ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 березня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/5739/24

Головуючий у першій інстанції ФЕТІСОВА Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/415/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на свою користь аліментів щомісячно на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно з дати подачі позову до суду до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.11.2024 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задоволено частково.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку, починаючи з 01 жовтня 2024 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 605,60 грн судового збору.

Додатковим рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13.12.2024 заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Денисенка С.В. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

В іншій частині заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить додаткове рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13.12.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не взяв до уваги, що розмір судових витрат не визначений пропорційно між сторонами, відповідно до ухваленого рішення, належного підтвердження дійсності участі представника у суді першої інстанції у справі про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відсутні, адже до позовної заяви з самого початку не було додано ні ордера на ведення справи, ні свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи відповідача про понесені ним судові витрати.

Зауважує, що відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування судових витрат.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи частково заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції вважав заявлені до відшкодування позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 5 018,67 грн завищеними, та дійшов висновку, що їх розумний розмір у цій справі складає 3 000 грн.

Однак погодитись з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30.09.2009 № 23-рп/2009, в якому зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливо виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідною роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2022 року у справі № 757/36628/16-ц.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 268).

Як зазначалось вище, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, від 20.09.2023 у справі № 753/7936/22, від 31.10.2024 у справі № 242/3831/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 02 червня 2022 року у справі № 15/8/203/20.

У відповіді на відзив, що поданий від імені ОСОБА_1 , адвокатом Денисенком С.М., останнім зазначалось, що попередній розмір судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із підготовкою відповіді на відзив, становить 3 000 грн, які складаються із витрат на правничу допомогу адвоката на цій стадії. Орієнтовний розмір витрат, які можуть бути додатково понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, залежатиме від кількості судових засідань та додатково підготовлених адвокатом документів і розраховуватиметься із розрахунку 2 000 грн за кожне судове засідання та 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного на день здійснення розрахунку, за кожну годину часу, витраченого на складання процесуальних та інших документів, пов`язаних із розглядом даної справи. Докази щодо загального розміру понесених позивачем витрат у зв`язку з розглядом даної справи будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (відповідно до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України) (а.с. 27-28).

07.11.2024, у строки встановлені ч. 8, ст. 141 ЦПК України, через підсистему «Електронний суд» представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Денисенко С.В. подав до суду заяву про розподіл понесених позивачкою судових витрат, просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати на правничу допомогу у сумі 5 018,67 грн.

В обґрунтування заяви зазначав, що у відповіді на відзив та у заяві про розгляд справи без участі повідомлялось суд про те, що докази щодо розміру витрат на правничу допомогу будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, тому надає докази понесених витрат на правничу допомогу, а саме договір про надання правничої допомоги, протокол погодження вартості послуг, розрахунок витрат та акт виконаних робіт.

У відзиві на заяву про стягнення судових витрат представник позивача ОСОБА_2 адвокат Зарічна В.С. просила відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 . Зазначала, що документи подані позивачем, а саме: розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката, акт виконаних робіт та договорів №28/10/24 не підтверджені квитанцією про оплату юридичних послуг, квитанцією до прибудинкового касового ордера, платіжним дорученням з відміткою банку або іншим банківським документом, касовими чеками, посвідченням про відрядження. Уважала заявлену позивачкою суму неспівмірною виконаній роботі та складності справи. Зазначала, що відповідачем також було понесено витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн, а тому, у зв`язку із частковим задоволенням позову, витрати, пов`язані із розглядом справи, мають бути покладені на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (а.с. 62-64).

Представництво інтересів ОСОБА_1 у Прилуцькому міськрайонному суді Чернігівської області здійснював адвокат Денисенко С.В. відповідно до ордеру на надання правничої (правової) допомоги, згенерованого через підсистему «Електронний суд», на підставі ордеру №СВ №100731 від 28.10.2024, виданого на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги № 28/10/2024 від 28.10.2024 у судах по справі з єдиним унікальним номером справи № 742/5739/24 (а.с. 35, 52).

Відповідно до п. 1.1. укладеного 28.10.2024 між Денисенком С.В. (адвокат) та Чабак О.В. (клієнт) договору №28/10/24 про надання правничої допомоги (а.с. 53) адвокат надає правову допомогу клієнтові з приводу консультування, роз`яснення правових питань, складання документів правового характеру, представництва та захисту його інтересів в органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, у судах загальної юрисдикції, адміністративних судах та господарських судах всіх ланок та за необхідності надає інші види правничої допомоги. Адвокат діє відповідно до обраної клієнтом позиції і несе відповідальність за її вибір.

Пунктами 3.1., 3.2. договору передбачено, що гонорар адвоката розраховується погодинно за ставкою 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного на день здійснення розрахунку, за одну годину. Погодинний розрахунок гонорару застосовується якщо сторони не домовилися про фіксований або інший порядок визначення його розміру. При застосуванні погодинної ставки сума гонорару визначається у розрахунку згідно з обсягом наданих послуг. У разі визначення гонорару у фіксованому розмірі або в іншому, ніж погодинний розрахунок, порядку, то він визначається у протоколі(ах) погодження вартості послуг, який(і) є невід`ємним додатком(ами) до договору.

28.10.2024 адвокат Денисенко С.В. та ОСОБА_1 підписали протокол погодження вартості послуг, який є додатком № 1 до договору №28/10/24 від 28.10.2024 (відповідно до п. 3.2. договору), яким погоджено наступні послуги:

1. Підготовка та подання до суду відповіді на відзив у справі №742/5739/24, включаючи консультування клієнта, роз`яснення йому правових питань, ознайомлення з матеріалами справи (позовною заявою, відзивом з додатками) 3 000 грн (фіксована сума);

2. Представництво інтересів клієнта в суді (за один судодень) 2 000 грн/судодень;

3. Складання процесуальних та інших документів, пов`язаних із розглядом справи суді першої інстанції, та вчинення інших дій протягом розгляду справи судом першої інстанції, крім участі в судових засіданнях 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати/год (а.с. 53 зворот).

06.11.2024 адвокат Денисенко С.В. та Чабак О.В. підписали розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката (опис наданих послуг), за яким адвокат Денисенко С.В., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №530 від 04.03.2011 (видане на підставі рішення КДКА) в Чернігівській області від 01.03.2011 № 3), згідно з умовами договору №28/10/24 від 28.10.2024 станом на 06.11.2024 у зв`язку із розглядом цивільної справи №742/5739/24 надав ОСОБА_1 правничу допомогу наступного характеру:

1. Підготовка та подання до суду відповіді на відзив, включаючи консультування клієнта, роз`яснення правових питань, ознайомлення з матеріалами справи (позовною заявою, відзивом з додатками) фіксована сума (згідно з п. 1 протоколу погодження вартості послуг) 3 000 грн;

2. Збір доказів по справі (пошук відомостей у реєстрах щодо майнових прав відповідача) та підготовка клопотання про доручення доказів до справи 1 год. 1 514 грн/год. 1 514 грн;

3. Підготовка заяви про розгляд справи за відсутністю позивача 20 хв. 1 514 грн/год 504,67 грн.

Загальна вартість наданих правничих послуг станом на дату здійснення даного розрахунку становить 5 018,67 грн (а.с. 54).

06.11.2024 адвокат Денисенко С.В. та ОСОБА_1 склали акт виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги про наступне:

1. Адвокат станом на час складення даного акту надав послуги правничої допомоги, визначені у пп. 1,3 протоколу погодження вартості послуг (додаток № 1 до договору №28/10/24) та у розрахунку витрат від 06.11.2024, а клієнт прийняв надані йому послуги та зобов`язується їх оплатити у строки, визначені умовами договору № 28/10/24;

2. Станом на час складення даного акту загальна вартість наданих послуг зазначених в п. 1 даного Акту, склала 5 018,67 грн;

3. З приводу наданих станом на час складення даного акту послуг, у тому числі щодо їх якості, кількості та вартості, сторони не мають одна до одної жодних претензій, що й засвідчують своїми підписами в даному акті (а.с. 54 зворот).

При розгляді справи судом першої інстанції адвокатом Денисенко С.В. в інтересах ОСОБА_1 складено та подано:

- відповідь на відзив (на 4 аркушах) (а.с. 27-30);

- клопотання про долучення доказів (а.с. 34), до якого додано:

інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.11.2024 щодо ОСОБА_2 (а.с. 36-37);

витяги з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів за ОСОБА_2 (а.с. 38, 39);

скриншоти оголошень з auto.ria (а.с. 40-41);

- заяву про розгляд справи за відсутності позивача (а.с. 44-45).

На переконання апеляційного суду, заявлені позивачкою до відшкодування витрати на правничу допомогу є розумними та такими, що відображають реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що їх розмір є завищеним.

Отже, аналізуючи обсяг правової допомоги адвокатом Денисенко С.В. у даній справі та надані на його підтвердження належні, допустимі та достатні докази, у законодавчо встановлений спосіб та строки колегія суддів вважає, що вказані витрати є документально підтвердженими, а їх сума детально описана та обґрунтована у наданих документах.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачка ОСОБА_1 у позовній заяві просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, судом першої інстанції позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, тобто позов задоволено на 50%.

Зважаючи на те, що загальна вартість наданих адвокатом Денисенко С.В. витрат на правничу допомогу становить 5 018,67 грн, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 509,33 грн (5 018,67 грн х 50%).

Таким чином, додаткове рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом зменшення стягнутої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми витрат на професійну правничу допомогу з 3 000 грн до 2 509,33 грн.

Не є слушними посилання ОСОБА_2 на те, що судом першої інстанції не взято до уваги його доводи про понесені ним судові витрати, оскільки в силу приписів ч. 3 ст. 141 ЦПК України витрати на правову допомогу іншої сторони не підлягають врахуванню при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Такі витрати відшкодовуються за заявою сторони у спорі. ОСОБА_2 такої заяви до суду першої інстанції подано не було.

Ураховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 про скасування додаткового рішення суду першої інстанції, з урахуванням положень п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 141, 367, 374, п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Додаткове рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 грудня 2024 року змінити, зменшивши стягнуту з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму витрат на професійну правничу допомогу з 3 000 грн до 2 509,33 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко