СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1779/25

пр. № 2-о/759/195/25

20 лютого 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Твердохліб Ю.О.

за участю секретаря судових засідань Вінцковської О.І.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку окремого провадження, заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державний історико-меморіальний Лук`янівський заповідник про встановлення факту реєстрації смерті особи у певний час,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду у порядку окремого провадження з заявою, у якій просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт реєстрації смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Києві, зобов`язати Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видати свідоцтво про смерть його діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Києві.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що його дід по батьку ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 по старому стилю, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 у приватному будинку, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 62 роки та похований 27.09.1942 року на Лук`янівському цивільному кладовищі м.Києва на ділянці НОМЕР_7 . Він будучі онуком свого діда ОСОБА_2 , протягом десятиліть доглядав і продовжує доглядати за його могилою та тримає її у належному стані. Маючи намір встановити на могилі діда пам`ятник, він звернувся за дозволом до адміністрації Лук`янівського кладовища, однак адміністрація попросила надати свідоцтво про смерть його діда, однак такого у нього не має, оскільки дід помер під час німецької окупації м.Києва, тому йому не відомо чи отримувала його бабуся ОСОБА_3 свідоцтва про смерть діда. Встановлення факту смерті діда також її необхідно для отримання дозволу на підзахоронення у його могилу прямих нащадків. Він є літньою людиною та не прямим нащадком свого діда та хоче оформити його поховання згідно діючого законодавства і передати документи на родинне поховання своїх нащадків. Він звернувся до Сектору з архівної роботи відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві, щодо перевірки наявності актового запису про смерть його діда ОСОБА_2 , однак йому повідомлено про відсутність актового запису про смерть останнього, у зв`язку з чим він звернувся до суду та просить задовольнити заяву.

Процесуальні дії

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2025 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 15-16).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.01.2025 року відкрито провадження та призначено судове засідання (а.с. 19).

Заявник у судовому засідання заяву підтримав та пояснив, що його дід похований 1942 році на Лук`янівському кладовищі, однак у архіві відсутній запис про його смерть.

Заінтересова особа Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) явку свого представника у судове засідання не забезпечила, повідомлені належним чином (а.с. 23).

Державний історико-меморіальний Лук`янівський заповідник явку свого представника у судове засідання не забезпечили, направили до суду клопотання, у якому просили проводити судове засідання за їх відсутності, вважають, що вирішення питання встановлення факту смерть не є компетенцією заповідника. Однак, заповідник підтримує набуття статусу користувача місць поховання членами родини, оскільки в подальшому це суттєво впливає на загальний естетичний стан місць поховань, розташованих на території заповідника (а.с. 25-26).

Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Фактичні обставини справи

З матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився « ОСОБА_4 », батьки якого: батько « ОСОБА_2 », мати ОСОБА_3 , що підтверджується копію свідоцтва про народження НОМЕР_3 (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , батьки якого « ОСОБА_4 », мати ОСОБА_5 , що підтверджується копію свідоцтва про народження НОМЕР_4 від 29.06.1949 року (а.с. 3).

Згідно копії листа Державного історико-меморіальний Лук`янівського заповідника № 5 від 19.06.2014 року, яка видана ОСОБА_1 - «на території Лук`янівського цивільного кладовища м.Києва зафіксовано поховання його діда - ОСОБА_2 , рік смерті НОМЕР_5 , за даними інвентаризації поховань Державного історико-меморіального Лук`янівського заповідника 2005-2006 роки поховання розташовано на ділянці НОМЕР_7 . Поховання ОСОБА_2 також зареєстровано в книзі реєстрації поховань Лук`янівського цивільного кладовища м.Києва за 1942 рік на ділянці НОМЕР_7 . Поховання проводилось 27.09.1942 року, померлому на той час було 62 роки, мешкав за адресою АДРЕСА_1 . На могилі встановлено металевий хрест та квітних із мозаїчної крихти. Місце поховання впорядковане» (а.с. 10).

Відповідно копії листа Сектору з архівної роботи відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві від 04.07.2014 року № 477/05-06-01-58б «В ході проведення перевірки за наявним довідково-пошуковим матеріалом, актового запису про смерть ОСОБА_2 по м.Києві не виявлено. Перевірну проведено в період з 01.01.1942 року по 31.12.1942 року по первинним та по поновленим актовим записам. Одначно інформуємо, що актові записи цивільного стану складені на території м.Києва з 1937 року по 1944 роки збереглись частково (а.с. 11).

Також, на підтвердження факту поховання заявником надана фотографія могили, де на хресті вказано « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 » (а.с. 8).

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Встановлення факту смерті особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом Державної реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті з підстав, що відсутні документи, які свідчать про смерть особи.

У відповідності з ч. 3, 4, ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-VI (далі за текстом - Закон № 2398-VI) передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 встановлено, що Підставою для державної реєстрації смерті є: а)лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст.ст. 77, 78, 79 ЦПК України, докази мають були належними - містити інформацію щодо предмета спору, допустимими, тобто одержані в законний спосіб та достовірними, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення родинного поховання та отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 .

Оскільки заявник позбавлений можливості в іншому, аніж у судовому порядку встановити факт смерті свого діда ОСОБА_2 , оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті ОСОБА_2 , 1884 року народження, який помер у вересні 1942 року в м. Києві, підтверджується наданими суду доказами, тому є правові підстави для задоволення заяви і для встановлення факту смерті.

Оскільки суду не надано даних про точну дату можливої смерті ОСОБА_2 , суд вважає за можливе встановити факт смерті ОСОБА_2 у вересні 1942 році.

За приписами ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Що стосується вимоги заявника про зобов`язання Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видати свідоцтво про смерть його діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Києві, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Відповідно доп.1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року F52/5, підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Пунктом 6 глави 5 розділу ІІІ встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі, зокрема, встановлення у судовому порядку факту смерті.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Тобто, судове рішення, в якому встановлюється факт смерті особи є підставою для внесення відповідного запису органами РАЦС та видачі відповідно свідоцтва про смерть.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 19, 49, 81, 82, 141, 229, 258, 265, 293, 315, 316, 317,430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державний історико-меморіальний Лук`янівський заповідник про встановлення факту реєстрації смерті особи у певний час задовольнити частково.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , 1884 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в м.Києві.

В іншій части заяву залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Відомості щодо учасників справи:

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець м.Києва, громадянин України, РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

заінтересовані особи: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місцезнаходження: 03146, м. Київ, вул.Я.Коласа, 6, .

Державний історико-меморіальний Лук`янівський заповідник, місцезнаходження: м.Київ, вул. Дорогожицька, 7, .

Повний текст рішення виготовлено 03.03.2025 року.

Суддя Твердохліб Ю.О.