Справа № 296/1947/25
У Х В А Л А

про передачу справи на розгляд до іншого суду

"06" березня 2025 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Житомирської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

встановив:

ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира в порядку окремого провадження із заявою, відповідно до змісту якої просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме: «Договір дарування квартири» від 29 жовтня 1997 р. ОСОБА_3 .

Згідно п.5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ч.3 ст.294 ЦПК України, cправи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Перевіряючи матеріали заяви ОСОБА_1 на дотримання вимог ч.1 ст.316 ЦПК України, суд дійшов висновку, що вона не підсудна Корольовському районному суду м.Житомира та про необхідність передачі справи на розгляд до іншого суду, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

За змістом ч.1 ст.29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно статті 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року №1382-IV, місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.2 Закону України Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні від 05 листопада 2021 року №1871-IX (далі також - Закон №1871-IX) декларування місця проживання особи - повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади.

Метою декларування та реєстрації місця проживання (перебування) особи є:

- створення умов для реалізації прав особи, зокрема виборчих прав, права на участь у місцевому самоврядуванні, на отримання соціальних, публічних послуг, у випадках, передбачених законом (п.1 ч.1 ст.3 Закону №1871-IX);

- ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою (п.2 ч.1 ст.3 Закону №1871-IX).

Відповідно до положень ст.4 Закону №1871-IX, особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Згідно ч.1 ст.5 Закону №1871-IX, громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його.

Cистемний аналіз наведених норм права свідчить про те, що місцем проживання фізичної особи у розумінні ч.1 ст.316 ЦПК України та Закону №1871-IX є задеклароване, тобто зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання чи перебування особи, про яке така самостійно повідомляє державу з метою реалізації своїх прав, в тому числі, в частині доступу до правосуддя в його широкому аспекті та ведення офіційного листування судом з особою.

З метою отримання відомостей щодо зареєстрованого (задекларованого) місця проживання (перебування) заявника судом було здійснено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місці проживання Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, згідно відповіді на який від 26 лютого 2025 року №1888/1701, отриманої судом 05.03.2025, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Корольовського районного суду м.Житомира.

Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Положеннями статті 32 ЦПК України закріплено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи те, що місцем реєстрації заявника є адреса, яка належить до територіальної юрисдикції Богунського районного суду м.Житомира, цивільну справу №296/1947/25 слід передати на розгляд до Богунського районного суду м.Житомира.

Керуючись статтями 31, 187, 260, 261, 316, 353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Цивільну справу №296/1947/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Житомирської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, - передати за підсудністю на розгляд до Богунського районного суду м.Житомира (10014, м.Житомир, майдан Соборний, 1).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 06 березня 2025 року.

Суддя М. В. Петровська