Провадження № 2/369/919/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

при секретарі судового засідання Безкоровайної М.Л.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Києві цивільну справу № 369/13738/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та неустойки у вигляді штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 28.08.2023 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу та неустойки у вигляді штрафу.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В. від 18.12.2023 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутньої Н.О. № 844 від 17.07.2024 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/13738/23 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 17.07.2024 року вказану справу передано на розгляд судді Янченку А.В.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. від 19.07.2024 року цивільну справу прийнято до розгляду з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. від 05.11.2024 року підготовче засідання закрито, справу призначено до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 неодноразово викликався судом.

В судове засідання позивач повторно не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином і від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. Причина неявки суду не відома.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що систематична неявка до суду є зловживанням процесуальним правом з боку сторони позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи позивач жодного разу не з`явився в призначені судові засідання, будучи належним чином повідомленим про місце, дату, час проведення судових засідань, а саме:

- 05.02.2024 року (позивач був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи шляхом направлення копії ухвали суду на адресу позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося до суду з відміткою про отримання позивачем під підпис копії ухвали суду від 18.12.2023 року, якою було призначено підготовче судове засідання на 05.02.2024 року; та шляхом направлення судової повістки та ухвали суду про відкриття провадження через підсистему «Електронний суд», про що у справі наявні довідки про доставку електронного документу позивачу, відповідно до яких від 22.12.2023 року позивачем отримано ухвалу суду від 18.12.2023 року, а від 25.12.2023 року ним отримано судову повістку про виклик до суду на 05.02.2024 року);

- 12.06.2024 року (позивач ОСОБА_1 був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи шляхом направлення йому судової повістки через підсистему «Електронний суд», про що у справі наявна довідка про доставку електронного документу, а саме судової повістки-повідомлення про судове засідання від 05.02.2024 року, яку було доставлено до електронного кабіну ОСОБА_1 07.02.2024 року);

- 05.11.2024 року (позивач ОСОБА_1 був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи шляхом направлення йому судової повістки через підсистему «Електронний суд», про що у справі наявна довідка про доставку електронного документу, а саме судової повістки про виклик до суду від 22.07.2024 року, яку було доставлено до електронного кабіну ОСОБА_1 22.07.2024 року);

- 18.02.2025 року (позивач ОСОБА_1 був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи шляхом направлення йому судової повістки через підсистему «Електронний суд», про що у справі наявна довідка про доставку електронного документу, а саме судової повістки-повідомлення про судове засідання від 06.11.2024 року, яку було доставлено до електронного кабіну ОСОБА_1 06.11.2024 року);

Позивач ОСОБА_1 є учасником підсистеми «Електронний суд», та отримував всі судові повістки про виклик до суду та судові документи безпосередньо у день їх винесення.

За приписами статті 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в добровільному порядку.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою .

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

15.01.2025 року до суду через підсистему "Електронний суд" позивачем ОСОБА_1 надана заява про ознайомлення з матеріалами справи, однак ні станом на день призначеного судового засідання 18.02.2025 року, ні на день складення ухвали позивач правом ознайомитися з матеріалами справи не скористався, до суду не прибув.

Крім того, подання позивачем зазначеної заяви підтверджує факт обізнаності позивача про розгляд справи та користування позивачем підсистемою "Електронний суд".

До того ж, в матеріалах справи наявні довідки про доставку повідомлення, а саме судових повісток позивачу ОСОБА_1 у додаток «Viber» на зазначений ним при поданні позовної заяви номер телефону НОМЕР_1 (судова повістка від 25.12.2023 року на 05.02.2024 року, доставлена 25.12.2023 року; судова повістка від 22.07.2024 року на 05.11.2024 року, доставлена 22.07.2024 року, судова повістка від 05.02.2024 року на 12.06.2024 року, доставлена 05.02.2024 року, судова повістка від 06.11.2024 року на 18.02.2025 року, доставлена 06.11.2024 року).

Оскільки позивач зареєструвався в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, самостійно визначивши спосіб для листування із ним, та зазначив свій номер телефону, суд доходить висновку, що повістки про виклик до суду вважаються врученими позивачу в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету позивав та на зазначений ним у позовній заяві номер телефону НОМЕР_1 .

Верховний Суд в ухвалі від 17 листопада 2022 року у справі №560/5541/20 зазначив, що суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними. Якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію. Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Єврорпейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відтак, заявник, вказавши у позовній заяві свій номер мобільного телефону та електронну адресу погодився та принаймні не заперечував, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом, що в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії».

Наведене свідчить про недобросовісність здійснення позивачем своїх процесуальних прав.

Слід звернути увагу, що такі дії порушують права інших учасників розгляду справи, які добросовісно виконують покладений процесуальним законом обов`язок щодо явки до зали суду.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивач, який належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, повторно не з`явився до суду, не підтримавши вимоги в судовому засіданні, із заявами про розгляд справи за його відсутності не звертався, його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. 223, ст. 257, 268 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та неустойки у вигляді штрафу, - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику положення ч. 2 ст. 257 ЦПК України про те, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено та підписано: 06.03.2025 року.

Суддя А.В. Янченко