Справа № 2012/5096/2012
Провадження № 6/639/168/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Борисенка О.О.,

секретаря судового засідання Пивоварової Т.В.,

за участю боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, первісний стягувач Акціонерне товариство «Альтбанк», боржник ОСОБА_1 ,

установив:

До Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, первісний стягувач Акціонерне товариство «Альтбанк», боржник ОСОБА_1 , в якій заявник просив суд замінити первісного стягувача ПАТ «Банк Кіпру» (після перейменування АТ «Альтбанк») на нового стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи» у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.07.2013 у справі № 2012/5096/2012.

Матеріали заяви підписані представником заявника адвокатом Стеценком Максимом Владленовичем, який діє на підставі довіреності (а.с.76).

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що на примусовому виконанні Харківського міського управління юстиції перебуває виконавчий лист, виданий на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.07.2013 у справі № 2012/5096/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кіпру» боргу за кредитним договором від 30.05.2008 № 09/2008/-Л у розмірі 84995,06 грн та пені за простроченими процентами у розмірі 12656,51 грн, судового збору у розмірі 976,52 грн, а всього у загальному розмірі 98628,09 грн. 18.02.2022 АТ «Альтбанк» (первісний кредитор), який, відповідно до рішення позачергових Загальних зборів акціонерів від 10.10.2018, є правонаступником усіх прав та обов`язків, зокрема, ПАТ «Банк Кіпру», яке відповідно до рішення Загальних зборів учасників від 28.04.2010 є правонаступником усіх прав та обов`язків ВАТ «Банк Кіпру», та ТОВ «Кредитні ініціативи» (новий кредитор) уклали договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого, та згідно з Реєстром боржників до цього договору, Актом прийому-передачі документації відступлено право вимоги, у тому числі, за кредитним договором № 09/2008/-Л від 30.05.2008. Також, 18.02.2022 між АТ «Альтбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір передачі (відступлення) прав за договорами іпотеки, застави та поруки, відповідно до умов якого відступлено право вимоги, в тому числі, за договором іпотеки № 10/2008-ИП від 30.05.2008. Отже, до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшли всі права та обов`язки первісного кредитора у зобов`язанні, що виникло на підставі кредитного договору № 09/2008/-Л від 30.05.2008.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Новобаварського районного суду міста Харкова головуючим у справі визначено суддю Борисенка О.О. (а.с.80).

17.11.2025 ухвалою суду прийнято до провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником (а.с.94).

27.11.2025 суд постановив ухвалу про відкладення судового засідання за заявою боржника ОСОБА_1 (а.с.101-102,104).

Заявник просив розглядати заяву без участі його представника.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки на його думку без огляду оригіналів договорів, на які посилається заявник не можливо встановити дійсні обставини справи. Не заперечував, що дійсно має зазначений борг.

Інші учасники справи повідомлялися судом належним чином про дату, час і місце судового засідання, проте, у судове засідання не з`явилися.

За змістом ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, заслухавши боржника, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив таке.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 липня 2013 року у справі № 2012/5096/2012, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17.10.2013 та набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Кіпру» заборгованість за простроченими процентами за кредитним договором від 30.05.2008 № 09/2008/-Л у розмірі 84995,06 грн та пеню за простроченими процентами у розмірі 12656,51 грн, а також судовий збір у розмірі 976,52 грн, а всього у загальному розмірі 98628,09 грн (а.с.16-20, 23-28).

Згідно з інформацією про виконавче провадження станом на 04.11.2025, виконавче провадження № 42545371, відкрите 07.02.2014 з примусового виконання виконавчого листа № 2012/5096/2012, виданого 17.01.2014 Жовтневим районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Кіпру» заборгованості за простроченими процентами за кредитним договором від 30.05.2008 № 09/2008/-Л у розмірі 84995,06 грн та пеню за простроченими процентами у розмірі 12656,51 грн, а також судовий збір у розмірі 976,52 грн, а всього у загальному розмірі 98628,09 грн, перебуває на виконанні Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.40-47).

З інформації Національного банку України суд вбачає, що Акціонерне товариство «Альтбанк» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Банк Кіпру», яке в свою чергу, є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Банк Кіпру» (а.с.48-56). Ця інформація міститься й у загальному доступі та є загальновідомою.

18.02.2022 між АТ «Альтбанк» (Первісний кредитор) та ТОВ «Кредитні ініціативи» (Новий кредитор) укладений договір відступлення права вимоги, який підписаний уповноваженими представниками сторін договору, скріплений печатками, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право грошової вимоги, зокрема, за кредитним договором № 09/2008/-Л від 30.05.2008 до боржника ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору відступлення права вимоги, копією Реєстру Боржників (Акт прийому передачі Прав вимоги), що є додатком № 1 до договору відступлення права вимоги від 18.02.2022, копією Акту прийому передачі документації (Додаток № 3 до договору відступлення права вимоги від 18.02.2022) (а.с.57-67).

Згідно з пунктами 3.3, 4.1 договору відступлення права вимоги, первісний кредитор після надходження на його рахунок оплати вартості загального обсягу прав вимоги у розмірі 250000,00 грн, передає Новому кредитору Реєстр Боржників (Акт прийому-передачі Прав вимоги). Передача прав вимоги за вказаним Реєстром боржників (Актом прийому-передачі Прав вимоги) здійснюється в повному обсязі у день підписання сторонами цього договору та Реєстру Боржників (Акту прийому-передачі Прав вимоги).

Також, 18.02.2022 між АТ «Альтбанк» (Цедент) та ТОВ «Кредитні ініціативи» (Цесіонарій) укладений договір передачі (відступлення) прав за договорами іпотеки, застави та поруки, який підписаний уповноваженими представниками сторін договору, скріплений печатками та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чайкою І.Г., р. № 122, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги, зокрема, за договором іпотеки № 10/2008-ИП від 30.05.2008 щодо боржника ОСОБА_1 , що підтверджується копіює договору передачі (відступлення) прав за договорами іпотеки, застави та поруки; Інформацією по договорам іпотеки, застави та поруки (Додаток № 1 до договору передачі (відступлення) прав за договорами іпотеки, застави та поруки від 18.02.2022 (а.с.68-74).

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Порядок заміни сторони виконавчого провадження визначено статтею 442 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За змістом ч. 1 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно з частиною 1 статті 55 ЦПК України (процесуальне правонаступництво) у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Правонаступництвом у виконавчому проваджені є заміна кредитора з переходом до нього права вимоги до боржника, і такий кредитор у силу ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» має право звернутися про заміну сторони виконавчого провадження.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналіз частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок договору: купівлі-продажу чи міни (частина тертя статті 656 ЦК України; дарування (частина друга статті 718 ЦК України; факторингу (глава 73 ЦК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої сторони. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Такий правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Аналогічна правова позиція міститься і у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190), у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18).

З наведеного вбачається, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Крім того, стаття 442 ЦПК України є імперативною нормою, оскільки у ній визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Оскільки підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальних правовідносинах (ст. 512, 514 ЦК України), заміна сторони правонаступником може на будь-якій стадії провадження по справі, до повного виконання своїх зобов`язань боржником.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні (у виконавчому листі), оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 зазначено, що вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України суд у контексті аналогічних обставин цієї справи щодо правонаступництва кредитора враховує вказані висновки щодо застосування зазначених норм права, що викладені в постановах Верховного Суду.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому, зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

При цьому згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Суд зауважує, що рішення суду, яке було ухвалено на підставі договорів, лише підтверджує передбачене договорами право і тому правонаступництво за цими договорами, не припиняється внаслідок такого рішення.

Заміна сторони виконавчого провадження не є вирішенням спору по суті.

Суд зазначає, що заявник, відповідно до вимог чинного законодавства України подав до суду засвідчені копії усіх зазначених вище документів, тому підстав для сумніву у їх автентичності не виникає.

З огляду на викладене, суд не встановив обставин, які унеможливлюють продовження судового розгляду цієї справи про заміну стягувача виконавчого провадження.

Оскільки виконавче провадження ВП42545372, що відкрите 07.02.2014 на підставі виконавчого листа № 2012/5096/2012, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова 17.01.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Кіпру» заборгованості за простроченими процентами за кредитним договором від 30.05.2008 № 09/2008/-Л у розмірі 84995,06 грн та пеню за простроченими процентами у розмірі 12656,51 грн, а також судовий збір у розмірі 976,52 грн, а всього у загальному розмірі 98628,09 грн, не припинено та заборгованість за кредитним договором не погашена, наразі здійснюється примусове виконання вказаного виконавчого документа, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 247, 260, 261, 442, 446 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, первісний стягувач Акціонерне товариство «Альтбанк», боржник ОСОБА_1 задовольнити.

Замінити стягувача, що вибув Акціонерне товариство «Альтбанк» () на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» () у виконавчому провадженні ВП42545372 з примусового виконання виконавчого листа № 2012/5096/2012, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова 17.01.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Кіпру» заборгованості за простроченими процентами за кредитним договором від 30.05.2008 № 09/2008/-Л у розмірі 84995,06 грн та пені за простроченими процентами у розмірі 12656,51 грн, а також судового збору у розмірі 976,52 грн, а всього у загальному розмірі 98628,09 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 10.12.2025.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО