Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/164/25
Провадження № 2/494/179/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2025 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., ознайомившись з матеріалами цивільної справи №494/164/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

24.01.2025 року до Березівського районного суду Одеської області звернулась з заявою ОСОБА_1 з позовними вимогами до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2025 року, вищевказана справа надійшла у провадження судді Римаря І.А.

28.01.2025 року судом зроблено запит до Березівської міської ради Одеської області щодо надання інформації про місце реєстрації відповідача по справі.

05.02.2025 року відповідь на запит отримано.

У зв`язку з перебування судді Римар І.А. у щорічній основній відпустці в період з 03.02.2025 року по 28.02.2025 року, питання щодо відкриття провадження по справі в зазначений період не вирішувалось.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. 175 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК України), а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Перевіривши вищезазначену позовну заяву та додані до неї матеріали, суд доходить висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, позивач подала клопотання про звільнення її від сплати судового збору у зв`язку з тим, що її майновий стан не дозволяє сплатити судові витрати, так як на її утриманні перебувають четверо дітей, найменшій дитині один рік та п`ять місяців, вона потребує догляду, тому не має можливості влаштуватися на роботу, сім`я позивача малозабезпечена.

Згідно з ч. 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Отже, за змістом наведеної норми, підставою для звільнення від сплати судового збору є майновий стан сторони, який унеможливлює чи створює істотні перешкоди у сплаті нею судового збору у встановленому законом розмірі, про наявність якого сторона має надати належні і допустимі докази.

Аналогічні роз`яснення містить п.29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно якого єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Всупереч вимогам закону ОСОБА_1 не подала до суду переконливих доказів, які б давали підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подачу до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, в порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не було додано документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі, встановленому законом, та не зараховано відповідну суму до спеціального фонду Державного бюджету України, також недодано документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, - постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Встановити термін для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Римар