Справа № 643/1581/24
Провадження № 6/643/124/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2025

05 березня 2025 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Мовчан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гаращака Василя Васильовича, стягувач: Товариство з обмеженою віддільністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про розстрочення виконання судового рішення,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою, якою просить розстрочити виконання постанови Харківського апеляційного суд від 20.12.2024; затвердити графік погашення боргу, з щомісячною оплатою рівними частинами по 3855,7нпе. До 20.12.2025.

Вимоги заяви мотивовані тим, що постановою Харківського апеляційного суду від 20.12.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 28.08.2024 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість у розмірі 38557грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2325,47грн. Введення на території України воєнного стану з 24.02.2022вплинуло на можливість виконання покладених обов`язків за грошовим зобов`язанням. Такі обставини і зараз дуже сильно впливають на факт виконання відповідачем зобов`язань через значні руйнування цивільної інфраструктури, відсутність нормального режиму існування, відсутність у зазначеному регіоні заробітку та значне скорочення доходу. Заявник також зауважує, що до 20222 відповідач проживала в с. Ріски Куп`янського району Харківської області. З 24.02.2022 дане селище знаходилося під окупацією рф. Втрата майна, розташованого в с. Піски та термінова зміна місця проживання сильно вплинуло на матеріальний стан відповідача. Відповідач готовий виконати судове рішення шляхом розстрочення виконання на 12 місяців з дня ухвалення відповідного рішення суду шляхом внесення коштів на банківські реквізити позивача. Так, погашення суми заборгованості у розмірі 38557грн. відбуватиметься на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в рівних частинах по 3855,7грн. до 20.12.2025.

Від представника стягувача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» - Осадчої Т.С. 04.03.2025 до суду надійшла заява/заперечення, якою представник просить відмовити ОСОБА_1 в заяві про розстрочення виконання рішення Московського районного суду м. Харкова. Розгляд заяви провести без участі представника.

Заперечення мотивовані тим, що введення воєнного стану вплинило на не можливість виконання покладених обов`язків за грошовим зобов`язанням та такі обставини і зараз сильно впливають на не виконання відповідачем зобов`язань, через значні руйнування цивільної інфраструктури, відсутність нормального режиму існування, відсутність у зазначеному регіоні заробітку та значне скорочення доход, а також проживання до 2022 року відповідача у с. Піски Куп`янського району Харківської області, перебування селища під окупацією рф, у зв`язку з чим термінова зміна місця проживання, сильно плинуло на матеріальний стан відповідача. Між тим, ОСОБА_1 наводить лише припущення, при цьому не надає жодного доказу, який підтверджував унеможливлення виконання грошового зобов`язання вчасно. Незадовільний матеріальний стан не є підставою для розстрочки виконання рішення суду, оскільки при укладанні кредитного договору на зазначених в ньому умовах, відповідач повинен був враховувати розмір своєї заробітної плати чи інших доходів та усвідомлювати, що на час дії кредитного договору несе зобов`язання здійснити його погашення в повному обсязі. Боржником не доведено, що в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення суду він може добровільно виконати судове рішення в зазначений термін.

В судове засідання сторони не з`явилися, надавши заяви про розгляд заяви без участі представників сторін, підтримуючи свої доводи та заперечення, кожний окремо, про що викладено текстом вище.

У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши доводи заявника, заперечення стягувача, дослідивши матеріли справи та надані заявником докази, вважає вимоги заяви такими, що не підлягають задоволенню, виходячи із такого.

Так, судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28.08.2024 задоволено позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_1 на корит ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №100416820 від 08.02.2023 у загальному розмірі 39275грн. разом із удовим збором в сумі 2422,40грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 20.12.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Московського районного суду м. Харкова від 28.08.2024 змінено в частині суми стягнення; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «»ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором в сумі 38557грн. разом із судовим збором у розмірі 2325,47грн.

На підставі заяви від 03.01.2025 представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Московським районним судом м. Харкова направлено на адресу стягувача два виконавчих листа по цивільній справі №643/1581/24.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені у ст. 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

В той же час, згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.

Відповідно до положень ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, заявниця в особі представника зазначають, що можливості сплатити розмір заборгованості в повній мірі на даний час немає, тому просить суд врахувати, що введення на території України воєнного стану з 24.02.2022 вплинуло на не можливість виконання покладених обов`язків за грошовим зобов`язанням, які продовжують діяти і зараз, в тому числі і через значні руйнування цивільної інфраструктури, відсутність нормального режиму існування, відсутність у зазначеному регіоні заробітку та значне скорочення доходу, проживання відповідача до 2022 року в с. Піски Куп`янського району Харківської області, яке з 24.02.2022 знаходилося під окупацією рф, а тому втрата майна, розташованого в с. Піски та термінова зміна місця проживання відповідачки сильно вплинуло на її матеріальний стан тощо, у зв`язку з чим, просить суд про розстрочення виконання рішення суду на 12 місяців.

Відповідно до положень ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічного, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у сукупності (ст.89 ЦПК України).

Так, на підтвердження вимог заявницею в особі представника суду не надано жодного доказу на підтвердження доводів та вимог заяви.

Дійсно такі обставини, як введення воєнного стану на всій території України на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, який до теперішнього часу продовжений, та такі факти, як перебування під окупацією рф с. Піски Куп`янського району, постійного обстрілу м. Харкова - є загально відомими обставинами та не потребують доказуванню.

Між тим, такі посилання ОСОБА_1 , що вона проживала на окупованій території, згодом звільненої в Куп`янському районі Харківської області у с. Піски, змінила місце проживання у зв`язку із тимчасовою окупацією селища, а на сьогоднішній час, перебуваючого під постійними обстрілами тощо, жодним доказом не підтверджено.

Суду не надано інформації про проживання боржниці на вказаній вище території, що остання є внутрішньо-переселеної особою, не має заробітку (доходу), що вплинуло на її матеріальний стан для виконання грошового зобов`язання перед кредитором, за рішенням суду.

Приведені заявницею вище та не доведені обставини не можна, на думку суду, оцінювати як особливі та виняткові обставини, які на теперішній час ускладнюють виконання рішення суду в розумінні положень ст.435 ЦПК України для надання відстрочки виконання судового рішення, що не зашкодить меті дієвого та вчасного виконання рішення суду.

Суд враховує бажання боржника повернути заборгованість стягувачу, шляхом розстрочення виконання судового рішення, однак ОСОБА_1 не доведено, в тому числі і те, що у разі відстрочки виконання рішення остання має можливість добровільно виконати судове рішення зазначеними платежами у вказаний період.

Отже, проаналізувавши обставини справи, враховуючи недоведеність вимог заяви щодо відстрочення виконання судового рішення, суд вважає, що відсутні правові підстави для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 258-261,353,435 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Гаращака Василя Васильовича, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про розстрочення виконання судового рішення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.О. Сугачова