Справа № 346/2207/24
Провадження № 2/342/45/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Матієк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 звернулася до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із позовом до ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в якому просить ухвалити рішення, яким: визнати спільною сумісною власністю сторін - автомобіль Volkswagen Polo, 2009 року випуску; в порядку поділу майна подружжя стягнути з відповідача на її користь компенсацію 1/2 вартості автомобіля Volkswagen Polo, 2009 року випуску, який є спільною сумісною власністю подружжя; стягнути з відповідача на її користь витрати, понесені нею в ході розгляду справи. В обґрунтування позову зазначено, що 03 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачем, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було укладено шлюб. Від даного шлюбу народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спільне життя з відповідачем не склалося. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 30 серпня 2022 року по справі N342/427/22 зареєстрований шлюб 03.10.2019 року у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис N79, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачем, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 розірвано. Прізвище « ОСОБА_4 » набуте при реєстрації шлюбу, залишено без змін. Малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишено проживати разом із матір?ю. За час проживання в шлюбі, за спільні кошти, було набуте рухоме майно, а саме: автомобіль VOLKSWAGEN POLO, 2009 року випуску, об?єм двигуна: 1198 см. куб., потужність двигуна: НОМЕР_1 . Домовленості про добровільний поділ майна, набутого в період шлюбу, в позасудовому порядку сторони не досягли, хоча вирішити цей спір з відповідачем намагались неодноразово ще з дня фактичного припинення шлюбних відносин. Шлюбний договір не укладався. Дане майно було придбане позивачем та відповідачем в період шлюбу, воно належить сторонам, як подружжю на праві спільної сумісної власності. Оскільки автомобіль є неподільною річчю та знаходиться у фактичному користуванні відповідача, позивач має право на грошову компенсацію 50% вартості автомобіля. Крім того, Відповідач створює їй перешкоди у користуванні та володінні вищезазначеним транспортним засобом. Станом на час подання позову середня вартість автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 2009 року випуску, становить 5000 доларів США. Позивач має право на грошову компенсацію 50% вартості автомобілів, а саме 2500 доларів США. Згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національнимбанком України станом на 22 квітня 2024 року «1 Долар США» дорівнює 39,7879 грн. Відповідно ціна позову становить 2500*39,7879 = 99 469,75грн. Адвокатом, ОСОБА_5 , було надіслано запит до Головного сервісного центру МВС, з метою підтвердження факту, що згідно даних Єдиного державного реєстру МВС України за громадянином ОСОБА_2 , зареєстрований вищевказаний автомобіль. Відповіддю від 19.12.2023 року N31/2407А3-29320-2023, на адвокатський запит, вказано, що станом на 18 грудня 2023 року, містяться відомості щодо перереєстрації 27 червня 2020 року в ТСЦ 2643 транспортного засобу VOLKSWAGENPOLO, 2009 року випуску, на фізичну особу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актуальний власник). Так, як позивачем вживалися заходи для досудового врегулювання спору, але з відповідачем не дійшли компромісу у вищевказаному спорі, тому вирішення можливе тільки в судовому порядку.

Ухвалою суддіКоломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Беркещук Б.Б. від 30 квітня 2024 дану цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Городенківського районного суду Івано-Франківської області.

У відповідності до ч. 2 ст. 32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду вказаної цивільної справи визначено суддю Федів Л.М.

Ухвалою судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 28 травня 2024 року прийнято до свогопровадження та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного рухомого майна подружжя. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання в справі призначено на 24 червня 2024 р. о 11.30 год. у приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (вул. Героїв Євромайдану, 7 м. Городенка Івано-Франківської області, зал судових засідань № 2).

Ухвалою суду від 05 вересня 2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гринів Яни Василівни - задоволено. В справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного рухомого майна подружжя - призначено судову автотоварознавчу експертизу. На вирішення експертизи поставлено наступне питання: Яка ринкова вартість з урахуванням комплектації та фізичного зносу автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 2009 року випуску, об`єм двигуна: 1198 см. куб., потужність двигуна: 44 кВт.? Проведення експертизи доручено експертам Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (місцезнаходження: вулиця Української Перемоги (Сахарова Академіка), 23 "а "м.Івано-Франківськ, 76014). Направлено експертам матеріали цивільної справи №346/2207/24. На час проведення експертизи зупинено провадження у справі до отримання висновку експерта.

До суду 25 жовтня 2024 року від судового експерта Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Н.Олійник надійшло клопотання про надання об`єктів дослідження, в якому просив забезпечити присутності на огляді сторін по справі; в разі неявки однієї із сторін, огляд об`єкта дослідження може бути проведено без її участі; виїзд експерта до місця перебування КТЗ.

29 жовтня 2024 року поновлено провадження у справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного рухомого майна подружжя та призначено підготовче засідання в справі.

Ухвалою суду від 14 листопада 2024 року клопотання експерта Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Н.Олійник - задоволено. Продовжено проведення у даній справі судової автотоварознавчої експертизи, яка призначена ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2024 року. Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 бути присутніми при огляді об`єкту дослідження - автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 2009 року випуску, об`єм двигуна: 1198 см. куб., потужність двигуна: 44 кВт. Зобов`язано позивача ОСОБА_1 забезпечити виїзд експерта до об`єкту дослідження - автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 2009 року випуску, об`єм двигуна: 1198 см. куб. Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 погодити дату, час та місце проведення огляду із судовим експертом завчасно та письмово. На час проведення експертизи зупинено провадження у справі до отримання висновку експерта.

Після виконання експертизи 03 лютого 2025 року до суду надійшов висновок експерта за результатими проведення транспортно-товарознавчого дослідження №1059/24-28 від 28.01.2025.

04 лютого 2025 року поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного рухомого майна подружжя. Підготовче засідання в справі призначено на 17 лютого 2025 року о 10 год. 15 хв. в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (вул. Героїв Євромайдану, 7 м. Городенка Івано-Франківської області, зал судових засідань № 2).

Ухвалою суду від 17 лютого 2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного рухомого майна подружжя. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 10.30 год. 06 березня 2025 року.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гринів Я.В. через систему «Електронний суд» подала клопотання про розгляд справи без їх участі, згідно якого просила долучити до матеріалів справи копію договору про надання правничої допомоги від 28.11.2023 року, акт приймання-передачі професійних правничих послуг адвоката від 05.03.2025 року, та товарний чек від 05.03.2025 року. Розгляд справи проводити без її участі та без участі довірительки. Вказала, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовільнити їх: визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , автомобіль VOLKSWAGEN POLO, 2009 року випуску: в порядку поділу майна подружжя стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , компенсацію 1/2 вартості автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 2009 року випуску, який є спільною сумісною власністю подружжя. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , витрати понесені в ході розгляду справи.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. 17.02.2025 представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Атаманюк В.М. через систему «Електронний суд» подав клопотання, в якому зазначив, що 21.08.2024 р. було подано заяву, в якій висловлено думку щодо призначення експертизи. Зокрема в заяві наголошено, що відповідач готовий оплатити позивачці суму, еквівалентну 2000 доларів США в якості половини вартості автомобіля. Незважаючи на це, позивачка все ж наполягла на проведенні експертизи. За результатами експертизи вартість автомобіля визначено в розмірі 180693,78 грн., що в перерахунку на долари США (по курсу, який рахував експерт) становить 4308,39 доларів США. Тобто, половина вартості автомобіля 2154,2 доларів США. Ця сума є майже такою самою, яку відповідач ОСОБА_7 пропонував позивачці ще на самому початку судової справи. Однак, позивачка з незрозумілих міркувань чомусь захотіла все ж призначити експертизу по справі, чим значно ускладнила справу. Також, така поведінка позивачки посприяла необгрунтованому значному збільшенню судових витрат, зокрема на проведення експертизи та правову допомогу як зі сторони позивачки, так і відповідача. Без цього всього можна було б обійтися, якщо б позивачка прийняла раціональну пропозицію відповідача по мирному врегулюванню спору. Також, позивача мала подбати про виїзд експерта до автомобіля. Але нею цього не було зроблено, а тому відповідач сам поїхав до Івано-Франківська до експерта і доставив туди автомобіль для огляду. Таким чином додатково посприяв швидкому вирішенню спору. Варто зауважити, що відповідач також технічно поніс витрати на це. Із врахуванням зазначених вище вимог законодавства просить не стягувати з відповідача судові витрати, оскільки такі витрати були понесені виключно через небажання позивачки мирно врегулювати спір на раціональних і взаємовигідних засадах.

Щодо позовних вимог, то не заперечує проти їх задоволення із врахуванням висновку експерта, та стягнення з відповідача половини вартості автомобіля.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із наявної в матеріалах справи копії рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 30.08.2022 у справі № 342/427/22 судом встановлено, що з 03 жовтня 2019 по 30.09.2022 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який цим судовим рішенням розірвано.

Від даного шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданим 06.11.2019 Коломийським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

За час шлюбу, 27.06.2020, сторонами придбано автомобіль марки VOLKSWAGENPOLO, 2009 року випуску, № кузова: НОМЕР_6 , об`єм двигуна 1198 см.куб., який оформлено на відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповіддю Головного сервісного центру МВС від 19.12.2023 року N31/2407А3-29320-2023, на адвокатський запит від 30.11.2023 та копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 .

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК України).

Згідно із ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними.

Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Наведені висновки сформульовано у постанові Верховного Суду від 04 березня 2021 року у справі № 343/1294/18 (провадження № 61-14494св20).

З вищевикладеного судом встановлено, що спірний автомобіль набуто сторонами під час шлюбу і він є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Вказані факти не заперечуються відповідачем та визнаються учасниками справи.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано рішення суду про визнання спірного автомобіля його особистою приватною власністю і не спростовано презумпцію спільної сумісної власності майна подружжя в інший спосіб.

За таких обставин, у задоволенні вимоги про визнання автомобіля спільною сумісною власністю слід відмовити, оскільки автомобіль є спільною сумісною власністю на підставі статті 60 СК України.

Щодо вимоги в порядку поділу майна подружжя стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію 1/2 вартості автомобіля Volkswagen Polo, 2009 року випуску, який є спільною сумісною власністю подружжя, то дана вимога підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Сторонами не заперечується той факт, що автомобіль знаходиться у володінні і користуванні відповідача.

Частиною 1 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно із ч. 2 ст. 71 СК України, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України).

У пункті 95 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21) викладено такі висновки щодо застосування норм права: приписи частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України і статті 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК Украйни) треба розуміти так: (а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі статтею 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); (б) якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад, поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ), то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні.

Оскільки спірний автомобіль є неподільною річчю, знаходиться у фактичному володінні і користуванні відповідача, то з відповідача на користь позивача слід стягнути компенсацію за 1/2 його частку, залишивши автомобіль у власності відповідача.

Згідно висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 28.01.2025 №1059/24-28, складеного експертом Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮУ Н.Олійник, ринкова вартість з урахуванням комплектації та фізичного зносу автомобіля Volkswagen POLO, 2009 року випуску, об`єм двигуна: 1198 см.куб, потужність двигуна 44 кВт, складає 180693,78 грн (сто вісімдесят тисяч шістсот дев`яносто три гривні 78 коп.).

За змістом статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У поданій заяві представник відповідача вказав, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог про стягнення на користь позивача 1/2 вартості автомобіля Volkswagen Polo, 2009 року випуску, із врахуванням висновку експерта.

Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно із ч.6 ст.263 ЦПК України якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 ЦПК України.

Враховуючи обставини справи, висновок експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 28.01.2025 №1059/24-28 та оцінивши усі наявні у справі докази у їх сукупності та визнання відповідачем позову, в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1/2 вартості автомобіля Volkswagen Polo, 2009 року випуску, із врахуванням висновку експерта, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача в порядку поділу майна подружжя слід стягнути 1/2 вартості автомобіля Volkswagen Polo, 2009 року випуску, що становить 90346,89 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У ст. 265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суду зазначаються розподіл судових витрат.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Оскільки позов задоволено частково, то пропорційно до задоволених позовних вимог, сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача становить 605,60 грн.

Як вбачається з матеріалів справи позивач понесла витрати на проведення експертизи, призначеної судом в ході розгляду даної справи, в розмірі 6436,88 грн, які підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог в розмірі 3218,44 грн.

Вирішуючи питання щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у численних постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Між тим, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених витрат, понесених у зв`язку із наданням такої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Враховуючи складність цієї справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, долучених доказів щодо цих витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 4 000,00 грн судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України, ст.ст.183, 368, 371 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 13, 137, 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

В порядку поділу майна подружжя стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 компенсацію 1/2 вартості автомобіля Volkswagen Polo, 2009 року випуску, що становить 90346,89 грн (дев`яносто тисяч триста сорок шість гривень 89 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , витрати на проведення експертизи в розмірі 3218,44 грн., сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн. та 4 000,00 грн витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення складено 06.03.2025.

Суддя: Федів Л. М.