Справа № 643/7732/25
Провадження № 2/643/3888/25
10.12.2025 м. Харків
Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Семенової Я.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Кашуби Ю.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Стислий зміст позовних вимог та доводів позивача
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» в особі представника Дідуха Є.О., який діє на підставі довіреності, через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №4262291 від 01.01.2024 у розмірі 138 300,62 гривень, з яких: 14 995,99 гривень сума заборгованості за основним боргом, 88 438,93 гривень сума заборгованості за процентами, 34 865,70 гривень сума заборгованості за процентами, нарахованими за 93 календарні дні. Також просить стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2422,40 гривень, витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10 000,00 гривень.
В обґрунтування пред`явлених вимог позивачем зазначено, що 01.01.2024 між Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 4262291 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронному вигляді з використанням електронного підпису. Посилався, що в договорі сторонами були погоджені такі умови: тип кредиту кредит, сума кредиту -15 000 грн, строк кредиту 360 днів: з 01.01.2024 по 25.12.2024, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Посилався, що на підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. Зазначив, що ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало кредит в сумі 15 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 . Зазначив, що пунктом 1.4.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2,5 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору. Зауважував, що за даними поденного розрахунку заборгованості за Договором № 4262291 від 01.01.2024 у період з 01.01.2024 по 23.09.2024 включно відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 459,01 грн, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 4,01 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 455 грн. Зазначив, що, враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 23.09.2024 ТОВ «Лінеура Україна» на підставі Договору факторингу № 23/09/2024 за плату відступило, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до укладеного Договору факторингу від 23.09.2024 №23/09/2024 до ТОВ «Українські фінансові операції» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 4262291 від 01.01.2024 у загальній сумі заборгованості 103 434,92 грн, з якої: заборгованість з тіла кредиту - 14 995,99 грн, заборгованості за процентами 88 438,93 грн. Звертав увагу, що відповідно до умов п. 1.3 Договору № 4262291 строк кредиту становить 360 днів: з 01.01.2024 по 25.12.2024. Станом на дату укладання Договору факторингу від 23.09.2024 №23/09/2024, строк дії Договору № 4262291 від 01.01.2024 не закінчився, а тому, в межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Українські фінансові операції» у період з 24.09.2024 по 25.12.2024 (93 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою 2,5% у сумі 34 865,7 грн. З огляду на викладене, посилався, що заборгованість відповідача з нарахованих процентів за користування грошовими коштами становить 123 304,63 грн (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 88 438,93 грн, проценти нараховані ТОВ «Українські фінансові операції» у сумі 34 865,70 грн). Зауважував, що нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту.
Аргументи учасників справи
Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався, будь-які клопотання та заяви від відповідача до суду не надходили.
Рух справи
Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 23 травня 2025 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 12 листопада 2025 року задовольнив клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» - адвоката Дідуха Є.О. про витребування доказів, витребував від Акціонерного товариства «Універсал Банк» таку інформацію: чи належить банківська картка № НОМЕР_1 ОСОБА_1 ; про підтвердження факту зарахування коштів на дану платіжну картку, банком-емітентом якої є АТ «Універсал Банк», 01.01.2024 у сумі 15 000,00 гривень.
20 листопада 2025 року від АТ «Універсал Банк» до Салтівського районного суду міста Харкова засобами електронного поштового зв`язку та 26 листопада 2025 року засобами поштового зв`язку надійшла витребувана інформація.
Участь у справі сторін та інших учасників справи
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, 12 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Дідуха Є.О. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Українські фінансові операції». У поданій заяві позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив.
За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Судові повістки про виклик відповідача в судові засідання, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулися до суду, як неотримані відповідачем із зазначенням у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Ураховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзиву, відповідно до правил статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечував позивач.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Відповідно до п. 1.4 Договору тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору, знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується на таких умовах.
Якщо Клієнт до 30.01.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Клієнт розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Клієнта, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.
У п. 2.1 Договору сторони погодили, що Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 .
Суму кредиту (його частину) Товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 01.01.2024 або 02.01.2024 (п. 2.2 Договору).
01.01.2024 ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 підписали Додаток №1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4262291 від 01.01.2024, який містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 50).
01.01.2024 ОСОБА_1 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором Паспорт споживчого кредиту (а.с. 51-53).
Окрім того, факт перерахування на рахунок ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 15 000,00 грн підтверджується повідомленням від АТ «Універсал Банк» №БТ/9843 від 20 листопада 2025 року, згідно з яким на ім`я ОСОБА_1 . Банком було емітовано картку № НОМЕР_3 , на яку 01.01.2024 було зарахування коштів у сумі 15 000,00 грн.
Позивачем надано суду розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за Договором №4262291 від 01.01.2024, складений ТОВ «Лінеура Україна», згідно з яким станом на 23.09.2024 заборгованість ОСОБА_1 складає 103 434,92 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 14 995,99 грн, заборгованість по процентам 88 438,93 грн. З наданого розрахунку убачається, що ОСОБА_1 було внесено грошові кошти 04.01.2024 в сумі 4,00 грн та 30.01.2024 в сумі 0,01 грн, всього 4,01 грн, в рахунок тіла кредиту; 04.01.2024 грошові кошти в сумі 6,00 грн, 30.01.2024 в сумі 39,00 грн, 26.02.2024 в сумі 410,00 грн, всього 455,00 грн, в рахунок процентів (а.с. 54-59).
23 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу №23/09/24, відповідно до якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком №1 та є невід`ємною частиною договору (п. 1.1 Договору).
У п. 1.2 договору факторингу сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з Додатком №2 та надходження ціни продажу у повному обсязі відповідно до п. 3.3 цього договору.
Сторони домовились, що Ціна Продажу за Договором становить 1 601 559,81 грн (п. 3.3 Договору).
23 вересня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» підписали Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №23/09/2024 від 23 вересня 2024 року (а.с. 86 зворот).
До матеріалів справи додано копію платіжної інструкції №42 від 25 вересня 2024 року, з якої встановлено, що ТОВ «Українські фінансові операції» здійснило платіж у сумі 1601559,81 грн на користь ТОВ «Лінеура Україна» із призначенням платежу: «Сплата за дог. факторингу №23/09/2024 від 23.09.2024. Без ПДВ» (а.с. 120).
Відповідно до витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу №23/09/24 від 23.09.2024, ТОВ «Лінеура Україна» передало, а ТОВ «Українські фінансові операції» прийняло право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за кредитним договором №4262291, загальна сума заборгованості 103 434,92 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 14 995,99 грн, заборгованість за відсотками 88 438,93 грн, заборгованість за штрафами, пенею - 0,00 грн (а.с. 30).
Позивачем надано розрахунок заборгованості, складений ТОВ «Українські фінансові операції» за договором №4262291 про надання споживчого кредиту від 01.01.2024 за 93 календарних днів (24.09.2024-25.12.2024), згідно з яким з заборгованість ОСОБА_1 за процентами за період з 24.09.2024 по 25.12.2024 становить 34 865,70 гривень. Зазначено, що сума основного боргу, на яку нараховується процентна ставка: 14 995,99 грн, процентна ставка: 2,5% (а.с. 60-61).
24 вересня 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» направило ТОВ «Українські фінансові операції» лист, яким проінформувало про повідомлення Боржників про відступлення права вимоги за Кредитними договорам та передачу їхніх персональних даних новому кредитору - ТОВ «Українські фінансові операції» (а.с. 28).
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду
За правилами ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Правилами ч. 1 ст. 1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Вимогами ст. 639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Положеннями ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» унормовано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Правилами ч. 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
За змістом ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Згідно з ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Як це унормовано вимогами ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Правилами ст. 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням, як це визначено положеннями ст. 516 ЦК України.
Правилами ст. 517 ЦК України закріплено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це закріплено вимогами ст. 526 ЦК України.
Положеннями ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст. 611 ЦК України визначає.
За змістом ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями ст. 599 ЦК України.
Виходячи з викладеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4262291 від 01 січня 2024 року та отримання відповідачем ОСОБА_1 коштів в сумі 15 000,00 грн.
Як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Договором №4262291 від 01.01.2024, складеного ТОВ «Лінеура Україна», станом на 23.09.2024 заборгованість ОСОБА_1 складає 103 434,92 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 14 995,99 грн, заборгованість по процентам 88 438,93 грн. З наданого розрахунку убачається, що ОСОБА_1 було внесено грошові кошти 04.01.2024 в сумі 4,00 грн та 30.01.2024 в сумі 0,01 грн, всього 4,01 грн, в рахунок тіла кредиту; 04.01.2024 грошові кошти в сумі 6,00 грн, 30.01.2024 в сумі 39,00 грн, 26.02.2024 в сумі 410,00 грн, всього 455,00 грн, в рахунок процентів.
Відтак, позовні вимоги ТОВ «Українські фінансові операції» в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 14 995,99 грн є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
У свою чергу, вирішуючи питання щодо розміру заборгованості за процентами, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд керується таким.
Відповідно до умов про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4262291 від 01 січня 2024 року, строк надання кредиту - 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору, знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується на таких умовах.
Як убачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Договором №4262291 від 01.01.2024, складеного ТОВ «Лінеура Україна», та наданою позивачем в обґрунтування позовних вимог, нарахування процентів ОСОБА_1 здійснювалося первісним кредитором за період з 01.01.2024 по 30.01.2024 за процентною ставкою 0,01% в день; за період з 31.01.2024 по 23.09.2024 - за процентною ставкою 2,5% в день. Всього за вказаний період відповідачу нараховано процентів на суму 88 893,93 гривень.
Як було установлено судом, 23 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу №23/09/24, на підставі якого до ТОВ «Українські фінансові операції» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором №4262291 від 01.01.2024.
У межах строку дії кредитного договору №4262291 від 01.01.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» було продовжено здійснення нарахування процентів відповідачу ОСОБА_1 .
Як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Українські фінансові операції» за договором №4262291 про надання споживчого кредиту від 01.01.2024 за 93 календарних днів (24.09.2024-25.12.2024), заборгованість ОСОБА_1 за процентами за період з 24.09.2024 по 25.12.2024 становить 34 865,70 гривень. Зазначено, що сума основного боргу, на яку нараховується процентна ставка: 14 995,99 грн, процентна ставка: 2,5%.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року - розмір процентної ставки за користування кредитом не може перевищувати 2,5% від суми кредиту за кожен день, з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року - розмір процентної ставки за користування кредитом не може перевищувати 1,5% від суми кредиту за кожен день, з 20 серпня 2024 року - розмір процентної ставки за користування кредитом не може перевищувати 1% від суми кредиту за кожен день.
Розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, однак вони повинні узгоджуватися із нормами Закону.
Договір №4262291 про надання споживчого кредиту від 01.01.2024 укладений 01 січня 2024 року на строк 360 днів. Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року набрав чинності 24 грудня 2023 року. Тобто даний кредитний договір було укладено після набрання чинності цим Законом.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що до даних правовідносин застосовується зазначений вище закон.
Відповідно до п. 1.4 Договору №4262291 тип процентної ставки фіксована, за користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору, знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується на таких умовах.
Як убачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Договором №4262291 від 01.01.2024, складеного ТОВ «Лінеура Україна», та наданою позивачем в обґрунтування позовних вимог, нарахування процентів ОСОБА_1 здійснювалося первісним кредитором за період з 01.01.2024 по 30.01.2024 за процентною ставкою 0,01% в день; за період з 31.01.2024 по 23.09.2024 - за процентною ставкою 2,5% в день. Всього за вказаний період відповідачу нараховано процентів на суму 88 893,93 гривень. 04.01.2024 ОСОБА_1 було сплачено 4,00 грн в рахунок сплати тіла кредиту, 30.01.2024 0,01 грн.
Починаючи з 24 грудня 2023 року ( з моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року) по 21 квітня 2024 року - розмір процентної ставки за користування кредитом не може перевищувати 2,5% від суми кредиту за кожен день.
Відтак, суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості ТОВ «Лінеура Україна» за період з 01.01.2024 по 04.01.2024, згідно з яким проценти нараховувалися ОСОБА_1 за процентною ставкою 0,01% на день від тіла кредиту в розмірі 15 000,00 грн та становлять 6,00 грн за вказаний період.
З урахуванням 04.01.2024 сплати ОСОБА_1 в погашення тіла кредиту 4,00 грн, суд погоджується, що розмір заборгованості останньої за період з 05.01.2024 по 30.09.2024, нарахований первісним кредитором за процентною ставкою 0,01% на день від тіла кредиту в розмірі 14 996,00 грн, становить 39,00 грн.
Починаючи з 31 січня 2024 року по 21 квітня 2024 року первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» правомірно нараховано ОСОБА_1 відсотки за процентною ставкою 2,5% на день від тіла кредиту в розмірі 14 996,00 грн в сумі 30 741,80 гривень.
Водночас, починаючи з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року розмір процентної ставки за користування кредитом не може перевищувати 1,5% від суми кредиту за кожен день, відтак становить 26 992,80 гривень - 120 днів х (14 995,99 гривень х 1,5%).
Починаючи з 20 серпня 2024 року по 25 грудня 2024 року - 128 днів х (14 995,99 гривень х 1%) і становить 19 194,88 гривень.
За таких обставин, ТОВ «Лінеура Україна» з 22.04.2024, а з 24.09.2024 ТОВ «Українські фінансові операції» без належних на те правових підстав нарахували відповідачу відсотки за процентною ставкою 2,5% на день. Відтак, загальний розмір заборгованості по процентах, який мав бути нарахований відповідачу ОСОБА_1 з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, становить 76 974,48 грн.
Водночас, як убачається з наданого позивачем розрахунку, ОСОБА_1 було внесено грошові кошти 04.01.2024 в сумі 6,00 грн, 30.01.2024 в сумі 39,00 грн, 26.02.2024 в сумі 410,00 грн, всього 455,00 грн в рахунок погашення процентів, а відтак, позовні вимоги ТОВ «Українські фінансові операції» в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 процентів за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в сумі 76 519,48 гривень (76 974,48 455 = 76 519,48).
Беручи до уваги наведене вище, з відповідача на користь ТОВ «Українські фінансові операції» підлягає стягненню сума заборгованості за договором №4262291 про надання споживчого кредиту від 01.01.2024 в розмірі 91 515,47 грн, яка складається з: 14 995,99 грн заборгованість за тілом кредитом, 76 519,48 грн заборгованість за нарахованими процентами.
Розподіл судових витрат
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача - на 66,17%, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1602,90 гривень (91 515,47 гривень (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 138 300,62 гривень (загальна сума позовних вимог) = 66,17% х 2422,40 гривень (сума сплаченого судового збору) : 100%.
Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10 000,00 гривень.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивач надав суду договір № 01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01 серпня 2024 року, укладений між ТОВ «Українські фінансові операції» та адвокатом Дідухом Є.О. (а.с. 76-77); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Дідуха Є.О. серії КС № 5972/10; довіреність від 01 серпня 2024 року, якою ТОВ «Українські фінансові операції» уповноважило адвоката Дідуха Євгена Олександровича представляти його інтереси, зокрема, в судах України (а.с. 75); Заявку №4262291 від 24 лютого 2025 року на виконання доручення до Договору №01/08/2024-А від 01 серпня 2024 року щодо надання послуг професійної правничої допомоги у рамках цивільного судочинства в суді першої інстанції по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4262291 від 01.01.2024, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , сума гонорару адвоката визначена - 10 000,00 грн (а.с. 31-32), Акт №4262291 від 24 березня 2025 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №01/08/2024-А від 01 серпня 2024 року, яким визначено, що адвокатом виконано робіт на загальну суму 10 000,00 грн (а.с. 29).
В Акті №4262291 від 24 березня 2025 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №01/08/2024-А від 01 серпня 2024 року, яким визначено, що адвокатом виконано робіт на загальну суму 10 000,00 грн, сторони погодили, що сума гонорару в розмірі 10 000,00 грн підлягає оплаті клієнтом протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішення суду першої інстанції у справі законної сили.
За змістом ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як це унормовано вимогами ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися, як це закріплено положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України.
За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року, прийнятій у справі №552/2145/16-ц.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно з якою розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час, що унормовано вимогами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Вирішуючи питання щодо розміру суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Визначаючи суму до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічного змісту висновків щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року, прийнятій у справі №826/1216/16, провадження № 11-562ас18, та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року, прийнятій у справі №755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19.
З огляду на викладене вище, можна дійти висновку, що ЦПК України унормовано такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Водночас, суд зважає на те, що правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України унормовано, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В розумінні п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 80, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованість за договором №4262291 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01 січня 2024 року в сумі 91 515 (дев`яносто одна тисяча п`ятсот п`ятнадцять) гривень 47 копійок.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1 602 (одна тисяча шістсот дві) гривень 90 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 6 617 (шість тисяч шістсот сімнадцять) гривень 00 копійок.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено та підписано 10 грудня 2025 року.
Суддя : Я.Ю. Семенова