ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м.Суми

Справа №591/3079/22

Номер провадження 22-ц/816/170/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач, відповідач за зустрічним позовом ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СУМИХІМПРОМ»,

відповідач, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СУМИХІМПРОМ»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 квітня 2024 року, у складі судді Клименко А.Я., ухвалене у м. Суми, повне рішення складено 26 квітня 2024 року,

в с т а н о в и в :

27 липня 2022 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СУМИХІМПРОМ» (далі ПАТ «СУМИХІМПРОМ») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 07 травня 2008 року між ПАТ «СУМИХІМПРОМ» та ОСОБА_1 укладено договір позики на придбання житла № 27П. Додатковою угодою № 1 до договору від 08 квітня 2009 року було збільшено розмір позики. На виконання основної та додаткової угоди № 1 до договору ПАТ «СУМИХІМПРОМ» перерахувало грошові кошти на користь ОСОБА_1 у загальній сумі 261337, 00 грн, яка була надана строком з 07 травня 2008 року по 06 травня 2018 року включно. Додатковою угодою № 2 від 12 березня 2018 року до договору позики № 27П від 07 травня 2008 року було продовжено строк повернення позики до 31 грудня 2023 року та визначено зобов`язання позикодавця ОСОБА_1 перебувати у трудових стосунках з позикодавцем не менше ніж до 31 грудня 2023 року. Пунктом 2.5.3 договору позики передбачено, що дострокове погашення позики проводиться у разі припинення трудового договору за угодою сторін. У цьому випадку, позичальник зобов`язаний погасити заборгованість по позиці у повному обсязі в термін 10 календарних днів з дня звільнення. 11 лютого 2022 року ОСОБА_1 звільнився з ПАТ «СУМИХІМПРОМ» за угодою сторін, що підтверджується копією наказу №301 від 02.02.2022 року. Таким чином, враховуючи дату звільнення та положення договору, відповідач був зобов`язаний погасити заборгованість у повному обсязі до 21 лютого 2022 року включно, однак свого обов`язку не виконав, чим порушив умови договору.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СУМИХІМПРОМ» заборгованість за договором позики на придбання житла №27П від 07 травня 2008 року в розмірі 261337 грн., 3% річних в розмірі 3221,96 грн., інфляційні втрати в розмірі 36792, 51 грн., проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 16002, 42 грн та витрати на сплату судового збору в сумі 4760 грн 31 коп.

26 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ПАТ «СУМИХІМПРОМ» про визнання недійсною додаткової угоди №2 від 12 березня 2018 року. Свої вимоги мотивував тим, що додаткова угода №2 від імені позикодавця - ПАТ «СУМИХІМПРОМ» 12 березня 2018 року підписана керуючим санацією Нікітіним Д.В., який не мав законних підстав підписувати дану угоду, оскільки діяв на підставі ухвали Господарського суду Сумської області від 05 жовтня 2017 року, яка була скасована постановою Касаційного Господарського суду Верховного Суду від 25 квітня 2018 року.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив суд визнати недійсною додаткову угоду №2 від 12 березня 2018 року до договору позики на придбання житла №27П від 07 травня 2008 року, укладеного між ПАТ «СУМИХІМПРОМ» та ОСОБА_1 , стягнути на його користь всі понесені судові витрати.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 квітня 2024 року у задоволенні позову ПАТ «СУМИХІМПРОМ» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсною додаткову угоду № 2 від 12 березня 2018 року до договору позики на придбання житла №27П від 07 травня 2008 року укладеного між ВАТ «СУМИХІМПРОМ» та ОСОБА_1 .

Стягнуто з ПАТ «СУМИХІМПРОМ» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «СУМИХІМПРОМ», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ПАТ «СУМИХІМПРОМ» задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити.

Доводить, що на час підписання додаткової угоди №2 від 12 березня 2018 року до договору позики керуючий санацією ОСОБА_2 був наділений повноваженнями укладати таку угоду. Скасування в подальшому його повноважень не може бути підставою для визнання оскаржуваного договору недійсним. Вважає, що ОСОБА_1 не довів порушення його права укладенням додаткової угоди №2, що виключає необхідність перевірки наявності тих обставин, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним і настання юридичних наслідків його недійсності. Вказує, що заява про застосування строків позовної давності до позову ПАТ «СУМИХІМПРОМ» не підлягає задоволенню, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та задоволення позову товариства.

Відзиву на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 не надійшло.

ПАТ «СУМИХІМПРОМ» повідомлений про час і місце розгляду справи, але представник останнього в судове засідання не з`явився. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без представника ПАТ «СУМИХІМПРОМ».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 07 травня 2008 року між ПАТ «СУМИХІМПРОМ» та ОСОБА_1 укладено договір № 27П позики на придбання житла, за умовами якого позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти на умовах даного договору, а позичальник зобов`язується повернути у встановлені строки позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (позики), загальна сума позики 228647,00 грн., термін надання позики до 10 років включно з 07 травня 2008 року по 06 травня 2018 року.

Згідно додаткової угоди №1 від 08 квітня 2009 року до договору № 27П позики на придбання житла від 07 травня 2008 року збільшено розмір позики на 32690,00 грн., загальна сума позики становить 261337, 00грн.

Відповідно до умов додаткової угоди №2 від 12 березня 2018 року до договору № 27П від 07 травня 2008 року позики на придбання житла позика надається працівнику позикодавця (позичальнику) на термін з 07 травня 2008 року по 31 грудня 2023 року включно та зобов`язує перебувати у трудових стосунках з позикодавцем не менше ніж до 31 грудня 2023 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працював у ПАТ «СУМИХІМПРОМ» та з 11 лютого 2022 року на підставі наказу №301 від 02 лютого 2022 року звільнений з підприємства за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпПП України.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що додаткова угода №2 від 12 березня 2018 року, якою продовжено строк повернення позики до 31 грудня 2023 року, підписана від імені ПАТ «СУМИХІМПРОМ» особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності, тому має бути визнана недійсною. Суд вважав, що строк повернення позики закінчився 06 травня 2018 року, як встановлено в самому договорі позики №27П від 07 травня 2008 року, тому ПАТ «СУМИХІМПРОМ» звернулося з позовом до суду поза межами строку позовної давності, а саме 21 липня 2022 року (понад чотири роки), що є підставою для відмови в позові.

Однак, з такими висновками місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Статтею 1049 ЦК України встановлений обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 07 травня 2008 року між ПАТ «СУМИХІМПРОМ» та ОСОБА_1 укладено договір позики на придбання житла № 27 П. Додатковою угодою № 1 до договору від 08 квітня 2009 року було збільшено розмір позики. На виконання основної та додаткової угоди № 1 до договору ПАТ «СУМИХІМПРОМ» здійснено перерахування грошових коштів на користь ОСОБА_1 у загальній сумі 261337, 00 грн, яка була надана ПАТ «СУМИХІМПРОМ» строком з 07 травня 2008 року по 06 травня 2018 року включно.

Відповідно до п.2.5 договору позики, дострокове погашення позики проводиться у разі припинення трудового договору за угодою сторін. У цьому випадку, позичальник зобов`язаний погасити заборгованість по позиці у повному обсязі в термін 10 календарних днів з дня звільнення.

Додатковою угодою № 2 від 12 березня 2018 року до договору позики № 27П від 07 травня 2008 року було продовжено строк повернення позики до 31 грудня 2023 року та визначено зобов`язання позикодавця ОСОБА_1 перебувати у трудових стосунках з позикодавцем не менше ніж до 31 грудня 2023 року. Ця додаткова угода від імені позикодавця - ПАТ «СУМИХІМПРОМ» підписана Керуючим санацією ОСОБА_2 , який діяв на підставі ухвали Господарського суду Сумської області від 05 жовтня 2017 року по справі №5021/2509/2011 та Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», про що і зазначається в самій Додатковій угоді.

Частиною 2 ст.203 ЦК України передбачає, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Так, ухвалою Господарського суду Сумської області від 05 жовтня 2017 року у справі № 5021/2509/2011 припинено повноваження керуючого санацією Лазаковича І.В. про банкрутство ПАТ «СУМИХІМПРОМ»; припинено повноваження розпорядника майна у справі про банкрутство ПАТ «СУМИХІМПРОМ» арбітражного керуючого Марченка Р.В.; призначено керуючим санацією у справі № 5021/2509/2011 про банкрутство ПАТ «СУМИХІМПРОМ» арбітражного керуючого Нікітіна Д.В.

Постановою Верховного Суду у складі колегії Касаційного Господарського суду від 25 квітня 2018 року, ухвалу господарського суду Сумської області від 05 жовтня 2017 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12 грудня 2017 року у справі №5021/2509/2011 в частині припинення повноважень керуючого санацією Лазаковича І.В., розпорядника майна ОСОБА_3 , перехід до загальної процедури санації без урахування особливостей провадження санації боржника його керівником відповідно до ст. 53 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», призначення керуючим санацією арбітражного керуючого Нікітіна Д.В. скасовано.

Справу № 5021/2509/2011 в скасованій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Сумської області.

Ухвалено керуючому санацією Лазаковичу І.В. та розпоряднику майна боржника Марченку Р.В. виконувати свої повноваження у справі № 5021/2509/2011 до вирішення питання щодо необхідності призначення керуючого санацією в установленому законом порядку.

Постанова суду касаційної інстанції набрала законної сили 25 квітня 2018 року. Таким чином, на час укладення додаткової угоди до Договору позики 12 березня 2018 року керуючий санацією Нікітін Д.В. мав належні повноваження діяти від імені ПАТ «СУМИХІМПРОМ», тому висновки суду про те, що керуючий санацією ОСОБА_2 не мав законних підстав підписувати дану угоду є помилковими. Враховуючи зазначене, відсутні передбачені законом підстави для визнання додаткової угоди №2 недійсною та задоволення зустрічного позову.

Погоджені сторонами умови вказаної додаткової угоди до договору позики є дійсними та строк його дії визначений 31 грудня 2023 року.

11 лютого 2022 року ОСОБА_1 звільнився з ПАТ «СУМИХІМПРОМ» за угодою сторін, що підтверджується копією наказу №301 від 02.02.2022 року. Таким чином, враховуючи дату звільнення та положення п. 2.5 договору позики, відповідач був зобов`язаний погасити заборгованість у повному обсязі до 21 лютого 2022 року включно, однак свого обов`язку не виконав, чим порушив умови договору.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання основної та додаткової угоди № 1 до договору позики ПАТ «СУМИХІМПРОМ» здійснено перерахування грошових коштів на користь ОСОБА_1 у загальній сумі 261337, 00 грн.

Оскільки відповідач не виконав належним чином зобов`язання за договором позики на придбання житла, суму позики не повернув, тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнути з нього на користь ПАТ «СУМИХІМПРОМ» заборгованість за вказаним договором у сумі 261337, 00 грн.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Укладений між сторонами правочин не містить умов сплати відсотків за користування кредитом, тому колегія суддів вважає, що у задоволенні позову ПАТ «СУМИХІМПРОМ» в частині стягнення відсотків за користування чужими грошовими коштами в розмірі 16002,42 грн слід відмовити.

Разом з тим, позивач просив на підставі ст.625 ЦК України стягнути 3% річних та інфляційних витрат у зв`язку з невиконанням належним чином договору позики.

Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався.

Таким чином, підстав для нарахування 3% річних та інфляційних витрат немає і ці нарахування стягненню не підлягають.

Слід зазначити, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «СУМИХІМПРОМ» у зв`язку з пропуском строку позовної давності не врахував, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ІХ від 30.03.2020 (набрав чинності з 02.04.2020) Перехідні та прикінцеві положення ЦПК України доповнено пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 установлено з 12 березня 2020 року карантин до 03 квітня 2020 року на усій території України. В подальшому, карантин неодноразово продовжувався на всій території України відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020, № 500 від № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021, № 229 від 23.02.2022 та тривав на дату звернення ПАТ «СУМИХІМПРОМ» до суду з позовом.

Таким чином, з 12.03.2020 року продовжуються строки, визначені статтями 257, 258 ЦК України щодо застосування строку позовної давності на строк дії такого карантину, а саме до 01 липня 2023 року, при цьому, з позовом ПАТ «СУМИХІМПРОМ» звернулося до припинення карантину - 27 липня 2022 року.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції, на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову ПАТ «СУМИХІМПРОМ» та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 .

На підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України підлягає зміні розподіл судових витрат. Оскільки позовні вимоги ПАТ «СУМИХІМПРОМ» задоволено частково (на 82%), слід стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 3903 грн 45 коп.

Крім того, у зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги (на 82%) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір за апеляційний перегляд справи в сумі 7075 грн 84 коп.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СУМИХІМПРОМ» задовольнити частково.

Скасувати рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 квітня 2024 року та ухвалити постанову.

Позовну заяву ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СУМИХІМПРОМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СУМИХІМПРОМ» (місцезнаходження: м. Суми, вул. Харківська, п/в 12, ) заборгованість за договором позики на придбання житла №27 П від 07 травня 2008 року в розмірі 261337 гривень та витрати зі сплати судового збору в суді першої інстанції у розмірі 3903 гривні 45 копійок.

Відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СУМИХІМПРОМ» про визнання недійсною додаткової угоди до договору позики.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СУМИХІМПРОМ» 7075 гривень 84 копійки судового збору за апеляційний перегляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 07 березня 2025 року.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина