Провадження № 22-ц/801/335/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шаміна Ю. А.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 рокуСправа № 127/24228/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Оніщука В.В., Шемети Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 листопада 2024 року, ухвалене суддею Шаміною Ю.А. в м. Вінниці, в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором №0 30 серпня 2018 року в розмірі 23 092,14 грн.

В обґрунтування позову ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» зазначило, що 30 серпня 2018 року між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 0, відповідно до умов якого відповідачка отримала споживчий кредит у розмірі 3 899 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідачка, у порушення умов договору, своєчасно та в повному обсязі свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за вказаним договором.

24 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та АТ «Укрсиббанк» укладено договір факторингу №208, згідно якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги включно і до ОСОБА_2 за вказаним вище кредитним договором.

Відповідачкою не виконані належним чином кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим її заборгованість становить 23 092,14 грн, з яких: 18 746,24 грн - заборгованість за тілом кредиту; 4 345,90 грн - заборгованість за відсотками.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову про задоволення позову. Також просить вирішити питання судових витрат.

У скарзі зазначає, що позивачем було надано виписку по рахунку та розрахунок заборгованості, які підтверджують суму боргу. Підписавши кредитний договір, ОСОБА_2 підтвердила отримання коштів та була ознайомлені з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 з метою отримання кредиту звернулась до АТ «УкрСиббанк» та 09 лютого 2018 року підписала Анкету-заявку на надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого просила банк надати їй споживчий кредит строком користування 6 місяців.

У вказаній анкеті зазначено, що сума кредиту становить 3 899 грн, перший внесок 500 грн, строк дії ліміту кредитування - 24 місяці. Також позичальник просив надати додаткового кредитну карту з максимальною сумою ліміту 50 000 грн. Максимальна процента ставка становить 60% річних від фактично використаної суми додаткового кредиту (а.с.23).

09 лютого 2018 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір №0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку.

У розділі 3 вказаного договору зазначено, що сума кредиту становить 3899 грн і надається на придбання товару мобільного телефону. Позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення платежів відповідно до Графіку платежів (Додаток №1 до договору), але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернутий не пізніше 09 серпня 2018 року. Розмір ануїтетного платежу становить 650 грн з моменту укладення договору і до 09 серпня 2018 року, з 10 липня 2018 року розмір ануїтетного платежу становить 746,48 грн. Ануїтетний платіж повинен вноситися щомісячно до 9 числа згідно графіку платежів.

Згідно з п. 4.1 договору, банк відкриває позичальнику та обслуговує на умовах тарифного плану ОСОБА_3 «Шопінг картка», окремий картковий рахунок № НОМЕР_1 , який використовується згідно з режимом поточного рахунку. Сторони домовились, що цей договір містить заяву клієнта на відкриття карткового рахунку і подання окремої заяви не вимагається.

Відповідно до п.4.2. договору, строк дії ліміту кредитування становить 24 місяці з дати встановлення ліміту (з можливістю подальшої пролонгації); процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки 55,00% річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями, 55,00% річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями, для яких діє пільговий період 0,0001% річних (а.с.26-29).

Також 09 лютого 2018 року ОСОБА_2 було підписано Паспорт споживчого кредиу та Додаток №1 до договору №0 (а.с.24-25, 30).

До позовної заяви додано відомості щодо руху коштів по рахунку № НОМЕР_1 (картка НОМЕР_2 ), який за умовами договору про надання споживчого кредиту було відкрито позичальнику, із яких слідує, що ОСОБА_2 користувалася кредитними коштами (а.с.31-81).

24 травня 2021 року між АТ «УкрСиббанк» (клієнт) та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» (фактор) було укладено договір факторингу № 208, відповідно до умов якого клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в реєстрі боржників, що підписуються сторонами у паперовому вигляді (а.с.87-90).

24 травня 2021 між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» підписано також Акт приймання-передачі права вимоги за договором факторингу № 208 від 24 травня 2021 року, Акт взаємозаліку (а.с.92,95).

Згідно з витягом з реєстру боржників до згаданого договору факторингу, до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором №0 на загальну суму заборгованості 23 092,14 грн: 18 746,24 грн - заборгованість за тілом кредиту; 4 345,90 грн - заборгованість за відсотками. Кількість днів прострочення 121 (а.с.94).

24 травня 2021 року позивач сплатив АТ «УкрСиббанк» плату за відступлення права вимоги згідно з договором факторингу № 208 від 24.05.2021 року у загальній сумі 1707693,64 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 31194 (а.с.96).

ОСОБА_2 у зв`язку з реєстрацією 19 червня 2021 року шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_4 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого повторно 18 січня 2022 року (а.с.130).

У зв`язку з невиконанням позичальником умов договору, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», як новий кредитор, звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №0 в загальному розмірі 23092,14 грн: 18 746,24 грн - заборгованість за тілом кредиту; 4 345,90 грн - заборгованість за відсотками.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048ЦК України).

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події.

Таким чином, відповідач зобов`язаний виконувати умови кредитного договору у відповідності до його умов та вимог законодавства.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями статей 1077 та 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може гуртуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України), обґрунтування вимог учасників справи та обставин, які мають значення для справи, повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів (ст. 76-79 ЦПК України).

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи встановив, що кошти в сумі 23 092,14 гривень надійшли на картковий рахунок відповідача 23 травня 2021 року, тобто раніше, ніж було укладено вищезазначений договір факторингу від 24 травня 2021 року та платіжне доручення №31194 від 24 травня 2021 року. При цьому, суд відхилив позицію позивача про те, що вказана сума була сплачена позивачем, а не відповідачем, на виконання укладеного з ПАТ «УкрСиббанк» договору факторингу №208 від 24 травня 2021 року, оскільки дата операції зазначена 23 травня 2021 року, а договір факторингу укладено 24 травня 2021 року. Ні банківської виписки з особового рахунку клієнта ОСОБА_1 , тобто первинних документів про здійснення між сторонами фінансових операцій за період з дня укладення кредитного договору 09 лютого 2018 року та до 24 травня 2021 року (день укладення договору факторингу), ні розрахунку заборгованості за вказаний період (з відображенням дати та суми отриманих кредитних коштів, їх погашення, нарахування відсотків) позивачем до позовної заяви надано не було, а тому суд вважав відсутніми докази, що підтверджують факт отримання відповідачем кредитних коштів, період нарахування процентів, період прострочення платежів, що стало наслідком відмови в задоволені позову.

Апеляційний суд не може погодитись із вказаними висновками суду першої інстанції, оскільки вони суперечать один одному та матеріалам справи.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 , з метою отримання споживчого кредиту, 09 лютого 2018 року підписала Анкету-заяву, договір № про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку та Паспорт споживчого кредиту, які містять погодженні сторонами умови кредитування (розмір кредиту загалом та розмір щомісячного платежу зокрема, порядок сплати процентів, тощо).

На підставі вказаного договору ОСОБА_2 також було відкрито окремий рахунок № НОМЕР_1 на умовах тарифного плану ОСОБА_3 «Шопінг картка».

Сторони домовилися, що договір про надання споживчого кредиту містить заяву позичальника на відкриття карткового рахунку і подання окремої заяви не вимагається.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів.

При цьому, ОСОБА_5 , подаючи відзив на позов, не заперечувала факт укладення договору про надання споживчого кредиту, відкриття рахунку, користування кредитними коштами та факт відступлення права вимоги до неї за укладеним договором до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Обґрунтовуючи розмір заборгованості, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал посилалося на відомості щодо руху коштів по рахунку № НОМЕР_1 , відповідно до яких на дату відступлення права вимоги заборгованість ОСОБА_2 становила 23 092,14 грн і саме вказану суму просить стягнути позивач.

Заперечуючи щодо розміру заборгованості ОСОБА_2 зазначила, що як відображено у виписці, 23 травня 2021 року, за день до укладення договору факторингу, вона сплатила заборгованість у розмірі 23 092,14 грн.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

У постановах Верховного Суду від 12 червня 2020 року у справі №169/506/17, від 24 червня 2021 року у справі №686/19271/19 зроблено висновки, що факт отримання та повернення грошових коштів доводять банківські виписки про зарахування чи повернення грошей із поточного рахунку, а також прибуткові та видаткові касові ордери у разі внесення (виплати) грошей до (з) каси товариства.

Отже, належними та допустимими доказами внесення/повернення особою коштів у готівковій формі можуть бути прибуткові та видаткові касові ордери, а у випадку внесення/повернення коштів у безготівковій формі таким доказом може бути відповідна банківська виписка.

Таким чином, банківська виписка по особовому рахунку є належним доказом отримання кредитних коштів саме відповідачем, їх суми та розміру сплачених коштів відповідачем на погашення заборгованості.

Апеляційний суд, дослідивши надані позивачем відомості про рух коштів вважає, що вони підтверджують факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, а відтак це і є виписка по рахунку ОСОБА_5 в розумінні пункту 62 згаданого Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України.

Проаналізувавши надані позивачем виписки «рух коштів по рахунку картки з лімітом» ( НОМЕР_4 ) встановлено, що дійсно 23 травня 2021 року здійснено «зарахування коштів» на рахунок в сумі 23 092,14 грн, разом з цим, апеляційний суд звертає увагу, що за попередні періоди біля типу операції «зарахування коштів» зазначено номер картки відповідачки ( НОМЕР_2 ), тоді як відомості про те, що 23 травня 2021 року кошти зараховані саме на цю картку не зазначені.

Верховний Суд у постановівід 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зазначив, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Із вказаного слідує, що доведення факту повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором, є обов`язком ОСОБА_5 , як позичальника, а не позивача.

Доказів того, що кошти у розмірі 23 093,14 грн були сплачені саме ОСОБА_2 , останньою не надано (касові документи, квитанції, платіжні доручення, тощо), а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови в задоволенні позову.

Згідно з п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційний суд прийшов до висновку про задоволення вимог позову та апеляційної скарги, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, в розмірі 2422,40 грн та судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 грн.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» () заборгованість за договором №0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку в загальному розмірі 23 092 (двадцять три тисячі дев`яносто дві) гривні 14 копійок, з яких: 18 746,24 грн - заборгованість за тілом кредиту; 4 345,90 грн - заборгованість за відсотками.

Стягнути зі ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» () судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок та судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, в розмірі 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три) гривні 60 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді В.В. Оніщук

Т.М. Шемета