ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3197/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" (далі по тексту - КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва", позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, боржник) про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, трьох відсотків річних та індексу інфляції в загальному розмірі 54 100,82 грн.

Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідач є мешканцем квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок на праві господарського відання було закріплено за позивачем Розпорядженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 33 від 30.01.2015. У зв`язку з тим, що відповідач не вносив плату за отриманні послуги з 01.05.2015 по 30.09.2024 у нього виникла заборгованість в сумі 42 159,29 грн. Відповідач як боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов`язаний сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової в сумі 9 200,66 грн та трьох відсотків річних в сумі 2 740,877 грн.

Ухвалою від 03.12.2024 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п. 2 ч. 7 с. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстровано у встановленому законом порядку.

Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу.

Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті.

Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

На підставі розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 33 від 30.01.2015 "Про закріплення за комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" на праві господарського відання об`єкти комунальної власності територіальної громади міста Києва, що перебувають у сфері управління дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, зокрема передано будинок АДРЕСА_2 (а.с. 12).

Зі змісту позову вбачається, що квартира АДРЕСА_3 складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 86,0 кв.м. Згідно листа комунального концерну «Центр комунального сервісу» № 058/02-3283 від 01.10.2024 квартира приватизована, проте правовстановлюючі документи в сервісному центрі Дарницького району відсутні.

За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва "ГІОЦ/КМДА" у квартирі АДРЕСА_3 перебуває на реєстраційному обліку ОСОБА_1 (а.с. 20).

Послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій надаються позивачем відповідачу на підставі публічного Договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, який оприлюднено в газеті "Хрещатик" від 14.07.2015 № 99 (4695) та є договором приєднання відповідно до норм статті 634 ЦК України, та вважається акцептованим усіма споживачами, які установленому порядку не надали заперечення щодо умов Договору.

Згідно до пункту 3-1 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189 договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію цього закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладених за правилами, визначеними цим законом.

Спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, є Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

На момент виникнення спірних правовідносин діяв Закон України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону від 24.06.2004 р. № 1875-IV (далі - Закон № 1875-IV), який визначав учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг власника, споживача, виконавця та виробника.

Вищевказаний Закон містить визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо-та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

За приписами статті 19 Закону № 1875-IV учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону № 1875-IV, а також відповідно до частини другої пункту 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями" затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною першою статті 20 Закону № 1875-IV передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 21 Закону № 1875-IV виконавець зобов`язаний підготувати на укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Частина сьома статті 26 цього Закону визначає, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Відповідно до частини першої статті 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами частини другої статті 638 цього Кодексу договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Судом установлено, що КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" здійснювало надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій на підставі договору, який був опублікований 14.07.2015 в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» (випуск № 99 (4695).

Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, встановлений та затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 в редакції до 03.04.2019, який визначає, механізм формування тарифів а послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єкти господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб`єктів всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках).

Пунктом 2 частини першої статті 7 Закону № 1875-IV визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить серед іншого встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону (чинного на момент затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій).

Згідно з частиною другою статті 14 Закону № 1875-IV ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формується і затверджується центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Статтею 31 Закону № 1875-IV передбачено порядок формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних другої групи (п.2 ч.1 ст. 14 Закону № 1875-IV) визначає Кабінет Міністрів України. Виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноважених здійснювати встановлення тарифів. Органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання).

Нарахування щомісячної плати здійснюється позивачем відповідно до сформованих та встановлених тарифів розпорядженнями КМДА «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» № 442 від 30.04.2015 та № 668 від 06.06.2017.

Відповідно, вартість послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій для житлового будинку АДРЕСА_2 становить: з 01.05.2015 по 30.06.2017 - 3,36 грн з ПДВ за 1 квадратний метр; з 01.07.2017 по теперішній час - 6,45 грн з ПДВ за 1 квадратний метр.

Заперечення щодо умов договору відповідачем не подавались, а відтак сторони уклали договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій шляхом акцепту публічної оферти відповідно до статті 642 ЦК України.

30.08.2017 між сторонами було укладено договір про надання розстрочки по сплаті заборгованості за житлово-комунальні послуги № 117, яким встановлено порядок розрахунків між сторонами. Термін дії вказаного договору сплив, проте заборгованість відповідачем не погашена.

З 01.05.2019 набула чинності нова редакція Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції Закону № 2189-VIII від 09.11.2017, далі - Закон про житлово-комунальні послуги).

За нормою статті 2 Закону про житлово-комунальні послуги предметом його регулювання є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг (стаття 6 Закону про житлово-комунальні послуги).

За визначенням, наданим у статті 2 Закону про житлово-комунальні послуги, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до положень статей 7, 9 Закону про житлово-комунальні послуги індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідач користується житловим приміщенням квартири АДРЕСА_3 , а отже є споживачами житлово-комунальних послуг.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що у відповідача виникла заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі за період з 01.05.2015 по 30.09.2024 42 159,29 грн (а.с. 5).

Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статей 526, 530, 611 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 611 ЦК України регулює, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Згідно частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідач не виконав грошове зобов`язання, а отже він відповідно до положень статті 625 ЦК України на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно з наданим позивачем розрахунком за період з 01.05.2015 по 23.02.2022 та з 01.01.2024 по 31.08.2024 його втрати від інфляції склали 9 200,66 грн та три проценти річних за вказаний період прострочення - 2 740,87 грн (а.с. 6).

Наданий позивачем розрахунок здійснений за вірною методикою і жодних доказів, які б його спростовували, відповідачем не надано, а тому суд покладає його в обґрунтування свого рішення.

Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже за результатами оцінки викладених у позовній заяві аргументів і наданих позивачем доказів суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність вимог КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 54 100,82 грн.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача понесені позивачем судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись статями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва заборгованість за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, що виникла за період з 01.05.2015 по 30.09.2024 у розмірі 42 159, 29 грн, інфляційне збільшення боргу у розмірі 9 200,66 грн, три відсотки річних у розмірі 2 740,87 грн та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Позивач: Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" (місцезнаходження: 02175, м. Київ, вул. Харківське шосе, 148-А, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 06.03.2025.

СУДДЯ: Ю.С.МИЦИК