Провадження №2/748/369/25
Єдиний унікальний № 748/205/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" лютого 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Кухти В.О.,

секретар Крошка І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа: Чернігівська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

20.01.2025 р. до Чернігівського району суду Чернігівської області надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить визнати за ОСОБА_1 право власності, в порядку спадкування за законом, на житловий будинок АДРЕСА_1 площею 88,0 кв. м. з господарськими спорудами, який залишився після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач мотивує свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на будинок АДРЕСА_1 , площею 88,0 кв. м. з надвірними господарськими спорудами. Під час життя спадкодавцем не було складено заповіт, як зазначає позивач у своїй позовній заяві.

Так, маючи намір прийняти спадщину, ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Чернігівської районної державної нотаріальної контори, проте державним нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки оригінал правовстановлюючого документа, який посвідчує право ОСОБА_2 на вищевказане майно не було надано.

Крім того, позивач зазначає, що будинок, який він намагається успадкувати відносить до категорії «колгоспний двір», головою та єдиним членом якого була ОСОБА_2 .

Оскільки спадкоємцю у позасудовому порядку вирішити питання шляхом отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину не вдається за можливе, то позивач звертається з даним позовом до суду задля визнання за ним права власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами.

Ухвалою судді від 27.01.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 21.02.2025 р.

Позивач та його представник у підготовче засідання не з`явилися, представник надав суду заяви про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в підготовче засідання не забезпечив явку свого представника, надали суду заяву про розгляд справи без участі представника їх селищної ради. Крім того у поданій заяві зазначено, що М.-Коцюбинська селищна рада не заперечує проти визнання позовних вимог позивача і їх задоволення.

Третя особа в підготовче засідання не забезпечила явку свого представника, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. Також на вимоги суду надала копію спадкової справи № 472/2019 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 1, ч. 2, ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , актовий запис № 34 (а.с.12).

Згідно довідки № 118 від 18.02.2019 р. наданої М.-Коцюбинською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області, встановлено, що ОСОБА_2 дійсно померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована і постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті були зареєстровані і проживали її: 1) син ОСОБА_1 , 1965 р.н., 2) невістка ОСОБА_3 , 1972 р.н., 3) онука ОСОБА_4 , 1989 р.н., 4) онука ОСОБА_5 , 1991 р.н. (а.с.14).

Відповідно до довідки № 13 від 16.01.2025 р. наданої М.-Коцюбинською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області, встановлено, що станом на 01.07.1990 р. і на 15.04.1991 р. виходячи з даних погосподарської книги с. Ведильці господарство ОСОБА_2 відносилось до категорії господарство «колгоспного двору» з 1973 р., де вона була його главою (а.с.13).

Згідно відповіді на запит № 584 від 08.08.2019 р. наданою «Чернігівським РБТІ» Чернігівської районної ради Чернігівської області, встановлено, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.01.2013 р. та станом на 08.08.2019 р. не зареєстровано (а.с.15).

Відповідно до Свідоцтва про народження, Серії НОМЕР_2 , актовий запис № 25, встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , де в графі «батько» зазначений ОСОБА_6 , а в графі «мати» зазначена ОСОБА_2 (а.с.11).

Згідно із Витягу з реєстру територіальної громади № 2023/009961961 від 05.12.2023 р. наданого Михайло-Коцюбинської територіальної громади, встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно із Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57068083 від 01.08.2019 р. наданою Чернігівською районною державною нотаріальною конторою, встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була заведена спадкова справа № 472/2019 (а.с.7).

Відповідно до повідомлення від 20.09.2019 р. наданого Чернігівською районною державною нотаріальною конторою, встановлено, що спадкоємцю було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, оскільки позивачем не було надано оригінал правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Із витребуваної спадкової справи у державного нотаріуса № 478/2019, яка заведена після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , доведено наступне.

Згідно заяви № 1669 від 01.08.2019 р. спадкова справа № 478/2019 від ОСОБА_1 , встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Дана заява посвідчена підписом державного нотаріуса. Інших спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК України у спадкодавця, ОСОБА_2 , немає (а.с.31).

Відповідно до заяви № 2034 від 20.09.2019 р. спадкова справа № 478/2019 від ОСОБА_1 , встановлено, що спадкоємець звернувся до нотаріуса з метою видачі на його ім`я свідоцтв про право на спадщину за законом на майно спадкодавця ОСОБА_2 , а саме: 1) земельну ділянку площею 1,1248 га в межах згідно з планом, розташовану на території Ведильцівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:000:1198; 2) земельну ділянку площею 2,6544 га в межах згідно з планом, розташовану на території Ведильцівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:000:0198 (а.с.34).

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 2-832 та за № 2-833, спадкова справа № 478/2019, встановлено, що ОСОБА_1 успадкував вищезазначені земельні ділянки, згідно наданої нотаріусу заяви № 2034 від 20.09.2019 р., після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , та отримав свідоцтва про право на спадщину за законом для подальшої державної реєстрації (а.с.34 зворот, 35).

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду у п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 р. № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 р. ЗУ «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 р., мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 р. не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР, майно колгоспного двору належить його членами на праві сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належить передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР, частки кожного члена колгоспного двору рівні, включаючи неповнолітніх та непрацездатних членів двору.

З введенням в дію ЗУ «Про власність» та ЦК України в редакції 2003 р. будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 р. в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства.

ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який діє з 01.07.2004 р., встановлено, що державна реєстрації речових прав на нерухоме майно є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли до набрання чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визначаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Отже, враховуючи, що за життя спадкодавець ОСОБА_2 не оформила та не зареєструвала своє право власності на вказане вище нерухоме майно, що як наслідок, унеможливлює реалізацію спадкових прав позивача, як спадкоємця за законом та перешкоджає йому у реєстрації його речових прав.

Таким чином, встановивши, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті своєї матері 12.12.2010 р. ОСОБА_2 , а також беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 .

Всі понесені судові витрати по даній справі залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 48, 76, 200, 247, 258, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1216-1218, 1223 ЦК України, ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР, ЗУ «Про власність», ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (, місцезнаходження: Чернігівська область, Чернігівський район, с-ще. Михайло-коцюбинське, вул. Шевченка, буд. 50), третя особа: Чернігівська районна державна нотаріальна контора (, місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Шевченка, буд. 48) про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , площею 88,0 кв.м. з господарськими спорудами, який залишився після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Кухта