Провадження №2/331/753/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю секретаря Постарнак М.М.,

учасники справи:

представник позивачки адвокат Новіков І.О.,

відповідачка ОСОБА_1 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 в особі представника адвоката Новікова Ігоря Олександровича до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Капшурова Юлія Валеріївна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С ТА Н О В И В:

У грудні 2024 року від ОСОБА_2 до суду надійшла позовна заява до ОСОБА_1 , третя особа ПН ЗМНО Капшурова Ю.В., за результатами розгляду якої позивачка просить визнати за нею право власності на частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер син позивачки - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Позивачка є спадкоємцем першої черги. Окрім неї, спадкоємцем першої черги також є дружина померлого - ОСОБА_1 .

У встановлений законом термін згідно ст. 1270 ЦК України, ОСОБА_2 , звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Капшурової Ю.В., проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, та видана постанова про відмову вчиненні нотаріальних дій, та надане роз`яснення стосовно неможливості утримання свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, і рекомендовано звернутися до суду.

Ухвалою суду від 12 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по зазначеній справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче судове засідання. Зобов`язано приватного нотаріуса ЗМНО Капшурову Ю.В. надіслати на адресу суду належним чином засвідчену копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 30-31).

24.12.2024 року від приватного нотаріуса ЗМНО Капшурової Ю.В. надійшла копія спадкової справи № 39/2023 заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 42-147).

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 визнала в повному обсязі.

Представник третьої особи приватний нотаріус ЗМНО Капшурова Ю.В. в судове засідання не з`явилася, проте надала заяву про розгляд справи у її відсутність. (а.с. 41)

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, відповідачки дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). (а.с. 10)

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . (а.с. 11-12)

Позивачка є спадкоємцем першої черги, як матір померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 30.06.1973. (а.с. 13)

Окрім неї, спадкоємцем першої черги також є дружина померлого - ОСОБА_1 .

У встановлений законом термін згідно ст. 1270 ЦК України, ОСОБА_2 , звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Капшурової Ю.В., проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, та видана постанова про відмову вчиненні нотаріальних дій, та надане роз`яснення стосовно неможливості утримання свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, і рекомендовано звернутися до суду. (а.с.14-16)

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За вимог ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Стаття 1296 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Прийняти спадщину після смерті ОСОБА_3 , позивачка у позасудовому порядку не має можливості її отримати, оскільки їй відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через відсутність реєстрації права власності та оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до якої Україна приєдналась 17.07.1997 відповідно до Закону від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Враховуючи, що позивачка не має можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме спадкове майно, питання визнання права власності на спадкове майно за законом має вирішуватись у судовому порядку.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 є законними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, не зачіпають прав та законних інтересів третіх осіб, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ч.3 ст. 200, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на (одну другу) частину квартири АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21 лютого 2025 року.

Суддя: Н.Г.Скользнєва