Справа № 144/176/25
Провадження № 2/144/143/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"06" березня 2025 р. смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бондарук О.П.,

з участю секретаря судового засідання Сторожук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теплик в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

31 січня 2025 року директор ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Марія ТКАЧЕНКО звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 014/0816/82/0103862 від 10.11.2015 року у сумі 21208,44 грн. Свої вимоги аргументує тим, що 10 листопада 2015 року між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № 014/0816/82/0103862.

20 вересня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 114/2-19-F, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до позичальника за договором № 014/0816/82/0103862, що укладений між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 .

28 грудня 2022 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір № 28-12/2022 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача. Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні.

У порушення зазначених умов договору відповідач своє зобов`язання щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та сплати суми основного боргу у розмірі та строки, визначені вищевказаним договором, не виконав належним чином. Заборгованість за договором № 014/0816/82/0103862 становить 21208 грн 44 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9220,01 грн; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 7073 грн 74 коп. та заборгованістю за пенею та/або штрафами у розмірі 4914 грн 69 коп. Оскільки відповідачем кредитні зобов`язання не виконані, сума боргу підлягає примусовому стягненню.

Ухвалою судді від 10 лютого 2025 року позовну заяву ТОВ «Коллект Центр» прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві вказала про підтримання позовних вимог, просила розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки на адресу за його місцем реєстрації. Однак, як вбачається з інформації поштових повідомлень повістка суду відповідачеві вручена не була у зв`язку із тим, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно відповіді Теплицької селищної ради №301 від 06.02.2025 року відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Саме на цю адресу судом направлялись судові повістки про виклик відповідача у судові засідання.

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Тому судом здійснено оголошення про виклик ОСОБА_1 у судове засідання шляхом розміщення його на офіційному веб-сайті судової влади України.

Таким чином, відповідач є належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно вимог статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 10 листопада 2015 року між «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № 014/0816/82/0103862, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 14529,72 грн з яких: 2367,70 грн на споживчі цілі; 1429,72 грн на сплату страхового платежу на користь Страховика; 10732,30 грн на погашення заборгованості за кредитним договором № 01410816/82/0023966 від 16.07.2012 року (а.с.6-8).

Зазначений договір підписано в паперовій формі власноручно, що підтверджує факт погодження відповідачем умов договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У відповідності до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

20 вересня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 114/2-19-F, за умовами якого АТ «Райффайзен Банк» відступив на користь ТОВ «Вердикт капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні АТ «Райффайзен Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача (а.с. 29-30).

Відповідно до реєстру боржників від 20.09.2019 року до Договору відступлення права вимоги № 114/2-19-F, сума заборгованості становить 10459,91 грн, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу по кредиту 9220,01 грн, заборгованості за відсотками 1239,90 грн, пеня 4431,77 грн (а.с. 33).

28 грудня 2022 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір факторингу № 28-12/2022, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» передало (відступило) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача за кредитним договором № 01410816/82/0023966 (а.с. 34-35).

Відповідно до реєстру боржників до Договору відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 28-12/2022 від 28.12.2022 року, сума заборгованості становить 21208,44 грн, яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням 9220,01 грн, заборгованості за нарахованими процентами 7073,74 грн, пеня 4431,71 грн, відповідальність за порушення зобов`язання 482,92 грн (а.с. 38-39).

Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як встановлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Згідно наданого розрахунку заборгованість за Кредитним договором № 01410816/82/0023966 станом на 02.01.2025 року становить у розмірі 21208,44 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 9220,01 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 7073,74 грн; пеня 4914,59 грн.

Враховуючи надані докази суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені кредитним договором №01410816/82/0023966 від 10.11.2015 року позивачем доведено.

Відповідач не надав жодного доказу того, що належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Так, у матеріалах справи міститься: копія договору № 01-07/2024 від 01.07.2024 року про надання правової допомоги; копія прайслиста АО «Лігал Ассістанс»; заявка на надання юридичної допомоги № 269 від 02.12 2024 року на суму 9000,00 грн; витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 27.12.2024 року на суму 9000,00 грн (а.с. 44-48).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).

Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст. 77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Коллект Центр» витрат на професійну правничу допомогу.

Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження), невеликий обсяг досліджуваних доказів, виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи клопотання сторони Відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 3 000 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у сумі 3 000 грн, тим самим частково задовольнивши дану вимогу.

Керуючись ст.ст.4, 12, 76-81, 89, 137, 141, 258-259, 263-268, 274, 280 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, місцезнаходження: вул. Мечнікова, 3, офіс 306 м. Київ, 01133), заборгованість за Договором №014/0816/82/0103862 від 10.11.2025 року у розмірі 21208 грн 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, місцезнаходження: вул. Мечнікова, 3, офіс 306 м. Київ, 01133) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Теплицьким районним судом Вінницької області за письмовою заявою, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення, а за заявою учасника справи, якому заочне рішення не було вручене у день його проголошення за його письмовою заявою.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач ТОВ «Коллект Центр», адреса: вул. Мечнікова, 3, офіс 306 Печерський район м. Київ, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлено 06.03.2025 року.

Суддя