Справа № 203/6735/24
Провадження № 2/0203/481/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Пархоменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди,

встановив:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди.

21 лютого 2025 року до суду надійшла заява від представника позивача, в якій він просить суд закрити провадження по цивільній справі у зв`язку з відмовою позивача від позову.

В судове засідання сторони по справі не з`явились, тому справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та зміст вищевказаної заяви представника позивача, суд приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Згідно ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 ст.13 ЦПК України передбачено право позивача на власний розсуд розпоряджатись своїми правами щодо предмета спору, у зв`язку з чим виключно позивачу належить право вибору характеру своїх процесуальних дій: відмовитись від позовних вимог чи закінчити судовий розгляд справи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч.ч.1 2 ст.64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. Згідно наявних документів представник позивача не обмежений в своїх повноваженнях.

Згідно із положеннями ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

З наслідками закриття провадження у справі, передбаченими ч.2 ст.256 ЦПК України, позивач ознайомлений що підтверджується заявою його представника.

Таким чином, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу, зважаючи на те, що представник позивача подав заяву про відмову від позову і підстави для неприйняття такої відмови судом не встановлені, відмова від позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд вважає, що є достатні підстави для прийняття відмови позивача від поданого позову та закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Одночасно з цим, суд роз`яснює позивачу, що відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 13, 18, 49, 206, 255, 256, 258, 260-261, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову ОСОБА_1 до Дніпровської митниці, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди - закрити.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала набуває законної сили в порядку, визначеному ст.261 ЦПК України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання.

Суддя С.В. Єдаменко