Дата документу 03.03.2025 Справа № 337/4505/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/4505/23 Головуючий у суді І інстанції: Мальований В.О.
Провадження № 22-ц/807/648/25
У Х В А Л А

03 березня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду:

головуючого Полякова О.З.,

суддів Кухаря С.В.,

Подліянової Г.С.,

під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Стариченка Миколи Петровича на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів.

У жовтні 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Стариченко М.П. звернувся до місцевого суду з клопотанням про зупинення провадження у справі.

В обґрунтування клопотання зазначено, що відповідач перебуває на військовій службі, отримує грошове забезпечення як військовослужбовець, не може передбачити своє місцезнаходження та тривалість проходження військової служби, тому просить зупинити провадження у справі про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 в особі представника адвоката Стариченка М.П. про зупинення провадження у справі.

Не погоджуючись із вищезазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Стариченка М.П. подав апеляційну скаргу.

Однак, вказану апеляційну скаргу слід повернути скаржникові з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

У частині першій статті 353 ЦПК України передбачено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду. У цьому переліку відсутня така ухвала, як ухвала про відмову у задоволені клопотання про зупинення провадження у справі.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Отже, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору окремо від цього рішення. Тобто, оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду по суті спору.

При цьому апеляційний суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 522/1654/18, та практику Великої Палати Верховного Суду щодо порядку оскарження окремо від рішення суду по суті спору ухвал суду першої інстанції, що міститься в ухвалах від 13 червня 2018 року у справі № 522/14750/16-ц, від 13 червня 2018 року у справі № 761/6099/15-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц.

Проте представник ОСОБА_1 адвокат Стариченко М.П. у своїй апеляційній скарзі, всупереч вимог ст. 353 ЦПК України, порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції про відмову у зупиненні провадження у справі.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, апеляційна скарга згідно із п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Крім того, доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція); якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі "Дія 97" проти України" від 21 жовтня 2010 року).

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (§ 42 рішення ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" № 3236/03).

За наведених обставин, апеляційне провадження за цією апеляційною скаргою не може бути відкрите, а апеляційну скаргу, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. ст. 353, 357 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Стариченка Миколи Петровича на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: