Справа № 944/4286/21
Провадження № 2/445/36/25
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

08 грудня 2025 року

Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакаїм М.В.

секретаря судового засідання Назар С.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за позикою, -

в с т а н о в и в :

в провадженні Золочівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за позикою.

02 лютого 2023 року суд ухвалив клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі - задовольнити. Провадження у справі № 944/4286/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за позикою, зупинити до припинення проходження відповідачем ОСОБА_2 військової служби у Збройних Силах України.

01 жовтня 2025 року до суду надійшла заява від Військової частини НОМЕР_1 у якій зазначене, що старший солдат ОСОБА_2 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , на посаді старшого механіка-водія 1 парашутно-десантного відділення 1 парашутно-десантного взводу 3 парашутно-десантної роти НОМЕР_2 парашутно-десантного батальйону. Військову службу призупинено. Старший солдат ОСОБА_2 з 17 липня 2024 року вважається таким, що самовільно залишив військову частину, що підтверджується Витягом із Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №146 від 22.07.2024 (скан-копія додається).

02 жовтня 2025 року суд постановив поновити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за позикою.

Позивач повторно не з`явився в судове засідання, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

26 листопада 2025 від представника позивача, адвоката Дмитренко Володимира Павловича надійшла заява у якій зазначено, що у цивільній справі №944/4286/21 Золочівського районного суду Львівської області за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за позикою, мною та адвокатом ГАЛУШКОЮ Василем Васильовичем здійснювалось представництво інтересів ОСОБА_4 в рамках Договору №21.08-03.01 від 03.08.2021 про надання правничої (правової) допомоги, укладеного між ОСОБА_6 та Адвокатським об`єднанням «Дмитренко та Партнери», надалі Договір №21.08-03.01. 31 грудня 2023 року строк дії Договору №21.08-03.01 закінчився, згоди про його продовження та/або укладення нового договору між ОСОБА_6 та Адвокатським об`єднанням «Дмитренко та Партнери» не досягнуто. На підставі наведеного з 01 січня 2024 року і на поточну дату у мене та адвоката ГАЛУШКИ В.В. відсутні повноваження на ведення справи ОСОБА_7 , в т.ч. з представництва його інтересів у судових засіданнях у цивільній справі №944/4286/21 Золочівського районного суду Львівської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача (усіх позивачів) в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

При цьому повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від наявності поважних чи неповажних причин.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-який стадії розгляду справи.

Вказана позиція неодноразово підтримувалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18. У відповідності до частини четвертої статті 263 ЦПК України дана позиція має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Отже, однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. Як вже зазначалося, зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Невиконання покладених на позивача обов`язків мають визначені чинним цивільним процесуальним законодавством наслідки, зокрема щодо залишення позову без розгляду.

Отже, враховуючи, що справа тривалий час перебуває на розгляді в суді, розгляд справи неодноразово відкладався, позивач, який належним чином був повідомлений про призначення, дату та час розгляду справи, вкотре не з`явився в судове засідання, суд вважає, що позов необхідно залишити без розгляду.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

При цьому, суд зазначає, що залишення позову без розгляду не порушує та не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду.

Відтак, керуючись ст. 128, п. 3 ч. 1 ст. 257, 259, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за позикою -залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.В. Бакаїм