Справа № 344/418/21
Провадження № 2-др/344/15/25
05 березня 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді Антоняка Т.М.,
секретаря Мрічко Н.І.,
представника позивача Сметанікова А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду заяву представника ОСОБА_1 адвоката Сметанікова Андрія Васильовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -
Представник ОСОБА_1 адвокат Сметаніков Андрій Васильович звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.
В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Івано-Франківського міського суду в даній цивільній справі від 22 січня 2025 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Зокрема позов задоволено в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на половину житлової кімнати АДРЕСА_1 , а також половину нежитлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_2 . Оскільки даний позов є позовом майнового характеру, то й з метою обчислення і сплати судового збору визначалась вартість спірного майна, яка за останньою поданою оцінкою становить відповідно: АДРЕСА_1 - 264000 грн; нежитлове приміщення, що розташоване на АДРЕСА_2 - 890000 грн. Відповідно, половина вартості вказаного нерухомого майна становить 264000/2 + 890000/2 = 132000 + 445000 = 577000 грн.
З огляду на вищезазначене, представник позивача просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 5770 грн, що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.
Представник відповідачки (позивачки за зустрічним позовом) ОСОБА_2 адвокат Косар Мирослава Євстахіївна 27.02.2025 подала заяву, у якій вказала, що заявлена ОСОБА_1 в особі його представника Сметанкова А.В. сума сплаченого ним судового збору в розмірі 5770 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог не відповідає обставинам та матеріалам справи, які впливають на розрахунок розподілу судових витрат, у порядку, визначеному ст.141 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що у січні 2021 року ОСОБА_1 подав позов про поділ спільного майна подружжя, ціна позову - 477 796,50 грн. При цьому, при визначенні ціни позову останній виходив з оціночної вартості об`єктів поділу, визначеної Звітом про оцінку майна, зокрема, кімната АДРЕСА_3 , вартістю 168 069 грн та нежитлового приміщення цокольного поверху, загальною площею 46,4 кв.м. по АДРЕСА_2 , вартістю 626 400 грн, що разом становить суму 794 469 грн.
Задовольняючи позов ОСОБА_1 частково, суд визнав за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлової кімнати АДРЕСА_1 та на 1/2 частину нежитлового приміщення по АДРЕСА_2 . В решті вимог позову відмовив. Звідси, суд, задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за ним права власності на 1/2 частину житлової кімнати АДРЕСА_1 та на 1/2 частину нежитлового приміщення по АДРЕСА_2 , що загальною вартістю на час подачі позову - 794 469 грн, присуджена йому половина з якого складає - 397 234,5 грн.
Відповідно, ОСОБА_1 вправі заявляти про стягнення на його користь понесених судових витрат зі сплати судового збору на час подачі позову майнового характеру заявленою вартістю на суму 794 469 грн, половина з якої, тобто пропорційно розміру задоволених вимог складає 397 243,50 грн. Відповідно, 1 відсоток з вказаної суми становить 3972,35 грн (397 234,5 грн. х 1 % = 3972,35 грн).
Посилання ОСОБА_1 на вартість спірного майна згідно з останньою поданою оцінкою, зокрема, кімнати АДРЕСА_1 - 264 000 грн та нежитлового приміщення по АДРЕСА_2 - 890 000 грн, згідно Звіту про незалежну оцінку цих об`єктів станом на 14.11.2023, не може бути взятим до уваги, оскільки формально оформлене ним збільшення позовних вимог (вх. 28.11.2023) на суму збільшеної оцінки вартості цього майна не містить пов`язаної з цим матеріально-правової вимоги стосовно способу поділу майна, тому суд відмовив у задоволенні таких збільшених позовних вимог.
Таким чином, вирахувана ОСОБА_1 до стягнення в його користь сума судового збору, виходячи зі збільшеної суми вартості майна на загальну суму 1 154000 грн з розрахунку його половини вартості - 577 000 грн, 1 відсоток від якої складає 5770 грн судового збору (1154000 : 2 = 577000 х 1 % = 5770 грн) є необґрунтованою та не підлягає стягненню.
ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні підтримали подану заяву, просять стягнути з відповідачки ОСОБА_2 суму судового збору на користь ОСОБА_1 у заявленому розмірі - 5770 грн.
ОСОБА_2 не прибула у судове засідання, її представник висловила позицію стосовно заявлених вимог про стягнення судового збору у заяві від 27.02.2025.
Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 січня 2025 року відмовлено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя судом ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Ухвалено визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлової кімнати АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення, що в АДРЕСА_2 . В решті вимог позову відмовити. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2019 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч. 5 ст. 270 ЦПК України).

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви сплачувався судовий збір: відповідно до квитанції про сплату № 15953 від 12.01.2021 у розмірі 4777 грн 97 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У рішенні суду від 22.01.2025 зазначалось, що позивачем ОСОБА_1 неодноразово подавалися заяви про збільшення позовних вимог шляхом визначення щоразу іншої загальної ціни позову, що вбачається з поданих ним заяв від 13.02.2022, 28.11.2023, 13.03.2024, 10.06.2024. При цьому позивач ОСОБА_1 у кожній з таких заяв просив визначити лише загальну ціну позову, не заявляючи матеріально-правових вимог щодо конкретного предмета позову, щодо якого просить прийняти конкретне рішення та що стосується конкретного способу поділу майна, стягнення компенсації понесених ним витрат чи збитків чи іншого. Відтак, було встановлено, що матеріально-правовою вимогою, щодо якої ОСОБА_1 просив суд прийняти рішення, у спосіб передбачений ч. 2 п. 1 ст. 16 ЦК України, є визнання за ним права власності на житлову кімнату АДРЕСА_1 та 1/2 нежитлового приміщення по АДРЕСА_2 . Тому суд вважав збільшені позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Таким чином, суд ухвалив рішення про визнння за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлової кімнати АДРЕСА_1 та на 1/2 частину нежитлового приміщення, що в АДРЕСА_2 , загальною вартістю на час подачі позову - 794 469 грн, а тому присуджена йому половина з якого складає 397 234,50 грн.

Враховуючи викладене, розмір витрат на оплату судового збору складає 3972 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дві) гривні 35 копійок та підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Ухвалити додаткове рішення, яким частково задовольнити вимоги представника ОСОБА_1 адвоката Сметанікова Андрія Васильовича про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: витрати на оплату судового збору у розмірі 3972 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дві) гривні 35 копійок.

У решті вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 05.03.2025 року.