Справа №443/287/25
Провадження №2/443/349/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06 березня 2025 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., розглянувши матеріали позовної заяви адвоката Лешеги Володимира Володимировича подану в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Журавнівська селищна рада про визнання права власності у порядку за законом та визнання права власності на цілий будинок,

в с т а н о в и в:

адвокат Лешега Володимир Володимирович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Журавнівська селищна рада про визнання права власності у порядку за законом та визнання права власності на цілий будинок.

Відповідно дост.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований ЦПК України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, зокрема, щодо юрисдикції.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

При відкритті провадження по справі суд перевіряє дотримання позивачем вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.9 ст.185 ЦПК України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

Позивачем до поданої позовної заяви на підтвердження сплати судового збору додано квитанцією № від 18.02.2025 на суму 1044,00 грн. та квитанцію від 04.03.2025 на суму 183,00 грн.

Судом на підставі інформації наявної в розділі «Реєстр підтверджень оплат із Казначейства» комп`ютерної автоматизованої системи документообігу суду «Д-3», встановлено, що квитанція № від 18.02.2025 на суму 1044,00 грн. вже була зареєстрована в цивільній справі №443/239/25 (провадження №2/443/325/25), що свідчить про повторне використання заявником квитанції у двох різних цивільних справах.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотання особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Так, ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 28 лютого 2025 року по справі №443/239/25 (провадження №2/443/325/25) позовну заяву ОСОБА_1 до Журавнівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та визнання права власності на цілий будинок - повернуто позивачу. Також вирішено повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 044 (одну тисячу сорок чотири) гривні 00 копійок, сплачений відповідно до квитанції № від 18.02.2025.

Відповідно до ч.5 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що судовий збір, сплачений за позовною заявою, що була раніше повернута, не вважається його сплатою за повторно поданою позовною заявою.

Згідно ч.1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Тобто, з наведеного слідує, що позивач за подання до суду позовної заяви сплачує судовий збір у відповідному розмірі, а в разі повернення позовної заяви сума сплаченого судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

Таким чином, квитанція № від 18.02.2025 на суму 1044,00 грн., яку було подано за подання позовної заяви у справі №443/239/25 (провадження №2/443/325/25), яка ухвалою від 28.02.2025 року було повернуто позивачу, не може бути прийнята судом, як належний доказ, що підтверджує сплату судового збору, оскільки існує механізм повернення судового збору, визначений Законом України "Про судовий збір", що виключає можливість зарахування попередньо сплаченого судового збору в інших справах.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, (п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з положеннями п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач, зокрема просить:

визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 на частину будинковолодіння у АДРЕСА_1 ;

визнати за ним право на земельну ділянку розміром 0,18 га., що належала її матері на підставі Державного акту на землю ІІ-ЛВ №077226 від 24.04.2000;

визнати за ним, як за колишнім членом колгоспного двору право власності на цілий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 .

Таким чином, позовна заява фактично містить дві самостійні вимоги майнового характеру, які стосуються різного майна.

Одночасно, як зазначалось вище, із долученої квитанції, позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 183,00 грн., що підтверджується квитанцією від 04.03.2025.

Таким чином, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання позовної заяви, яка містить самостійні позовні вимоги майнового характеру становить 2422,40 грн. (1211,20 + 1211,20), а відтак позивачу слід доплатити судовий збір за подання позовної заяви, у розмірі 2239,4 грн.. (2422,40 грн. - 183,00 грн.).

Отож, суддею встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України, а саме:

-позовна заява не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін по справі;

-в позовній заяві відсутнє зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

-не сплачено судовий збір за подання позовної заяви;

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

позовну заяву адвоката Лешеги Володимира Володимировича подану в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Журавнівська селищна рада про визнання права власності у порядку за законом та визнання права власності на цілий будинок залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Сливка