_2 .. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 30.01.2024 державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасс В.Ю. до складу спадщини увійшли грошові кошти у розмірі 222443,16 грн, що є сумами недоотриманої спадкодавцем пенсії. 10 червня 2024 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою про виплату недоотриманої пенсії, до якої долучив всі необхідні документи, в тому числі свідоцтво про право на спадщину. У відповідь на його заяву було отримано рішення відповідача про відмову у виплаті недоотриманої пенсії П/С № 33 від 20.06.2024. Відмовляючи у виплаті належних позивачеві на праві власності коштів, відповідач повідомив про нарахування недоотриманої пенсії за період з 01.04.2017 по 31.12.2018 у сумі 222443,16 грн, виплату якої буде здійснено згідно положень Порядку № 1165, тобто після затвердження відповідних бюджетних призначень на 2025 рік. Таким чином, ГУ ПФУ в Донецькій області утримує належне позивачу спадкове майно у вигляді суми недоотриманої пенсійної виплати у розмірі 222443,16 грн, нарахованої ОСОБА_2 і не виплаченій йому за життя, право власності на яку у порядку спадкування за законом перейшло до позивача та посвідчено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.01.2024, а відтак відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошових коштів. Відповідач у своєму рішенні про відмову підтверджує, що зазначена сума обліковується ГУ ПФУ в Донецькій області як сума недоотриманої спадкодавцем пенсії, яка підлягає виплаті позивачу на підставі його заяви, яка подана була належним чином із належним переліком документів, що не заперечується відповідачем. Але фактично сума грошових коштів, що належить позивачеві не виплачена, що також відповідачем не заперечується.

Тому просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману пенсію ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 222443,16 грн, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.01.2024.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 93 роки у м.Донецьк Донецької області.

30 січня 2024 року державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасс В.Ю., видане свідоцтво про право на спадщину за законом № 1-234, за змістом якого спадкоємцем майна ОСОБА_2 , 1930 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається, зокрема з грошової суми у розмірі 222443,16 грн, яка належала померлому, що стверджується довідкою, виданою відділом обслуговування громадян № 7 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07 грудня 2023 року № 0500-0210-8/106226.

10.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера.

Відповідно до рішення від 20.06.2024 П/С № 33 «Про відмову у оформленні та виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_1 » ОСОБА_1 , подав заяву через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України 10.06.2024 № 6646 щодо оформлення недоотриманої пенсії за померлого ОСОБА_2 відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Для оформлення недоотриманої пенсії позивачем надані наступні документи: заява щодо виплати недоотриманої пенсії від 10.06.2024 № 6646; паспорт заявника НОМЕР_1 виданий Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 17.05.1997; довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру заявника; довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 від 24.11.2014 № ; свідоцтво про народження від 10.12.1954 серії НОМЕР_2 ; свідоцтво про смерть ОСОБА_2 від 10.11.2023 серії НОМЕР_3 ; свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 від 30.01.2024 НТА № 686393. Можливість виплати сум пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, врегульовано ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в тому числі і в частині їх виплати спадкоємцям, за умови надання свідоцтва про право на спадщину, де спадковим майном зазначено пенсію померлого пенсіонера. 07.02.2024 ОСОБА_1 подав заяву № 623 про виплату недоотриманої пенсії за правом свідоцтва про спадщину за законом НТА № 686393 від 30.01.2024 за померлого ОСОБА_2 .. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області заяву відпрацьовано та сформовано разове доручення на виплату недоотриманої пенсії в розмірі 222443,16 грн. Посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165, якою затверджено Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, зазначає, що сума недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 в розмірі 222443,16 грн. нарахована за період з 01.04.2017 по 31.12.2018, облікована Головним управлінням та буде виплачуватись після прийняття бюджету Пенсійного фонду України в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. За результатом розгляду заяви від 10.06.2024 № 6646 та поданих документів прийнято рішення щодо відмови ОСОБА_1 у оформленні та виплаті недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , оскільки зазначені суми пенсії ОСОБА_2 за минулий період обліковані Головним управлінням та включені до переліку отримувачів станом на 01 січня 2025 року.

За відомостями, наданими відповідачем, ОСОБА_2 , отримував пенсію за віком, органом ПФУ нараховано борг - недоотримана пенсія у сумі 222443,16 грн.

На запит нотаріуса відповідачем надано відомості про наявність недоотриманої пенсії в сумі 222443,16 грн., на підставі яких нотаріусом видане свідоцтво про право на спадщину за законом.

Однак відповідач не здійснив виплату на свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Позивач просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на його користь недоотриману пенсію після ОСОБА_2 у розмірі 222443,16 грн.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 листопада 2024 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти в порядку спадкування за законом у виді недоотриманої за життя пенсії ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 222443, 16 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2224,43 грн.

Не погодившись із ухваленим рішенням, представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подав апеляційну скаргу, просив рішення скасувати та у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

При цьому, скаржник зазначає, що за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ) перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією в м. Селидове, як внутрішньо переміщена особа та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону № 1058. Пенсійна справа знята з обліку з 01.08.2023 у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 07.02.2024 із заявою № 623 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_1 . За результатом розгляду наданих документів ОСОБА_1 нараховано недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 у розмірі 222443,16 грн. за період з 01.04.2017 по 31.12.2018. Зазначену суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 у розмірі 222443,16 грн. обліковано Головним управлінням та включено до переліку отримувачів виплат за минулий період станом на 1 січня 2025 року. Виплата недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, буде проводитись після прийняття бюджету Пенсійного фонду України на 2025 рік за умови виділення коштів та в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету Пенсійним фондом України відповідно до вимог Порядку № 21-2.

Відзив на апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного позивачем не подавався.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін справи в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , виданого 10 листопада 2023 року Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30 січня 2024 року державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасс В.Ю., видане свідоцтво про право на спадщину за законом № 1-234, за змістом якого спадкоємцем майна ОСОБА_2 , 1930 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається, зокрема з грошової суми у розмірі 222443,16 грн, що підтверджується рішенням від 20 червня 2024 року №33 Головного управління ПФУ в Донецькій області про відмову у отриманні та виплаті недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 ..

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про повне задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходив з того, що оскільки за життя батько позивача недоотримав пенсію за період з 01.04.2017 по 31.12.2018, яка увійшла до складу спадщини, а позивачка є його спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, тому позивач як спадкоємець набув право на отримання невиплаченої пенсії, при цьому, спадкоємець має право на отримання всієї нарахованої та невиплаченої за життя пенсії спадкодавця, без обмеження будь-яким часом.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути недоотриману пенсію у сумі 222443,16 грн. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами сторони Відповідача викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Відповідно до норм ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістомст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зіст.16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

У відповідності до положеньст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно дост.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259цього Кодексу.

Згідно нормст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно частин першої та третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до нормст.1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608цього Кодексу.

Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія.

Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати, як на періодичні платежі, не входить до складу спадщини, оскільки мають на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у сімейних, соціальних та трудових відносинах. Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім`ї, бажаючих їх отримати. В такому випадку належить застосовуватист.1227 ЦК України.

Згідно зіст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин.

Зміст ч.3 ст.52 Закону України №1058-ІУ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Окрім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Під час судового розгляду справи суд першої інстанції встановив, що сума невиплаченої пенсії померлого ОСОБА_2 , 1930 року народження складає 222443,16 грн. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідач, на підтвердження правомірності своїх дій посилається на положення ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповідності до ч.1ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Згідно пп.2.26 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України, для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається Свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, Свідоцтво про смерть, Свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином, діючим законодавством, в залежності від моменту звернення, визначено два шляхи для отримання недоодержаної пенсії померлого пенсіонера, а саме: в межах шестимісячного строку з моменту смерті пенсіонера, у разі звернення членів сім`ї та зі спливом зазначеного строку спадкоємцями померлого пенсіонера.

При оформленні прав на недоотриману пенсію після померлого пенсіонера, спадкоємцям з-поміж інших документів необхідно подати до органу, що призначає пенсію, Свідоцтво про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та з його отриманням позивач набула всіх прав і обов`язків спадкоємця, а отже право власності якого вона набула є правом спадкоємця на успадковане майно, й має відмінний за характером від процедури отримання членами сім`ї померлого пенсіонера сум недоодержаної пенсії.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» повністю узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Суд першої інстанції правильно відхилив доводи відповідача, які ґрунтуються на частині першій статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першоюст.16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно дост.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Окрім того, зміст ч.3ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»таст.1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Норми ЦК України не визначають строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч.ч.2 та 3ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Отже, суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Норми ч.1ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною нормоюст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування положень ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач зобов`язаний сплатити позивачу не отриману суму пенсії померлого батька ОСОБА_2 , яка становить 222443,16 грн. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.01.2024.

Перевіривши справу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про повне задоволення позову, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення виготовлено 04 березня 2025 року.

Головуючий:

Судді: