Номер провадження: 22-ц/813/3738/25
Справа № 509/1972/24
Головуючий у першій інстанції Панасенка Є.М.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3

на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 листопада 2024 року, ухвалене Овідіопольським районним судом Одеської області у складі: судді Панасенка Є.М. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась із позовом до відповідача про стягнення коштів на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку, в обґрунтування якого посилається на те, що 23.11.2021 між нею та гр. ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В позові також позивач зазначає, що на момент звернення до суду вагітна від відповідача (приблизний термін 25-26 тижнів вагітності), однак в зв`язку з погіршенням стосунків у шлюбі на даний час проживають окремо один від одного, і він як чоловік та батько не приймає жодної участі у їх житті з донькою.

Враховуючи наведене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 листопада 2024 року позов задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) на утримання дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи стягнення з дня подання позову до суду, тобто з 04.04.2024 року до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_4 , з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в особі свого представника Комахи Тетяни Сергіївни просить скасувати рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 листопада 2024 року та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Доводами апеляційної скарги є те, що:

- відповідач не отримував жодного документа чи смс-повідомлення і взагалі не був обізнаний про перебування на розгляді в суді даної справи;

- судом не враховано, що на даний час (з урахуванням оскаржуваного рішення) Овідіопольським районним судом Одеської області ухвалено три судові рішення щодо стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів: на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 квітня 2024 року і до повноліття дитини; на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.10.2024 і до досягнення дитиною повноліття; на утримання дружини ОСОБА_1 у розмірі 1/4 його доходів (заробітку) до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку. У зв`язку з цим, таке стягнення з відповідача є значно високим та суперечить чинному законодавству, оскільки перевищує 50% його доходу (заробітку);

- відповідач працює у регіональній філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» має невелику заробітну плату (незначний рівень доходів), що не дає йому змогу сплачувати аліменти на утримання дружини.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не зявилися, зокрема відповідач вважається повідомленим відповідно до вимог ч. 5 ст. 130 ЦПК України, оскільки його повноважний представник адвокат Комаха Т.С. отримала судову повістку-повідомлення в електронному кабінеті, про що свідчить довідка про доставку електронного документ 18.10.2025 11:50;07 (а.с. 101 зв.); позивачка ОСОБА_1 особисто отримала судову повістку в електронному кабінеті, про що свідчить довідка про доставку електронного документу 18.10.2025 11:54:03 (а.с. 101).

Вказане відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Розглядаючи справу по суті за відсутності відповідача, суд вважав його належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Переглядаючи вказане рішення за доводами апеляційної скарги в частині щодо розгляду справи за відсутності відповідача, який не був належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Неповідомлення судом учасників процесу про дату, час і місце судового засідання є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, частиною першою якої передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішеннях від 27 червня 2017 року у справі «Лазаренко та інші проти України» і від 3 жовтня 2017 року у справі «Віктор Назаренко проти України» ЄСПЛ зазначив, що національне законодавство містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін про ключові процесуальні дії і дотримання, таким чином, принципу рівності сторін, та зберігання відповідної інформації. Відповідні норми вимагають, щоб у випадку надсилання судових документів поштою вони надсилались рекомендованою кореспонденцією. Більше того, особа, яка вручає документ, має повернути до суду розписку про одержання, а національне законодавство чітко вимагає, щоб таку розписку було долучено до матеріалів справи.

В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів з відповідача на своє утримання.

Повідомлення сторін про дату, час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128-130 ЦПК України.

Частинами першою, другою, п`ятою, шостою статті 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення - завчасно.

Судом на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК УКраїни зроблено запит до Єдиного демографічого реєстру, згідно відомостям з якого встановлено місце реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

В період з 08.04.2024 по 12.04.2024, з 16.08.2024 по 30.08.2024 в Овідіопольському районному суді Одеської області призупинено відправлення поштової кореспонденції через відсутність поштових марок (довідки а.с. 19, 22).

Згідно довідки секретаря судового засідання від 27.11.2024 сторони в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач ОСОБА_2 повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, призначеної на 27 листопада 2024 року о 10.30 год, в порядку визначеному ЦПК України. Рішення ухвалене за відсутності сторін.

За вищезазначеною адресою відповідача, встановленою судом згідно ч. 6 ст.187 ЦПК України, судова повістка повернулася до суду із відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 25).

Верховним Судом сформовано та послідовно підтримується правова позиція про те, що повернення повістки про виклик до суду з відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування учасника справи про час і місце розгляду справи (постанови Верховного Суду 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19), від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21), від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21).

Оскільки матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення відповідача ОСОБА_2 про дату час, та місце проведення судового засідання, слушними є доводи апеляційної скарги про позбавлення вказаної особи права знати про розгляд її справи судом та приймати участь у судовому засіданні.

Згідно пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Отже, наведене є самостійною підставою для скасування судового рішення з підстави порушення судом норм процесуального права, оскільки суд розглянув справу за відсутності відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання і таке повідомлення в силу вимог ст. 223 ЦПК України є обов`язковим, зазначене порушення є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення в цій частині нового судового рішення.

Щодо суті апеляційної скарги та правовідносин щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною віку 3-х років, то колегія зазначає таке.

Задовольняючи вимоги позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її користь, суд виходив з обґрунтованості таких, оскільки позивачка є непрацездатною дружиною відповідача, яка доглядає їх спільну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частин першої-третьої ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю І, II чи III групи.

Згідно з частинами першою, другою статті 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Особа має право на утримання і тоді, коли вона стала особою з інвалідністю після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.

Слід зазначити, що обов`язковою умовою виникнення права на отримання аліментів від другого із подружжя є можливість останнього надавати таку матеріальну допомогу.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За матеріалами справи, 23.11.2021 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) між гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_7 зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 3224.

Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 .

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

Відповідно до Довідки № 3 ПП «Клініка Закарія» гр. ОСОБА_1 стоїть на обліку у зв`язку з вагітністю, 25-26 тижнів. Довідка датована 20.03.2024 року.

Оскаржуючи рішення суду, відповідач як особа, яка не була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, наданє суду Судовий наказ від 04 квітня 2024 року Овідіопольського районного суду Одеської області у справі № 509/1944/24, яким з нього на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі частини його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 квітня 2024 року і до повнолітня дитини (а.с. 48).

Також судовим наказом від 04 листопада 2024 року Овідіопольським районним судом Одеської області у справі № 509/6200/24, з урахуванням виправленої ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 листопада 2024 року описки, з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі частини його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2024 року і до повнолітня дитини (а.с. 49, 50).

Згідно Відомостям з Пенсійного фонду України ф. ОК-5 щодо ОСОБА_2 , його дохід за 2024 рік становить: січень-липень відсутній, серпень 5841,00 грн, вереснь 8885,30 грн, жовтень листопад відсутній (а.с. 53).

Вказані відомості повністю відповідають відомостям з формою ОК-7 ПФУ (а.с. 54).

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Саме через відсутність відомостей про належне повідомлення відповідача колегія суддів приймає такі докази, оскільки предметом доказування по справах цієї категорії є саме можливість платника аліментів надавати таку матеріальну допомогу.

Вказані докази у своїй сукупності свідчать про те, що станом на час ухвалення оскаржуваного рішення відповідач вже був зобов`язаний судовими рішеннями сплачувати аліменти на користь позивачки на двох дітей по , загалом у розмірі доходу відповідача.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» станом на 2024 рік прожитковий мінімум в Україні встановлено на рівні 2920 грн для працездатної особи, але для різних категорій населення діють свої суми: для дітей до 6 років 2563 грн, для дітей 6-18 років 3196 грн, для осіб, що втратили працездатність 2361 грн; ці показники діяли з 1 січня 2024 року і застосовуються для соціальних виплат, податків та аліментів.

Вирішуючи питання про стягнення з заявника аліментів, колегія суддів ураховує положення статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» щодо максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, розмір яких не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, враховуючи те, що у цій справі вирішувалось питання також і щодо можливості стягувати аліменти на дружину з урахуванням вже стягнутих аліментів на утримання неповнолітніх дітей у загальному розмірі доходу відповідача, те, що відповідач працює в регіональній філії «одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» та отримує заробітну плату, зокрема, за листопад 2024 року (станом на час ухвалення оскаржуваного рішення) у розмірі 8885 грн, доходить висновку про наявну можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення молодшою дитиною віку 3-х років у розмірі 1/11 його доходу.

Тому загальний розмір відрахувань 13/22 забезпечить відповідача на рівні не нижчому від мінімально гарантованого державною прожиткового мінімуму для працездатних осіб та буде відповідати дотриманню прав усіх учасників справи та їх малолітніх дітей.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, за встановлених обставин оскаржуване судове рішення суду першої інстанції як ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачки на її утримання як непрацездатної дружини аліменти до досягнення меншою дитиною дитиною віку 3-х років у розмірі 1/11 частки від всіх видів доходів відповідача.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника Комахи Тетяни Сергіївни задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти в розмірі 1/11 частини всіх видів його заробітку (доходів) на утримання дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи стягнення з дня подання позову до суду, тобто з 04.04.2024 року до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_4 , з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.А. Коновалова

В.В. Кострицький