Суддя Паляничко Д. Г.
Провадження № 2/644/290/25
03 березня 2025 року м. Харків
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді - Паляничко Д.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Костильова О.В.,
1.1. позиції позивача
18 листопада 2024 року Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (надалі за текстом - АТ «А-БАНК»/позивач), в особі представника Шкапенка Олександра Віталійовича, який діє на підставі довіреності № 22908652-К-Н-О від 23.01.2024, звернулось до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі за текстом - ОСОБА_1 /відповідачка), предметом якої є: стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.08.2017 у розмірі 17 221 грн 17 коп.
В обґрунтування позову АТ «А-БАНК» зазначив, що 22.08.2017 ОСОБА_1 приєдналася до умов та правил надання банківських послуг в А-БАНК, з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг А-БАНКУ відповідачкою ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. ОСОБА_1 надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.
Банк на боргові зобов`язання за кредитом нараховує відсотки у розмірі, встановленому тарифами банку, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 умовами та правилами надання банківських послуг.
АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору.
Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Отже, у порушення умов кредитного договору, відповідачка зобов`язання за вказаним вище договором не виконала.
Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору, шляхом направлення відповідачці SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. Наразі відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «А-БАНК».
За таких обставин, позивач змушений звернутися з позовом до суду, оскільки ОСОБА_1 ухиляється від добровільного погашення боргу та станом на 05.11.2024 має заборгованість у розмірі 17 221 грн 17 коп, з яких: 10 546, 24 грн заборгованість за тілом кредиту; 6 674, 93 грн заборгованість за простроченими відсотками. Також, позивач просить суд покласти судові витрати по сплаті судового збору, сума яких складає 3028,00 грн, на відповідачку.
1.2.заперечень відповідача
Відповідачка ОСОБА_1. пропозицію Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, викладену в ухвалі від 22.11.2024 (а.с. 40-42) щодо подання відзиву на позов не використала, не скористалася процесуальним правом спростувати наведені позивачем аргументи та доводи у позовній заяві.
2. заяви, клопотання
Представник Акціонерного товариства «А-БАНК» Шкапенко Олександр Віталійович, який діє на підставі довіреності № 22908652-К-Н-О від 23.01.2024, разом з позовом 05.11.2024 надав до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання, у якому просив провести розгляд справи за відсутності представника АТ «А-БАНК», позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 36/на звороті).
Інших заяв та клопотань, пов`язаних з розглядом справи, від учасників справи до суду не надходило.
3.інші процесуальні дії у справі
На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 20.11.2024 судом сформовано засобами системи «Електронний суд» з Єдиного державного демографічного реєстру відповідь № 914813 з якої вбачається, що місце проживання відповідачки зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 39).
Представник позивача АТ «А-БАНК» про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, матеріали справи містять клопотання, у якому він просить суд здійснити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 36/на звороті).
Відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка відповідачці ОСОБА_1 про розгляд справи призначені на 06.12.2024, 13.01.2025, 04.02.2025, 03.03.2025 надсилалися за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з паспортом громадянина України НОМЕР_2 (а.с.25/на звороті, 26) та відповіді з ЄДДР (а.с. 39).
Рекомендовані повідомлення на 06.12.2024 та 04.02.2025 повернулися до суду як неотримані відповідачем із зазначенням у довідці про причини повернення: «за закінченням строку зберігання» (а.с. 45-46, 50-51), така довідка поштового відділення вважається неналежним повідомленням сторони про дату судового розгляду.
За приписами ч.11 ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Отже, враховуючи вказане вище, відповідачка ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, до суду відзиву на позовну заяву не надала, жодних заяв та клопотань до суду не надходило.
Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (ст. 1 ЦПК, ст. 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Суд звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, що відповідає правовому висновку, що міститься у постанові Верховного Суду від 07.07.2022 у справі № 918/539/16.
З огляду на те, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, суд за згодою представника позивача (а.с. 36/на звороті), згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.03.2025 зі згоди представника позивача (а.с. 36/на звороті), ухвалив рішення про заочний розгляд справи за позовною заявою Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на підставі наявних у справі доказів (а.с. 55-57).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, мотиви їх відхилення та врахування, мотивована оцінка суду аргументів сторін, порушені чи оспорені права, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Вирішуючи спір, суд установив, що між сторонами виникли суспільні відносини в сфері споживчого кредитування, що виникають між економічними суб`єктами у зв`язку з переданням один одному в тимчасове користування вільних коштів на засадах зворотності, платності та добровільності.
ОСОБА_1 , з метою отримання банківських послуг, 22.08.2017 звернулася до АТ «А-БАНК» і підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», у якій, шляхом проставляння підпису погодилася з тим, що ця заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, умовами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, які розташовані в рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася з договором про надання банком послуг до його укладання і згодна з його умовам, екземпляр договору про надання банківських послуг погодилася отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту банка (а.с. 8).
Відповідно до 2.1.1.2.2 - 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послугв АТ «А-БАНК» (а.с. 19), клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь який момент змінити: збільшити, зменшити чи анулювати кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком.
Згідно з п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі, простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку (а.с. 20 на звороті).
Пунктом 2.1.1.2.15 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що картка діє до останнього дня місяця, зазначеного на лицьовому боці картки, включно (а.с. 19).
Відповідно до п. 2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що за користування кредитом, при наявності пільгового періоду, клієнт оплачує відсотки за пільговою процентною ставкою (0,000001 % річних) в рамках встановленого пільгового періоду по кожній платіжній операції (а.с. 23 на звороті).
З долученого стороною позивача паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка слідує, що в ньому викладена про типи кредитного продукту Універсальна, Універсальна Gold, зокрема зазначена базова процентна ставка для картки Універсальна 3,9 % в місяць (46,8 % річних), для картки Універсальна Gold 3,7 % в місяць (44,4% річних). Реальна річна процентна ставка, відсотків для картки Універсальна 58,23 %, для картки Універсальна Gold 56,44 % (а.с. 9).
Отже, ОСОБА_1 22.08.2017 простим електронним підписом був підписаний наданий АТ «А-БАНК» паспорт споживчого кредиту, за умовами якого відповідачці надано кредит у вигляді встановлення ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на суму залишку заборгованості за кредитом та надано платіжну картку, строк кредитування 240 місяців, тим самим вона погодилася з інформацією про умови кредитування та орієнтовною загальною вартістю кредиту, виходячи із обраних нею умов кредитування (а.с. 9).
Як вбачається з витягу з Тарифів з обслуговування кредитних карток Універсальна, Універсальна Gold пільговий період становить до 55 днів (діє за умови погашення заборгованості до 25-го числа місяця, наступного за датою заборгованості); розмір обов`язкового щомісячного платежу - 5% від заборгованості (не менше 100,00 грн, не меншу суми нарахованих процентів, але не більше залишку заборгованості), базова процентна ставка на залишок заборгованості в місяць: для картки Універсальна 3,9 %, для картки Універсальна Gold 3,7 %; комісія за зняття власних коштів у банкоматах, пунктах видачі готівки А-Банку та інших банків України 1%, комісія за зняття власних коштів у банкоматах і пунктах видачі готівки інших банків за кордоном 2% (а.с. 4/на звороті, 25).
ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_3 та видано наступні картки: № НОМЕР_4 , строком дії до березня місяця 2021 року; № НОМЕР_5 , строком дії до червня місяця 2027 року; № НОМЕР_6 , строком дії до грудня місяця 2031 року (а.с. 15).
Згідно з довідкою за лімітами ОСОБА_1 на підставі кредитного договору № б/н від 22.08.2017 за період з 22.08.2017 по 05.11.2024 встановлено кредитні ліміти: 500,00 грн станом на 22.08.2017; збільшено банком до 26 000,00 грн - 06.03.2019; зменшено банком до 11 971,00 грн - 01.03.2022; зменшено банком до 10 546,24 грн - 29.08.2023; збільшено банком до 10 600,00 грн - 23.11.2023 (а.с. 16).
З розрахунку заборгованості станом на 05.11.2024 (а.с. 5-7) та з виписки по картці за період з 25.09.2019 по 21.11.2023 (а.с. 10-14) вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами.
У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 , станом на 05.11.2024, має заборгованість у сумі 17 221 грн 17 коп, яка складається з 10 546 грн 24 коп - заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 6 674 грн 93 коп - заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 7).
Суд зауважує, що ОСОБА_1 не надано доказів на спростування вище наведеної інформації та обставин, не надано доказів на підтвердження факту повного/часткового виконання умов договору і повернення кредиту, тому суд дійшов висновку, що право АТ «А-БАНК» невиконанням у повному обсязі зобов`язання з боку відповідачки порушено і підлягає судовому захисту.
5.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Суд під час розгляду справи керується принципом верховенства права та розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Встановленим судом фактам відповідають правовідносини у сфері споживчого кредитування, що регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі за текстом - ЦК України), Законом України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VIII.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Одним із видів договорів є договір приєднання, яким, відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим, Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг Банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За ч.1, 2 ст. 641 ЦК України вбачається, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.
Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 644 ЦК України якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України).
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 530 ЦК України регламентує, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦПК України).
Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Пунктами 1-1, 2, 10, 11 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом; споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит - (кредит) грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Згідно з ч.1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч.1 ст.14 ЗУ «Про споживче кредитування»).
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.1, 2 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).(ч. 1, 2, 3 ст.89 ЦПК України).
6.Висновки суду.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Між АТ «А-БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви, ОСОБА_1 ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідачки в анкеті-заяві (а.с. 8).Позивач, взяті на себе зобов`язання по зазначеному договору виконав своєчасно та у повному обсязі, шляхом нарахування кредитного ліміту на картку. Відповідачка користувалася кредитними коштами, про що свідчить розрахунок заборгованості, але погашення використаного кредитного ліміту не відбувалось.
Суд дійшов переконання, що підписавши проаналізовані вище анкету-заяву (а.с. 8), яка є складовою частинами кредитного договору, ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 3, 627 ЦК України, добровільно погодилася на такі умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання, що відповідає правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 284/157/20-ц, який суд застосовує до спірних правовідносин, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України.
Як слідує із розрахунку заборгованості, станом на 05.11.2024, з урахуванням встановленого позивачем кредитного ліміту у сумі 10 600,00 гривень (а.с. 16), відповідачкою останнього разу здійснювалось погашення заборгованості 14.02.2022 у сумі 1 000,00 грн (а.с. 6), станом на 05.11.2024 заборгованість відповідачки становить 17 221,17 гривень (а.с. 7) та є не погашена станом на момент подання позовної заяви до суду, що підтверджується розрахунком суми заборгованості, а тому є всі підстави для задоволення позову в цій частині, оскільки позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» є обґрунтованими.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «А-БАНК» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.
Відповідач не надав відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, не надав беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав його звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Отже, оскільки фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку АТ «А-БАНК» не повернуті, фактично право АТ «А-БАНК» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту, тому суд вважає позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
7. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 028,00 грн (а.с.35/на звороті).
Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «А-БАНК» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн.
Керуючись ст. 4, 5, 7, 10, 11, 12, 13, 43, 76-81, 83, 83, 84, 89, 133, 141, ст.178, 247, 258, 259, 263-265, ч.4 ст.268, ст. 273, 274-279 ЦПК України, суд
Позовну заяву Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.08.2017 у розмірі, що становить 17 221 (сімнадцять тисяч двісті двадцять одна) грн 17 коп задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.08.2017 у розмірі, що становить 17 221 (сімнадцять тисяч двісті двадцять одна) грн 17 коп станом на 05.11.2024, з яких: 10 546 (десять тисяч п`ятсот сорок шість) грн 24 коп заборгованість за кредитом; 6 674 (шість тисяч шістсот сімдесят чотири) грн 93 коп заборгованість по відсоткам.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» судовий збір у сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_8 , виданий 12.08.1997 3 відділом Керченського МУ ГУ МВС України в Криму, місце реєстрації: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_9 .
Суддя Д.Г. Паляничко