Провадження №2/932/2173/24
РІШЕННЯ

іменем України

09.12.2025 місто Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Щербаченко А.В.,

представника позивача адвоката Ільїна О.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Опари Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на предмет позову: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Маєвська Марія Вікторівна, про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на предмет позову: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Маєвська Марія Вікторівна, про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції і вимоги позивача, вимоги та обґрунтування зустрічного позову

ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом і в обґрунтування вимог вказала, що їй, її матері ОСОБА_4 та сестрі ОСОБА_1 належить на праві спільної власності квартира АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, відкрилася спадщина на 1/3 частину цієї квартири, при цьому вид спільної власності сумісна чи часткова у правовстановлюючих документах не зазначений.

Вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщина, однак постановою від 27.05.2024 нотаріус відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії через неможливість встановити коло спадкоємців першої черги.

Вважає, що після смерті матері вона прийняла спадщину, подавши відповідну заяву у визначений законом строк 16.08.2013.

ОСОБА_1 постійно проживала з матір`ю на час відкриття спадщини, тому прийняла її на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України.

ОСОБА_3 подала заяву про прийняття спадщини від 19.11.2013, посвідчену приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу АРК, до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори, яка прийняла заяву 29.11.2013 та того ж дня направила приватному нотаріусу Маєвській , яка одержала її 09.12.2013, і при цьому докази подання заяви ОСОБА_3 в межах шестимісячного строку відсутні.

Наведене перешкоджає позивачеві, прийнявши спадщину, отримати свідоцтво на підтвердження свого права, тому вона просить суд визнати за нею право власності на 1/6 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері.

ОСОБА_1 подано суду зустрічний позов, в якому вона посилається на обставини, зазначені в первісному позові ОСОБА_2 , вказуючи, що вони обидві прийняли спадщину після смерті їхньої матері. Що стосується ОСОБА_3 , то вона з матір`ю не проживала, зареєстрована не була, на момент відкриття спадщини постійно мешкала та була зареєстрована по АДРЕСА_2 та крім єдиної заяви, датованої 19.11.2013, жодних інших заяв нотаріусу більше не подавала.

Просила суд визнати за нею право власності на 1/6 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері.

ІІ. Заяви (клопотання) та позиції учасників справи під час судового розгляду

22.01.2025 позивачем подане клопотання про витребування доказів копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 .

В судовому засіданні представник позивача адвокат Ільїн О.М. заявлені ОСОБА_5 вимоги підтримав, вимоги зустрічного позову ОСОБА_1 визнав. В поясненнях посилався на зміст позовної заяви, додавши, що позивач і відповідачі є між собою рідними сестрами по матері, при цьому з ОСОБА_3 інші сестри не спілкуються з часу її переїзду до Криму, вона ніяк не проявляє себе, не виходить на зв`язок, не виявляє зацікавленості в долі спадкового майна. Просив задовольнити первісний та зустрічний позови.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Опара Г.В. вимоги первісного позову визнала та підтримала вимоги зустрічного позову, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Просила суд задовольнити обидва позови, оскільки реалізувати права позивача та ОСОБА_1 в позасудовий шлях неможливо.

Відповідач ОСОБА_3 на неодноразові виклики суду не з`явилася, відзиву, заяв та клопотань будь-якого змісту суду не надала, про свою позицію у справі не повідомила. Враховуючи перебування відповідача на тимчасово окупованій території України та припинення співпраці в судових провадженнях між Україною та державою-агресором виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення численних оголошень на офіційному веб-порталі судової влади, що за умови загальновідомих обставин воєнного стану суд визнає належним повідомленням ОСОБА_3 .

Третя особа приватний нотаріус Маєвська М.В. також не прибула в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними у справі матеріалами.

Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не подано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Позовна заява надійшла до суду 26.06.2024 та була автоматично розподілена до провадження судді Кондрашова І.А.

17.07.2024 ухвалою судді відкрите загальне позовне провадження у справі та призначене підготовче засідання.

Ухвалою від 22.01.2025 задоволене клопотання позивача про витребування доказів.

22.01.2025 до суду подано ОСОБА_1 зустрічну позовну заяву, яка ухвалою судді від 23.01.2025 прийнята до спільного розгляду з первісним позовом.

28.02.2025 судом отримані від приватного нотаріуса Маєвської М.В. витребувані докази.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 24.06.2025 №449 здійснено повторний автоматизований розподіл справи через відсторонення судді ОСОБА_6 від здійснення правосуддя та справа надійшла до провадження судді Салькової В.С.

Ухвалою суду від 04.07.2025 справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 14.08.2025, яке відкладалося через неявку відповідача ОСОБА_3

16.09.2025 ухвалою суду підготовче провадження у справі закрите, призначено справу до розгляду по суті на 16.10.2025.

16.10.2025 судове засідання відкладене на 25.11.2025 через неявку відповідача ОСОБА_3

25.11.2025 за наслідками розгляду справи суд перейшов до стадії ухвалення рішення, оголосивши перерву до 04.12.2025.

04.12.2025 ухвалою суду поновлено судовий розгляд справи та судове засідання призначене на 09.12.2025.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Позивач ОСОБА_2 до укладення 23.08.2016 шлюбу з ОСОБА_7 йменувалася ОСОБА_8 (а.с.123).

17.12.1999 ВАТ «Дніпрошина» згідно з розпорядженням (наказом) №5766 видане свідоцтво про право власності на житло квартиру АДРЕСА_1 , за яким вказана квартира належить на праві спільної власності ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , запис у реєстровій книзі №493-п-1245-153 (а.с.9). Вказані в свідоцтві про право власності відомості підтверджені також інформацією КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради станом на 08.05.2024 (а.с.12).

Станом на 14.06.2024 оціночна вартість 1/6 частини вказаної квартири становить 136690,62 грн (а.с.16-17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла в м. Дніпропетровську (а.с.10).

Після її смерті 16.08.2013 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Маєвською М.В. зареєстровано спадкову справу №17/2013, номер у Спадковому реєстрі 54894980 (а.с.11).

За змістом спадкової справи №17/2013 16.08.2013 ОСОБА_8 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4 , в якій повідомила про наявність інших спадкоємців, та підтвердила родинний зв`язок з померлою свідоцтвом про своє народження (а.с.65,68).

В спірній квартирі на момент смерті ОСОБА_4 було зареєстроване місце проживання трьох осіб: самої ОСОБА_4 , а також ОСОБА_8 та ОСОБА_1 (а.с.71).

Заповітів щодо належного їй нерухомого майна ОСОБА_4 за життя не складала, спадкових договорів не укладала (а.с.73).

30.08.2013 приватним нотаріусом Маєвською М.В. головному редакторові газети «Крымские известия» спрямоване листа з проханням опублікування в газеті оголошення про відкриття нею спадкової справи після смерті ОСОБА_4 із закликанням спадкоємців до спадкування (а.с.78).

Дане оголошення опубліковане в газеті 04.09.2013 (а.с.79).

29.11.2013 Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора направила приватному нотаріусу Маєвській М.В. заяву ОСОБА_3 про прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с.85).

З наявної заяви ОСОБА_3 вбачається, що вона посвідчена 19.11.2013 приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу АРК Максимцевою О.С., реєстровий №429, і на ній здійснено помітку «надійшла об 11-30 09.12.2013, №66-1, спадкова справа №17/2013, номер в С/Р 54894980 (а.с.20). Відомостей про дату та спосіб направлення/подання ОСОБА_3 цієї заяви відсутні.

27.05.2024 ОСОБА_2 подала приватному нотаріусу Маєвській М.В. заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй частку спірної квартири та вказала в заяві, що крім неї наявні інші спадкоємці за законом після смерті ОСОБА_4 дочки померлої ОСОБА_1 та ОСОБА_9 (а.с.89).

Постановою нотаріуса від 27.05.2024 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на належну їй частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 , через неможливість встановлення кола спадкоємців померлої, оскільки прийняття спадщини спадкоємцем першої черги дочкою ОСОБА_3 встановити не вбачається можливим (а.с.97).

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпропетровську від батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_4 (а.с.130).

V. Оцінка суду

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Стаття ст.1223 ЦК України вказує, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається зі змісту ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Положеннями ст.1298 ЦК України визначене, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 роз`яснене, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття ст.41 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У ст.16 ЦК України закріплене право кожної особи звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Об`єктами права власності є будь-які речі (майно).

Непорушність права власності закріплена у ч.1 ст.321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Судом встановлено на підставі досліджених у справі доказів, здобутих зі спадкової справи №17/2013, що спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є її дочки: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Даний факт встановлений приватним нотаріусом Маєвською М.В. та відображений нею в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.05.2024.

ОСОБА_2 прийняла спадщину, подавши нотаріусу 16.08.2013 відповідну заяву у визначений законом строк.

ОСОБА_1 прийняла спадщину як спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини.

Зі змісту поданих до суду первісного та зустрічного позовів вбачається, що підставою для звернення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до суду слугувала відмова нотаріуса Дубинській О.І. у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на частину спірної квартири АДРЕСА_1 . Причиною такої відмови стало те, що нотаріусу не вдалося встановити коло спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_4 , які прийняли спадщину, оскільки встановити своєчасність направлення заяви про прийняття спадщини ОСОБА_3 не сталося можливим. Так, за змістом п.п.3.23 п.3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в редакції, чинній на момент одержання заяви від ОСОБА_3 , своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. В даному випадку доказів направлення заяви ОСОБА_3 до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини нотаріусу надано не було, тому підстави вважати ОСОБА_3 такою, що прийняла спадщину, відсутні. Вказані обставини унеможливили встановлення кола спадкоємців, які прийняли спадщину, а також визначення частки у спадщині кожного із спадкоємців.

Наведене відповідно до вимог чинного законодавства є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Водночас, неможливість оформити свої спадкові справа у зв`язку з цими обставинами тягне за собою порушення прав позивачів за первісним та зустрічним позовом.

Отже, позивачі позбавлені можливості захистити своє право власності інакше, ніж в судовому порядку.

Суд враховує, що визнання права власності на спадкове майно саме в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав нотаріусом.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Вирішуючи справу, суд виходить з того, що в порядку спадкування за законом позивачі набули право власності на спадкове майно, яке належало їхній матері в обсязі 1/3 частини спірної квартири.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 не довела своєчасності направлення нею заяви про прийняття спадщини, це стало перешкодою для отримання свідоцтва про право власності на спадщину і для її сестер. То ж, питання визначення належності спірного майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення прав на майно.

Суд вважає, що невизначеність правового статусу заяви ОСОБА_3 не може вважатися перепоною для реалізації іншими спадкоємцями першої черги їхнього права на спадкування та визнання наявності у них права на спадкове майно.

За наслідками розгляду цієї справи суд дійшов висновку про те, що позивачі за первісним та зустрічним позовом прийняли спадщину після смерті своєї матері, а тому мають право на спадкування по частині належного їй на день смерті на праві власності майна.

Оскільки ОСОБА_4 за життя володіла фактично 1/3 частиною спірної квартири, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 після її смерті мають право на спадкування 1/6 частини цього майна кожна.

З огляду на встановлені обставини та підтвердження їх дослідженими доказами суд дійшов висновку про обґрунтованість як первісного, так само й зустрічного позовів, та наявність правових підстав для їхнього задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,81,200,258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги зустрічного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене й проголошене 09.12.2025.

Суддя: В.С. Салькова