Провадження № 2/185/2081/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 лютого 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Резніченка В.В., представника позивача адвоката Євдокимової Ю.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Позивач просить суд визнати спільною сумісною власністю: будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 63.3 кв.м., житлова площа 35.2 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35 та земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0208, площею 0,242 га., визнати за кожним право власності на 1/2 частку житлового будинку та земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0208 за адресою: АДРЕСА_1 . Обґрунтовуючи позов посилається на те, що перебував у шлюбі з 18.04.2003 року. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.08.2024 року шлюб розірвано. 19.06.2024 року сторони придбали спірний будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 63.3 кв.м., житлова площа 35.2 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35, з земельною ділянкою, кадастровий номер :02:001:0208, площею 0,242 га., які були зареєстровані на відповідача.

В судовому засіданні представник позивача, підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити. Обґрунтовуючи свої позиції посилалася на обставини викладені в позовній заяві. Судові витрати залишити за позивачем.

Позивач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином.

Відповідачка позов визнала, просила задовольнити позов.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено наступне.

Судом встановлено, що з 18.04.2003 року між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.08.2024.

19 червня 2003 року, тобто в період перебування у зареєстрованому шлюбі, було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 63.3 кв.м., житлова площа 35.2 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35, з земельною ділянкою, кадастровий номер :02:001:0208, площею 0,242 га., які були зареєстровані на відповідача.

Згідно витягу з Державного реєстру правочинів право власності на спірний будинок та земельної ділянки зареєстровано за відповідачем.

Згідно положень ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом ст.ст. 69,70 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки визнання відповідачем позов у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про задоволення позову.

На підставі вищевказаного, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до положень ч.ч. 1 і 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат у справі, суд вважає за необхідне залишити за позивачем, з урахуванням думки представника позивача.

Керуючись ст.76,81,141, 142, 263,264,265 ЦПК України,

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю: будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 63.3 кв.м., житлова площа 35.2 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35 та земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0208, площею 0,242 га.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0208 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку та земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0208 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0208 за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається Дніпровському апеляційному суду.

Суддя: В. О. Головін