Дата документу 09.12.2025Справа № 645/6693/20
Провадження № 2/554/1272/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року м.Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді -Материнко М.О.

за участю секретаря судових засідань - Кашуби В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення порядку користування будинком та визначення порядку користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Жарова-Тітарьова Л.М., 16.11.2020 року звернувся до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому після уточнення позовних вимог, з врахуванням висновку судового експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.засл.проф.М.С.Бокаріуса» Кирилової Л.І. № 8043 від 25.03.2024 за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, остаточно просив:

1.Визначити порядок користування житловим будинком з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , виділивши йому в користування приміщення 3-3, 3-4 в житловому будинку «А-1», а також ганок літ. а7, паркан №8, паркан №11, хвіртку №17, вимощення I,

- в користування відповідачу ОСОБА_2 виділити приміщення 2-5, 2-2, 2-8 в житловому будинку «А-1», льох літ. Ж, навіс літ.Ч, паркан №9, хвіртку №10, вигрібну яму №12, свердловину №13, паркан №14, паркан №15, хвіртку №17,

- в користування відповідачу ОСОБА_3 виділити приміщення 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-3, 1-8, 1-9, 1-10, 1-11, 1-12, прибудову літ.а3, льох літ.В, ганок літ.а6, альтанку літ.П, вбиральню літ.У, душ літ.Х, ворота з хвірткою №6, паркан №7, вигрібну яму №16,

2. Визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 згідно четвертого варіанту, запропонованого експертом.

В обґрунтування позову вказав, що житловий будинок «А-1», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 118.5 кв.м, житловою площею 68,9 кв.м з надвірними будівлями літ. «а», літ. «а4», сіни: літ. «а1», літ. «а2»; тамбур літ. «а3»; сараї: літ. «Б», літ. «К», літ. «Л»; вбиральня літ. «Д»; льохи: літ. «В», літ. «Ж»; огорожа №1, 2, 3, 5 належить на праві власності позивачу і відповідачам на підставі наступних документів:

-позивач ОСОБА_1 є власником 1/4 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.11.1995 р.,

-відповідач ОСОБА_2 є власником частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва на спадщину від 31.01.1997 р.,

-відповідач ОСОБА_3 є власником 1 /2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 22.09.2003 року (реєстровий номер 2714).

При користуванні вищезазначеним житловим будинком з надвірними будівлями та земельною ділянкою у позивача з відповідачами виникають суперечки, тому він звернувся з позовом до суду про визначення порядку користування будинком та земельною ділянкою.

Позивач ОСОБА_1 зазначив, що у спільному користуванні всіх співвласників вищезазначеного житлового будинку за вказаною адресою перебуває земельна ділянка площею 840 кв.м, право власності на яку за сторонами не зареєстроване, право на приватизацію земельної ділянки співвласниками також не реалізовувалось. Згідно рішення виконкому Орджонікідзевської райради депутатів трудящихся від 10.07.1956 р. №151 були затверджені матеріали бюро технічної інвентаризації по реєстрації земельних ділянок, у тому числі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , згідно жилих кварталів та надлишки землі було вирішено використовувати під індивідуальне будівництво будинків, згідно переліку з №2430.

В ході розгляду справи була призначена додаткова судова будівельно-технічна та земельно-технічна експертиза, експертом не виявилося можливим поділити житловий будинок з дворовими спорудами згідно ідеальних часток, у зв`язку з чим був запропонований єдиний варіант по визначенню порядку користування житловим будинком та дворовими будівлями та чотири варіанти порядку користування земельною ділянкою.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Жарова-Тітарьова Л.М. вважають, що запропонований експертом варіант порядку користування будинком і четвертий варіант порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 є найбільш прийнятним.

Від відповідача ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Каленська Н.В., до суду надійшли заперечення на уточнену позовну заяву в остаточній редакції, в яких вказує, що з позовними вимогами позивача ОСОБА_1 не згоден, зазначає, що:

1.Відповідно до висновку експерта №8043 від 25.03.2024 р. експертом запропоновано один варіант порядку користування житловим будинком та надвірними будівлями та при даному варіанті визначення порядку користування житловим будинком експертом взято до уваги приміщення кухні 3-1 площею 9,8 кв.м, приміщення туалету 3-2 площею 1,9 кв.м, засклена веранда-приміщення коридору 3-5 площею 3,7 кв.м, (тобто приміщення прибудови літ. «а 4»), які є самочинними будівлями, побудовані без дозвільних документів, право власності на які не визнано у встановленому порядку, а тому вони не можуть бути виділені будь-якій стороні.

2.У позовній заяві в редакції від 16.11.2020 року позивач ОСОБА_1 зазначив, що він фактично користується приміщеннями 3-1, IV (тобто самочинно побудоване приміщення прибудови літ. «А 4») житлового будинку «А-1». Проте, як із заяви ОСОБА_4 , представника ОСОБА_5 за дорученням від 22 вересня 2003 року, засвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовою Л.Ю., вбачається що прибудова літ. «А 4» розташована за адресою: АДРЕСА_1 виконана особисто ОСОБА_2 . Зазначена заява ОСОБА_4 від 22.09.2003 р. ставить під сумнів твердження позивача ОСОБА_1 що він фактично користується приміщенням прибудови літ. «А 4», має намір та підстави для визнання за ним права власності на прибудову літ. «А 4».

3. Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві в редакції від 12.07.2024 р. просить суд виділити йому виключно житлові кімнати 3-3-, 3-4 в житловому будинку «А-1» без підсобних приміщень (кухні, санвузла, коридора тощо), що є неприпустимим, бо в цьому разі позивач ОСОБА_1 буде позбавлений доступу до підсобних приміщень (кухні, санвузла).

4.Всі правовстановлюючі документи на будинок АДРЕСА_1 містять інформацію, що зазначений будинок знаходиться на земельній ділянці, площею 648 кв.м., яка була в зазначеному розмірі виділена для будівництва у 1946 р. Твердження позивача ОСОБА_1 що в порядок користування земельною ділянкою потрібно включити площу земельної ділянки 840 кв.м, а не 648 кв.м. є безпідставними та не грунтуються на законі.

5.Позивач ОСОБА_1 просить суд визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 за варіантом №4, запропонованого експертом виходячи з площі земельної ділянки 840 кв.м.: залишити у користування I співвласника ( ОСОБА_1 ) земельну ділянку 210 кв.м., II співвласника ( ОСОБА_6 ) 210 кв.м, III співвласника ( ОСОБА_3 ) 420 кв.м. Тобто, експерт проводив дослідження та надав свій висновок щодо можливих варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_1 , без врахування документів на підтвердження площі земельної ділянки, закріпленої за цим будинковолодінням 648 кв.м. Надання в користування чи передача у власність земельних ділянок відноситься до повноважень органу місцевого самоврядування, але рішення про надання в користування чи передачу у власність земельної ділянки, площею 840 кв.м в матеріалах справи відсутні.

6.Позовні вимоги про виділення в користування ОСОБА_1 земельної ділянки згідно четвертого варіанту висновку експерта №8043 від 25.03.2024 р. площею 210 кв.м, у тому числі під будівлями, які розташовані по АДРЕСА_1 не можуть бути задоволенні, бо відповідно до цього та інших варіантів порядку користування земельною ділянкою, пропонується виділення сторонам земельних ділянок під будівлями, які є самочинними будівлями та які не можуть бути виділені в особисте користування будь-якій із сторін. Тому і підстави для виділення в користування позивачу ОСОБА_1 земельної ділянки під самочинно збудованими об`єктами (літ. «а4», літ. «Л-2») відсутні.

7.У фактичному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебуває земельна ділянка площею 330 кв.м. У фактичному користуванні ОСОБА_3 перебуває земельна ділянка площею 510 кв.м. Ділянка ОСОБА_3 є огородженою від земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . ОСОБА_3 має установлений порядок користування земельною ділянкою з іншими співвласниками будинку з 2003 року - моменту набуття ним права власності на 1/ 2 частину будинка. Спори між попередніми власниками будинку щодо порядку користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 не мали місце з 1947 року. Спір щодо користування земельною ділянкою існує між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , оскільки у результаті самовільно збудованих ними споруд не можуть вільно користуватись належним їм майном, права позивача ОСОБА_3 не порушує.

Відповідач ОСОБА_3 просить відмовити в позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення порядку користування будинком та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 17.11.2020 р. позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування будинком та визначення порядку користування земельною ділянкою прийнято до провадження.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 18.01.2021 р. позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без розгляду, залучено ОСОБА_2 у якості співвідповідача.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13.04.2021 р. по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження по справі зупинено.

На виконання розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 « Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» справу передано на розгляд до Октябрського районного суду м.Полтави.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 13.09.2022 р. справу прийнято до провадження, поновлено провадження по справі №645/6693/20 та призначено до розгляду справи по суті.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави по справі призначено додаткову судову будівельно-технічну та земельно- технічну експертизу, провадження по справі зупинено.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 10.06.2024 р. провадження по справі поновлено.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 16.07.2024 р. в судове засідання викликано експерта.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 19.11.2024 р. цивільна справа №645/6693/20 прийнята до провадження судді Октябрського районного суду м.Полтави Материнко М.О., призначено підготовче засідання.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 25.02.2025 р. підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 15.04.2025 р. визнано явку позивача ОСОБА_1 в судове засідання обов`язковою, для дачі особистих пояснень з приводу обставин, зазначених у позовній заяві.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, прохав позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Жарова-Тітарьова Л.М. у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями рекомендованої кореспонденції.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Каленська Н.В. в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими належним чином.Проти задоволення позову заперечували з підстав, вказаних у відзиві на уточнену позовну заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Статтею 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, ратифікованихЗаконом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, зазначено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За змістом ч.1 ст. 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Проте право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватися до майнових прав на майно (зокрема, до права користування земельною ділянкою). Тому право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (ч.5 ст. 319 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2ст. 321 ЦК Україниправо власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положеньстатті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно дост.358 ЦК Україниправо спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно ч. 1ст. 367 ЦК, за домовленістю між ними.

Частиною першої статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Суд при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 1 / 4 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва на право на спадщину від 03.11.1995 р.

Відповідачам у справі, які є співвласниками будинку, належить: ОСОБА_2 1/4 частини житлового будинку згідно свідоцтва про право на спадщину від 31.11.1995 р. та ОСОБА_3 1/2 частини будинку на підставі договору купівлі-продажу від 22.09.2003 р.

Будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 118.5 кв.м, житловою площею 68,9 кв.м з надвірними будівлями прибудови літ. «а», літ. «а4», сіни: літ. «а1», літ. «а2»; тамбур літ. «а3»; сараї: літ. «Б», літ. «К», літ. «Л»; вбиральня літ. «Д»; льохи: літ. «В», літ. «Ж»; огорожа №1, 2, 3, 5.

Згідно договіру на право забудування вчастку землі від 20 червня 1946 р. між районним комунальним Господарством Орджонікідзевської Райради (Райкомгосп) і громадянами ОСОБА_8 і ОСОБА_9 Райкомгосп віддав забудовникові для безоплатного користування під забудування вчасток землі, що знаходиться в м.Харкові, Орджонікідзевському районі, виселок Западний кв.2 під. АДРЕСА_2 ) та загальна міра зазначеного участку становить 648 (шістьсот сорок вісім) кв. метрів.

Згідно договіру купівлі-продажу від 21 листопада 1947 р. ОСОБА_9 продала ОСОБА_10 належне їй право на половинну частину права забудування з будівлями, що містяться в АДРЕСА_3 . Загальна міра земельної ділянки 648 кв.м.

Згідно договіру дарування від 25.03.1948 р. ОСОБА_10 подарував ОСОБА_11 право на половинну частину права забудування земельної дільниці в АДРЕСА_3 з будівлями, земельна дільниця має міру 648кв.м.

З договору купівлі-продажу від 18.04.1978 р. вбачається, що житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 розташован на земельній ділянці розміром 648кв.м.

З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.11.1995 р., виданого ОСОБА_1 вбачається, що спадкове майно 1/4 частина жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою АДРЕСА_1 знаходиться на земельній ділянці площею 648кв.м.

З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.01.1997 р., виданого ОСОБА_2 вбачається, що спадкове майно, складається з 1/4 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 . На земельній ділянці площею 648кв.м знаходиться жилий будинок.

Відповідно до договіру купівлі-продажу частини житлового будинку від 22.09.2003 р. ОСОБА_12 , в інтересах ОСОБА_13 , продала, а ОСОБА_3 купив 1/2 частину житлового будинка АДРЕСА_1 на земельній ділянці, площею 648 кв.м.

Тобто, у вищезазначених документах зазначено, що будинок, який належить сторонам на праві спільної часткової власності, розміщений на земельній ділянці площею 648 кв.м, закріпленій за цим будинковолодінням з 1946 року.

Згідно технічного паспорта на будинок від 12.09.2003 р. загальна площа земельної ділянки складала 822 кв.м.

Згідно технічного паспорта на будинок від 28.11.2016 р. загальна площа земельної ділянки складала 841 кв.м.

Позивач ОСОБА_1 просить визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 згідно четвертого варіанту, запропонованого експертом: залишити у користуванні ОСОБА_1 земельну ділянку площею 210 кв.м, у користуванні ОСОБА_2 земельну ділянку площею 210 кв.м, у користуванні ОСОБА_3 земельну ділянку площею 420 кв.м., а відтак загальна площа земельної ділянки повинна становити 840 кв.м., однак саме така площа не передбачена жодною документацією.

На розв`язання експертизи по справі №645/6693/20 було поставлено питання чи можливо визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , за яким виділити у користування ОСОБА_1 частину земельної ділянки, яка відповідає його ідеальній 1/4 частці?

Так як експерту не було вказано, по якій площі надавати можливі варіанти порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , тому експертом було запропоновано на розгляд суду чотири можливі варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою, відповідно до площі та меж, зазначених в топо-геодезичній зйомці, яку виконано ФОП ОСОБА_14 у 2021 році, а саме площі земельної ділянки 840 кв.м.

Тобто, експерт проводив дослідження та надав свій висновок щодо можливих варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_1 , за відсутності документів на підтвердження площі земельної ділянки, закріпленої за цим будинковолодінням.

Суперечливість даних про площу земельної ділянки, на якій розміщений житловий будинок АДРЕСА_1 , інформація про яку міститься в технічних паспортах на будинок, де по-різному зазначена площа цієї земельної ділянки та відсутність інформації про те на підставі яких документів в плані земельної ділянки, розробленому ФОП ОСОБА_14 , зазначена площа земельної ділянки 840 кв.м., унеможливлює визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку.

Щодо позовних вимог про визначення порядку користування житловим будинком з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , позивач ОСОБА_1 просить суд виділити йому в користування приміщення 3-3, 3-4 в житловому будинку №А-1», а також ганок літ.а7, паркан №8, паркан №11, хвіртку №17, вимощення I.

Слід зазначити, що даний варіант визначення порядку користування житловим будинком з надвірними спорудами можливий, як зазначено експертом, лише за умови визнання права власності на прибудову літ. «а 4», яка є самочинною.

Проте, позивачем ОСОБА_1 не надано суду доказів щодо визнання за ним права власності на прибудову літ. «а4».

Крім того, з заяви ОСОБА_4 від 22.09.2003 р., представника ОСОБА_2 за дорученням, засвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовою Л.Ю., вбачається, що прибудова літ. «А4» що розташована за адресою: АДРЕСА_1 виконана особисто ОСОБА_2 , що ставить під сумнів щодо підстав для визнання за позивачем права власності на прибудову «а 4».

Відповідно до висновку експерта №8043 від 25.03.2024 р. експертом запропоновано один варіант порядку користування житловим будинком та надвірними будівлями згідно якого:

в користування позивача ОСОБА_1 виділяється: в житловому будинку літ. «А-1» житлова кімната 3-3 площею 14,1 кв.м та житлова кімната 3-4 площею 11,9 кв.м, ганок літ «а7», паркан №8, паркан №11, хвіртки №17, вимощення I,

в користування відповідача ОСОБА_2 виділяється: в житловому будинку літ. «А-1» житлова кімната 2-5 площею 9,3 кв.м, частина кухні 2-2 площею12.6 кв.м літ. «а», коридор 2-8 площею 2,4 кв.м літ. «а2», льох літ.»Ж», навіс літ. «Ч», паркан №9, хвіртка №10, вигрібна яма №12, свердловина №13, паркан №14, паркан №15, хвіртки №17,

в користування відповідача ОСОБА_3 виділяється: в житловому будинку літ. «А» коридор 1-4 площею 3,9 кв.м, житлова кімната 1-5 площею 13,5 кв.м, житлова кімната 1-6 площею 14,1 кв.м, житлова кімната 1-7 площею 5,9 кв.м, санвузол 1-3 площею 3,9 кв.м, коридор 1-8 площею 1,9 кв.м, комора 1-9 площею 0,2 кв.м, комора 1-10 площею 0,2 кв.м, комора 1-11 площею 0,2 кв.м, коридор 1-12 площею 5 кв.м, прибудова літ. «а3», льох літ. «В», ганок літ «а6», альтанка літ «П», вбиральня літ. «У», душ літ. «Х», ворота з хвірткою №6, паркан №7, вигрібна яма №16.

Відповідно до п. 6 постанови № 7 Пленуму ВСУ від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Позивач ОСОБА_1 просить виділити йому у користування тільки житлові кімнати без підсобних приміщень, що є неприпустимим.

Приймаючи до уваги, що прибудова літ «а4» включена в варіант користування житловим будинком з надвірними будівлями вказаного висновку експертизи і є самочинно побудованою, то суд відмовляє позивачеві в задоволенні його позову щодо визнання порядку користування спірним житловим будинком з надвірними будівлями. При цьому суд враховує, що позивач не позбавлений можливості заявити позов до суду за умови визнання права власності в установленому законом порядку на прибудову літ «а4».

Позовні вимоги про виділення в користування сторонам земельних ділянок згідно варіанту №4 висновку експертизи від 25.03.2024 р. загальною площею 840 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають, бо позивачем не надано доказів, які підтверджують надання органом місцевого самоврядування земельної ділянки більшої ніж 648 кв.м.

Зважаючи на те, що суд відмовляє позивачеві в задоволенні всіх його позовних вимог, то відповідно до ст.88 ЦПК України всі понесені позивачем судові витрати по справі відносяться за його рахунок.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61,88,215 ЦПК України, ст.358 ЦК України, ст.158 Земельного Кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення порядку користування будинком та земельною ділянкою відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Материнко М.О.