Провадження № 2/161/5417/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 грудня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Опальчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради, Відкритого акціонерного товариства «Луцький м`ясокомбінат» про припинення права користування земельною ділянкою в частині та визнання недійсним акту на право постійного користування землею в частині, -

В С Т А Н О В И В :

12.08.2025 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Луцької міської ради, Відкритого акціонерного товариства «Луцький м`ясокомбінат» про припинення права користування земельною ділянкою в частині та визнання недійсним акту на право постійного користування землею в частині.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є власницею складу ПММ 7-1 площею 452,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 101.

13 березня 1995 року Луцькою міською радою був виданий акт на право постійного користування землею серія ІІ-ВЛ № 000379 на користування ВАТ «Луцький м`ясокомбінат» земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 8,68 га. На вказаній земельній ділянці було розміщене нерухоме майно відповідача ВАТ «Луцький м`ясокомбінат».

17.07.2025 р. позивачка звернулася з заявою в Луцьку міську раду про припинення та скасування права користування земельною ділянкою та визнання частково недійсним площі 0,4746 га по АДРЕСА_1 .

Вказує, що 04.08.2025 р. виконком Луцької міської ради надав лист, порекомендувавши звернутися за вирішення даного питання до суду.

Вказує, що станом на даний час Відповідач ВАТ «Луцький м?ясокомбінат» продовжує користуватися спірною земельною ділянкою, що позбавляє її можливості належним чином реалізувати свої права власника нерухомого майна.

Просить суд припинити право користування Відкритим акціонерним підприємством «Луцький м?ясокомбінат» в частині користування земельною ділянкою загальною площею 0,4746 га, необхідної для розташування та обслуговування нерухомого майна ОСОБА_1 : склад ПММ 7-1 площею 452,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , що була надана в користування Відкритому акціонерному товариству «Луцький м?ясокомбінат» на підставі Державного акта на право постійного користування землею серія ІІ-ВЛ N? 000379 від 13 березня 1995 р; визнати недійсним Державний акт на право постійного користування землею серія II-вл N? 000379 від 13 березня 1995 р. в частині права користування Відкритим акціонерним підприємством «Луцький м?ясокомбінат» земельною ділянкою площею 0,4746 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.08.2025 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

01.09.2025 на адресу суду надійшла заява від представника відповідача ВАТ «Луцький м`ясокомбінат» Хрустальов О. М., в якій він просить розгляд справи здійснювати без участі представника ВАТ «Луцький м`ясокомбінат», щодо задоволення позову не заперечує.

Представник позивача адвокат Токарчук В.М. подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивачки, вказав, що позов підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Луцької міської ради у судове засідання не з`явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Порушене право пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Способи захисту порушеного права або інтересу передбачені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв?язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об?єкти (крім багатоквартирних будинків та об?єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

Відповідно до статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно з частиною першою статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У статтях 125 і 126 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до ст. 141 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема: набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Судом встановлено, що Луцькою міською радою 13 березня 1995 року був виданий Державний акт на право постійного користування землею серія ІІ-ВЛ N? 000379 на користування ВАТ «Луцький м?ясокомбінат» земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 8,68 га. На вказаній земельній ділянці було розміщене нерухоме майно Відповідача ВАТ «Луцький м?ясокомбінат».

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу: 176594225 від 07.08.2019 р.) 25.04.2018 р. я придбала у приватну власність склад ПММ 7-1 площею 452,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 101.

Підстава виникнення права власності: договір іпотеки, серія та номер: 1110, виданий 05.06.2006, видавник: Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Курта Н.В.; договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за договором іпотеки, серія та номер: 109, виданий 22.02.2018, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гурською О.В.;рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 402, виданий 05.03.2018, видавник: Укрпошта; лист, серія та номер: б/н, виданий 05.03.2018, видавник: ОСОБА_2 і лист, серія та номер: 378, виданий 20.02.2018, видавник: АТ "ІМЕКСБАНК"; технічний паспорт, серія та номер: 2928-2019, виданий 10.06.2019, видавник: ТзОВ "Арт Буд Проект".

Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40868500 від 27.04.2018 16:53:56, приватний нотаріус Кухлевська Мирослава Валеріївна, Луцький міський нотаріальний округ, Волинська обл.

А тому, позивачкою доведено, що майно, яке вона придбала на законних підставах відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону) і на даний час є його власницею знаходиться в межах земельної ділянки Відповідача 2.

Відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.06.2024 у справі №161/1742/24, позов ОСОБА_3 до Луцької міської ради, Відкритого акціонерного товариства «Луцький м`ясокомбінат» про припинення права користування земельною ділянкою та визнання частково недійсним акту на право постійного користування задоволено, припинено право користування відкритим акціонерним підприємством «Луцький м?ясокомбінат» в частині користування земельною ділянкою загальною площею 0,3795 га, необхідної для розташування та обслуговування нерухомого майна ОСОБА_3 (тонкокаркасної споруди ( ангар) (Ї-1), загальною площею 482,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , що була надана в користування «Луцький м?ясокомбінат» на підставі акту на право постійного користування землею серія ІІ-ВЛ № 000379; визнано недійсним акт на право постійного користування землею серія ІІ-ВЛ № 000379 в частині права користування відкритим акціонерним підприємством «Луцький м?ясокомбінат» земельною ділянкою площею 0,3795 га за адресою АДРЕСА_1 . Рішення набрало законної сили 16.07.2024 року (а.с.58-62).

Преюдиціальні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки є встановленими у рішенні, немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву законність судового акта, який набрав законної сили. Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення (Правова позиція ВС у складі КГС, постанова від 18 березня 2021 року, справа № 902/608/19).

Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об?єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, що закріплює принцип цілісності об?єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об?єкт розташований. За приписом цієї частини визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на відповідні житловий будинок, будівлю чи споруду.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 8.45 постанови від 06 березня 2024 року у справі № 902/1207/22 виснувала «… Велика Палата Верховного Суду вчергове звертає увагу на важливість принципу superficies solo cedit (збудоване на поверхні слідує за нею). Принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди хоч безпосередньо і не закріплений у такому вигляді в законі, але знаходить вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства [див. постанови від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16 (пункт 8.5), від 03.04.2019 у справі № 921/158/18 (пункт 51), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункти 37, 38)]. Згідно з указаним принципом особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття [ постанова від 18.12.2019 у справі № 263/6022/16-ц (пункт 42)].

З урахуванням наведених приписів у разі наявності в особи права власності на об`єкт нерухомості недопустимим є створення перешкод для реалізації такою особою права користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування її об`єкта, а також для оформлення відповідних договірних відносин щодо цієї ділянки (див. mutatis mutandis пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19)».

Згідно положень ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності і видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування у межах їх повноважень, то у спорах, пов?язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

У постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 362/884/16-ц (провадження № 61-18682св18) зазначено: «Відповідно до роз`яснень, викладених у абзаці 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЦПК України, статті 12 ГПК України судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності і видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування у межах їх повноважень, то у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, ефективним та окремим способом захисту та поновлення порушених прав у судовому порядку. Вказана правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом України, зокрема у постановах від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2824цс15 та від 01 липня 2015 року у справі № 6-319цс15».

17.07.2025 р. позивачка звернулася з заявою в Луцьку міську раду про припинення та скасування права користування земельною ділянкою та визнання частково недійсним площі 0,4746 га по АДРЕСА_1 .

04.08.2025 р. виконком Луцької міської ради порекомендував звернутися за вирішення даного питання до суду, фактично було відмовлено позивачці у оформленні договору оренди або права власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 через наявність дійсного Державного акта на право постійного користування землею серія II-ВЛ N? 000379 від 13 березня 1995 р., виданого орендному підприємству «Луцький м?ясокомбінат», правонаступником якого є Відповідач ВАТ «Луцький м?ясокомбінат».

Враховуючи принцип цілісності об?єктів нерухомості з земельною ділянко, визнання недійсним Державного акта на право користування землею ВАТ «Луцький м?ясокомбінат» є законним способом захисту прав позивачки, як власника нерухомого майна, що знаходиться на спірний земельній ділянці.

За таких обставин, суд оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, а також враховуючи характер спірних правовідносин сторін, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову

Керуючись ст. ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 247, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Луцької міської ради, Відкритого акціонерного товариства «Луцький м`ясокомбінат» про припинення права користування земельною ділянкою в частині та визнання недійсним акту на право постійного користування землею в частині - задовольнити.

Припинити право користування Відкритим акціонерним підприємством «Луцький м`ясокомбінат» в частині користування земельною ділянкою загальною площею 0,4746 га, необхідної для розташування та обслуговування нерухомого майна ОСОБА_1 : склад ПММ 7-1 площею 452,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , що була надана в користування Відкритому акціонерному товариству «Луцький м?ясокомбінат» на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія ІІ-ВЛ N 000379 від 13 березня 1995 р.

Визнати недійсним Державний акт на право постійного користування землею серія II-ВЛ №000379 від 13 березня 1995 р. в частині права користування Відкритим акціонерним підприємством «Луцький м?ясокомбінат» земельною ділянкою площею 0,4746 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк

,