УХВАЛА

05 березня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді О. Левчука,

за участі секретаря судового засідання В. Юрчук,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до АТ "Страхова компанія "АРКС",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна".

про відшкодування шкоди, завданої ДТП

В засіданні приймали участь:

представник позивача: А. Філатова;

представник відповідача: В. Деревецький.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до АТ "Страхова компанія "АРКС", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про відшкодування шкоди, завданої ДТП.

Представником відповідача подано клопотання про передачу справи за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 27 ЦПК України (тут і далі в редакції на час вчинення процесуальних дій) позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються до суду за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною п`ятою статті 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди (частина шоста статті 28 ЦПК України).

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII) цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 статті 1 Закону № 1023-XII).

Згідно зі статтею 1 Закону № 85/96-ВР страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону, і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування) (стаття 4 Закону № 85/96-ВР).

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування»(далі - Закон № 85/96-ВР), статтею 979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Отже, за своєю правовою природою договір страхування є договором про надання послуг. Метою страхування при укладенні договору майнового страхування є погашення за рахунок страховика ризику майнової відповідальності перед іншими особами чи ризику виникнення інших збитків у результаті страхового випадку.

Суд зазначає, що договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності спрямований на задоволення особистих потреб застрахованої особи- позивача.

Отже, до відносин, які регулюються нормами Закону № 1023-XII, належать і відносини, які виникають при укладенні договору страхування.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі 6-126цс14, необхідності відступити від цього висновку щодо застосування норми права немає, а також у постанові Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 квітня 2020 року у справі № 643/8146/18, провадження № 61-9581св19.

Суд зазначає, що для визначення підсудності у цій справі підлягає застосуванню Закон № 1023-XII, отже, підсудність визначається за правилами частини п`ятої статті 28 ЦПК України.

За наведеного, у задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю слід відмовити.

Крім того, від представника відповідача надійшло клопотання про письмове опитування позивача.

Дослідивши клопотання та перевіривши матеріали справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЦПК України, учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи.

При цьому, виходячи з положень ч. 2 ст. 93 ЦПК України, на запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням.

Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи-фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - до першого судового засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання ч. 3 ст. 93 ЦПК України.

Якщо поставлене запитання пов`язане з наданням відповідних доказів, що підтверджують відповідні обставини, учасник справи разом з наданням заяви свідка надає копії відповідних письмових чи електронних доказів (ч. 5 ст. 93 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 174 ЦПК України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Таким чином, відповідач вправі поставити позивачу запитання у відзиві на позовну заяву.

Відповідач, скориставшись положеннями ч. 1 ст. 93 ЦПК України, поставив запитання позивачу, а тому обов`язком позивача є надання вичерпної відповіді на кожне питання по суті за приписами ч. 2 ст. 93 ЦПК України з врахуванням передбаченого ст. 93 ЦПК України порядку.

За змістом частини шостої статті 93 ЦПК України, учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання: 1) з підстав, визначених статтями 70,71 цьогоКодексу; 2) якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи; 3) якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань.

З огляду на викладені обставини, враховуючи відсутність заперечень щодо поданого клопотання, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача є обґрунтованим, таким що відповідає положенням ст. 93 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст.93, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю - відмовити.

Клопотання представника відповідача про письмове опитування позивача - задовольнити.

Зобов`язати позивача надати відповідь на питання представника відповідача, поставлене у клопотанні в порядку ст. 93 ЦПК України.

Відповідь направити до суду та іншим учасникам справи не пізніше десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 06.03.2025.

Суддя О. Левчук