Дата документу 05.03.2025Справа № 554/2269/25
Провадження № 2-н/554/853/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Сініцин Е.М., розглянувши заяву приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані телекомунікаційні послуги, а також суми судового збору, відповідно до ст. ст. 11,16,526, 527,530, 625 ЦК України, ст.ст. 160-161, 168 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані телекомунікаційні послуги, а також суми судового збору, відповідно до ст. ст. 11,16,526, 527,530, 625 ЦК України, ст.ст. 160-161, 168 ЦПК України.

Ознайомившись із поданою заявою, вважаю, що слід відмовити у видачі судового наказу у зв`язку з наступним.

Згідно п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Із наданої заяви вбачається, що заявник просить стягнути з боржника заборгованість, яка виникла через порушення боржником взятих на себе зобов`язань за укладеним договором, а саме через несплату боржником наданих послуг.

В той же час, із наданого заявником розрахунку заборгованості за телекомунікаційні послугита їх оплату вбачається, що споживання боржником послуг має нерівномірний характер так, якщо до початку періоду нарахування заборгованості у споживача заборгованість була відсутня та за інші місяці обсяг нарахувань не перевищував 371,77 грн. на місяць, то в подальшому виключно за березень 2022 року обсяг нарахувань склав 3 416,46 грн., відтак, наявність заборгованості у визначеному розмірі підлягає встановленню в судовому засіданні, з чого вбачається наявний між сторонами спір про право.

З огляду на викладене, суд позбавлений можливості встановити обставини виникнення заявленого обсягу заборгованості за визначений заявником період з огляду на нерівномірність обсягів нарахування заборгованості, відтак суд не вважає вказаний розрахунок достовірним доказом у розумінні ст. 79 ЦПК України.

З огляду на те, що вказаний розрахунок є ключовим доказом наявності заборгованості та визнаний судом недопустимим, у видачі судового наказу слід відмовити.

В п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України закріплено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно ч.2 ст.165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи, що чинним законодавством не передбачене надання строку для усунення недоліків, суд вважає за необхідне в заяві про видачу судового наказу - відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.163, 164, 165 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, а також суми судового збору, відповідно до ст. ст. 11,16,526, 527,530, 625 ЦК України, ст.ст. 160-161, 168 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 /п`ятнадцяти/ днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Е.М. Сініцин.