Провадження № 2-к/760/2/25
Справа № 760/2101/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого - судді Зуєвич Л.Л., за участю:

секретаря судового засідання Гуцало М.В.,

заявника - ОСОБА_1 (особисто, паспорт);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), заінтересована особа - Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) /; адреса: 02099, Україна, м. Київ, вул. Заслонова, буд. 16/, про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

24.01.2025 до Солом`янського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшло клопотання ОСОБА_1 , датоване 23.01.2025, в якому він просить суд визнати в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, а саме: Вищого суду юстиції Торонто у судовій справі за № FS-07-FD від 31.07.2007; визнати в Україні свідоцтво про розлучення видане Вищим судом юстиції Торонто у судовій справі за №FS-07-FD від 31.07.2007.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2025 для розгляду вказаного клопотання визначено суддю Зуєвич Л.Л. Фактично заяву передано судді по реєстру 31.01.2025.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 07.02.2025 вказану заяву прийнято до провадження та призначено розгляду у судовому засіданні на 27.02.2025.

У судове засідання 27.02.2025 з`явився тільки заявник, якому оголошувався склад суду та роз`яснювалось право на відвід. Відводів складу суду не заявлено.

Заінтересована особа про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що, зокрема, свідчить довідка про доставку електронного документу (ухвали суду від 07.02.2025 та судової повістки) до електронного кабінету 08.02.2025 та 10.02.2025 відповідно (а.с. 30, 37).

21.02.2025 до суду надійшла заява Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.02.2025, в якій ставиться питання про розгляд справи без участі представника Відділу (а.с. 39).

У зв`язку з наведеним, за відсутності заперечень заявника, суд ухвали здійснювати розгляд справи без участі заінтересованої особи.

Під час судового розгляду справи здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 247 ЦПК України.

У судовому засіданні 27.02.2025 було оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Доводи заявника

В обґрунтування заяви, зокрема, вказується, що 31.07.2007 Вищим судом юстиції Торонто у судовій справі за № FS-07-FD було винесено Форма 36В: свідоцтво про розлучення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 .

Зазначається, що відповідно до цього рішення, шлюб між ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , що зареєстрований 20.09.2000 у м. Київ, Україна було розірвано.

Зауважується, що 01.05.2024 Офіційним менеджером документальних послуг у м. Торонто штат Онтаріо під № ON-24- був поставлений Апостиль Державним нотаріусом Елліот-Марк Шемі на свідоцтво про розлучення, виданого Вищим судом юстиції Торонто у судовій справі за № FS-07-FD від 31.07.2007.

Також, наголошується, що 01.05.2024 Офіційним менеджером документальних послуг у м. Торонто штат Онтаріо під № ON-24- був поставлений Апостиль Державним нотаріусом Елліот-Марк Шемі на рішення суду Вищого суду юстиції Торонто, номер судової справи: 07-FD328433 від 31.07.2007.

Звертається увага на те, що 11.06.2024 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальовою Яною Валентинівною було засвідчено письмовий переклад форми 36В: свідоцтво про розлучення, а також форми 25А: рішення суду з англійської на українську мову зроблено перекладачем Реутою Дмитром Ігоровичем.

Разом з тим, вказується, що звернувшись до Дарницького відділу ДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ м. Київ, заявник отримав відповідь, що для виконання рішення про розірвання шлюбу на території України виданого Вищим судом юстиції міста Торонто, Канада передбачає звернення до суду в Україні з клопотанням про визнання рішення іноземного суду.

При цьому, заявник акцентує, що визнання рішення іноземного суду в Україні необхідне йому для отримання у органах реєстрації актів цивільного стану документального підтвердження розірвання шлюбу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Матеріали справи містять копії (англійською та переклад українською мовою) форми 25А: рішення суду від 31.07.2007 у судовій справі № 07-FD328433 Вищого суду юстиції Торонто, за змістом якого ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , які одружились 20.09.2000 в Києві, Україна, розлучені і розлучення є дійсним через 31 день після дати прийняття рішення.

Також, матеріали справи містять копії (англійською та переклад українською мовою) форми 36В: свідоцтво про розлучення у судовій справі № FS-07-FD, яким засвідчено, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зареєстрований в Києві, Україна, 20.09.2000, розірваний рішенням Вищого суду юстиції Торонто 31.07.2007; дата вступу в силу рішення: 31.08.2007.

01.05.2024 Офіційним менеджером документальних послуг у м. Торонто штат Онтаріо під № ON-24- поставлений Апостиль Державним нотаріусом Елліот-Марк Шемі на свідоцтво про розлучення, виданого Вищим судом юстиції Торонто у судовій справі за № FS-07-FD.

01.05.2024 Офіційним менеджером документальних послуг у м. Торонто штат Онтаріо під № ON-24- був поставлений Апостиль Державним нотаріусом Елліот-Марк Шемі на рішення суду Вищого суду юстиції Торонто, номер судової справи: 07-FD328433 від 31.07.2007.

11.06.2024 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальовою Яною Валентинівною засвідчено письмовий переклад форми 36В: свідоцтво про розлучення, а також форми 25А: рішення суду з англійської на українську мову зроблено перекладачем Реутою Дмитром Ігоровичем.

У судовому засіданні 27.02.2025 вказані документи були досліджені судом в оригіналах та встановлено їх відповідність копіям, нам в матеріалах справи.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Відповідно до ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому ст.ст. 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ст. 9 Конституції України та ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Статтями 81, 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили. Визнання та виконання рішень, визначених у ст. 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону "Про міжнародне приватне право" якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, вважається, що вона існує, оскільки не доведено інше.

Оскільки між Україною та Канадою не укладено договору про правову допомогу, то рішення суду Канади визнається в Україні за принципом взаємності і відсутність двостороннього Договору із Канадою не може бути підставою для невизнання рішення.

Відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів» від 10.01.2002 № 2933 Україна з 02.04.2003 року приєдналася до Гаазької Конвенції про відміну вимог легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961, яка набула чинності в Україні з 22.12.2003.

Канада не є державою-учасницею Гаазької конвенції, відповідно видані компетентними органами Канади офіційні документи для їх використання в Україні мають бути визнані та/чи легалізовані в установленому порядку.

Аналіз правової бази свідчить, що такими, що не потребують виконання є, зокрема, рішення про: визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорення батьківства; позбавлення батьківських прав; розірвання шлюбу; встановлення фактів, що мають юридичне значення; усиновлення; визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

У визнанні в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, може бути відмовлено з підстав, встановлених ст. 468 ЦПК України (ч. 7 ст. 473 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 468 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 2 ст. 468 ЦПК України, якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено: 1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили; 2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи; 3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України; 4) якщо раніше ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, яка порушена до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді; 5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Кодексом строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні; 6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду; 7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України; 8) якщо раніше в Україні було визнано та надано дозвіл на виконання рішення суду іноземної держави у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що і рішення, що запитується до виконання; 9) в інших випадках, встановлених законами України.

Як з`ясовано судом, станом на дату ухвалення цього рішення не існує іншого рішення суду, в тому числі України у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах, що набрало законної сили, у проваджені судів України немає справи у спорі між тими самим сторонами, з того ж предмету і з тих же підстав.

Інших підстав, передбачених ст. 468 ЦПК України за наявності яких суд в задоволенні клопотання може бути відмовлено, - судом не встановлено.

Заявником дотримано порядок, встановлений ст. 472 ЦПК України.

Суд у своїй правовій оцінці враховує, що рішення Вищого суду юстиції Торонто від 31.07.2007 у судовій справі № 07-FD328433 відповідає критеріям, визначеним ст. 471 ЦПК України, і підстави для відмови у визнанні в Україні цього рішення, відсутні.

Свідоцтво про розірвання шлюбу № FS-07- НОМЕР_2 , видане на виконання Вищого суду юстиції Торонто від 31.07.2007, за формою відповідає передбаченій законодавством країни походження; процедура легалізації цього документа здійснена відповідно до Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженої наказом Міністерства закордонних справ України від 04.06.2002 за № 113.

Таким чином, вбачаться наявність правових підстав для задоволення вимог клопотання ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 258-261, 352-355, 467, 469, 471, 473 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа - Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, - задовольнити.

Визнати в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, а саме: Вищого суду юстиції Торонто у судовій справі за № FS-07-FD від 31.07.2007, яким визначено розлучити Майкун Людмилу Василівну та Павловського Богдана Вадимовича, які одружились 20.09.2000 в Україні, м. Києві.

Визнати в Україні свідоцтво про розлучення видане Вищим судом юстиції Торонто у судовій справі за № FS-07-FD, яким засвідчено розірвання рішенням Вищого суду юстиції Торонто від 31.07.2007 у справі № FS-07-FD шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зареєстрованого в Україні, м. Києві 20.09.2000; дата вступу в силу рішення: 31.08.2007.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (ч. 1 ст. 261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич