Справа № 283/2465/25
провадження №2/283/1335/2025
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2025 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про виділ частки житлового будинку в натурі,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

23 вересня 2025 року представник позивача адвокат Барановський І.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Малинського районного суду Житомирської області про виділ частки житлового будинку в натурі, в обґрунтування якої зазначив, що ОСОБА_1 є власником 1/4 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично відповідає половині квартири АДРЕСА_2 співвласниками є її мати ОСОБА_5 , якій належить 1/4 частина будинку (половина квартири АДРЕСА_3 ), та ОСОБА_3 , якій належить 1/2 частини будинку.

З технічного паспорта від 29.08.2024 року представник зазначає, що позивач фактично користується окремими приміщеннями будинку, зокрема: 1-3 площею 15,9 кв. м, 1-4 площею 11,8 кв. м, 1-1 площею 5,7 кв. м, 1-6 площею 3,2 кв. м та 1-5 площею 3,2 кв. м. Ці приміщення відповідають розміру її частки та використовуються нею як окремий житловий блок. Вартість усього будинку згідно з оцінкою становить 400 000 грн, тому оціночна вартість частини, щодо якої виник спір, становить 200 000 грн.

Представник наголосив, що позивач неодноразово пропонувала співвласниці ОСОБА_3 узгодити порядок користування майном або провести його поділ у натурі, однак остання відмовляється від будь-якого добровільного врегулювання питання. Це створює позивачці перешкоди у повноцінному користуванні належною їй частиною будинку, попри те, що фактичний окремий порядок користування уже сформувався.

Позиція представника також ґрунтується на тому, що аналогічний спір між цими ж сторонами, з тих самих підстав і щодо того ж предмета, у судах не розглядався. Усі обставини, на які посилається позивач, підтверджуються поданими документами, зокрема правовстановлюючими, технічною документацією та оцінкою вартості будинку.

Окремо представник звернув увагу суду, що на виконання ухвали суду про усунення недоліків позовної заяви, позивачем була подана уточнена позовна заява, у якій сформульовано остаточні вимоги. У цій заяві позивач просить не поділити будинок у натурі, а виділити в її окрему власність приміщення, якими вона фактично користується та які відповідають її частці у спільній частковій власності.

У підсумку представник позивача просить суд: виділити у власність ОСОБА_6 приміщення ??1-3 житловою площею 15.9 кв. м.; 1-4 житловою площею 11,8 кв. м.; ??1-1 житловою площею 5,7 кв. м.; ??1-6 житловою площею 3,2 кв. м.; ??1-5 площею 3,2 кв. м. як окрему частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

припинити право спільної часткової власності між сторонами щодо зазначеного будинку в межах виділеної частини.

Явка та позиція сторін по справі:

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, 12.11.2025 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про місце час і дату проведення судового засідання був повідомлений належно.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, 12.11.2025 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась12.11.2025 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним в задоволені позовних вимоги ОСОБА_1 відмовити, виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що 04 лютого 2020 року за нотаріально посвідченим Свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованим в реєстрі за N? 1-111, ОСОБА_6 прийняла у власність 1/4 частини житлового будинку, який знаходиться у АДРЕСА_1 (складає квартири АДРЕСА_2 ) (а.с. 5-7)

04 лютого 2020 року за нотаріально посвідченим Свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованим в реєстрі за N? 1-110, ОСОБА_8 прийняла у власність 1/4 частини житлового будинку, який знаходиться у АДРЕСА_1 (складає квартири АДРЕСА_3 ) (а.с. 8-10)

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав па нерухоме майно про реєстрацію права власності N? 198941010 від 04.02.2020 року. Житловий будинок в цілому цегляний, житловою площею 46,3 кв.м., загальною площею 89,2 квм, що позначений літерою «А». До будинку примикають надвірні будівлі: цегляна прибудова під літ. "а" "цегляна прибудова під літ. "а1"; деревяний сарай під літ. "Б"; шлакобетонний сарай під літ "Б1"; цегляна вбиральня під літ. "в"; цегляпа вбиральня піл літ. "в1"; огорожа під № 1.

На замовлення позивача ФОП ОСОБА_9 29 серпня 2024 року виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_1 (а.с.11-20).

Згідно довідки ФОП ОСОБА_10 ринкова вартість житлового будинку становить 400000,00 грн.

Мотиви та застосовані норми права.

Між сторонами виник спір щодо виділення частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Згідно з ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Як роз`яснено у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства,що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Згідно з ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Верховний Суд у Постанові від 03 квітня 2013 року висловив правову позицію у справі № 6-12цс13 та зазначив, що, виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Дослідивши матеріали справи, суд установив, що загальна площа житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , становить 89,2 кв. м. Відповідно частка позивача у спільній частковій власності, що дорівнює 1/4 будинку, еквівалентна приблизно 22,3 кв. м загальної площі.

У той же час позивач у своїй уточненій позовній заяві просить виділити їй у натурі приміщення загальною площею 39,8 кв. м, а саме: 1-3 (15,9 кв. м), 1-4 (11,8 кв. м), 1-1 (5,7 кв. м), 1-6 (3,2 кв. м) та 1-5 (3,2 кв. м). Зазначена площа майже удвічі перевищує розмір належної їй частки, що робить такий виділ непропорційним та порушує права інших співвласників.

Суд також звертає увагу, що в матеріалах справи відсутній будь-який висновок спеціаліста або експертний звіт щодо технічної можливості поділу або виділу будинку в натурі. Наявний технічний паспорт лише фіксує конфігурацію приміщень, однак не містить висновків щодо можливості їхнього самостійного функціонування як окремих частин житлового будинку. Відсутність такого висновку унеможливлює встановлення технічної придатності поділу в натурі у спосіб, запропонований позивачем.

Також, з долучених до справи документів не вбачається належність 1/2 частини будинку ОСОБА_3 , що унеможливлює визначитись з належністю відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про виділ у натурі частки не відповідають фактичному розміру частки позивача, а також не підтверджені доказами щодо технічної можливості здійснення такого виділу. У сукупності ці обставини свідчать про необґрунтованість позовних вимог.

Судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з поданням позову, відповідно до результатів розгляду справи покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 12,23,76,81,141,258,265,273,354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_11 до ОСОБА_12 та ОСОБА_3 про виділ у натурі частки житлового будинку відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_4 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_4 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка АДРЕСА_4 .

Суддя