Справа №766/5922/23
Пров. №2/766/5074/25
06.03.2025 року м. Херсон
Херсонський міський суд в Херсонській області в складі:
головуючого судді: Гонтаря Д.О.,
за участю секретаря судового засідання: Кириленко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.09.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з викликом сторін та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.12.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавали.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.
05.03.2019 року між Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №0002/03/2019/0265.
Відповідно до п. 1.3.1 кредитного договору, кредит надається з 05.03.2019 року по 04.03.2039 року.
Згідно до п.1.3.1. Кредитного договору за користування кредитними коштами у межах терміну кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 20,99 річних та є фіксованою.
Згідно до п.1.4.2. Кредитного договору за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 25,99 % річних та фіксованою.
Відповідно до пунктів 3.1. кредитного договору позичальник зобов`язався щомісячно з 1-го по до 10-е число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, здійснювати повернення суми кредиту у розмірі не менше 1/240 від суми отриманого кредиту, що становить 1477,00 грн., а останній платіж сплачується у сумі 1397,00 грн. не пізніше 04/03/2039 року.
Пунктами 3.9-3.10 кредитного договору сторони досягли згоди про порядок та строки нарахування процентів за даними договором.
Відповідно до п.4.2.3. Договору, банк має право вимагати дострокового повного виконання Позичальником своїх зобов`язань по цьому Договору, включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій (якщо буде мати місце) у випадках, які Сторони визначають, як істотне порушення умов цього Договору, а саме:
- невиконання Позичальником будь-яких своїх зобов`язань по цьому Договору, у тому числі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань (з простроченням їх виконання більше, ніж на 3 (три) календарні місяці), що випливають з цього Договору;
- невиконання Позичальником (іпотекодавцем) своїх зобов`язань по укладеним договорам забезпечення;
- невиконання та/або неналежного виконання вимог будь-якого з пп. 4.3.6 - 4.3.9 цього Договору;
- подання до суду позову про визнання недійсними у цілому чи у частині та/або неукладеними цього Договору та/або будь-якого договору забезпечення:
- за наявності інших обставин, які явно свідчать про те, що наданий Позичальникові кредит своєчасно не буде повернений.
За приписами п. 4.3.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені у п. 1.2. цього Договору цілі. Повернути Банку отриманий кредит та сплатити нарахованої комісії (якщо буде мати місце), нараховані проценти за користування кредитними коштами у повному обсязі, у строки та в порядку згідно цього Договору.
У якості забезпечення зобов`язання позичальника перед банком, 05.03.2019 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №1.
Відповідно до п. 1.1. договору поруки ОСОБА_1 зобов`язується відповідати перед кредитором за належне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань, що витікають з кредитного договору №0002/03/2019/0265 від 03.05.2019 року.
Відповідно до п. 1.2 Договору поруки ОСОБА_1 несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язання по кредитному договору.
Згідно п. 1.4, п. 1.5 Договору поруки, відповідальність ОСОБА_1 виникає у тому ж обсязі, що і позичальника за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, комісії за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором, у тому числі у разі вимог Кредитора про дострокове виконання зобов`язань по кредитному договору, на умовах та з підстав, передбачених кредитним договором.
Відповідно до п. 5.1. Договору поруки цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення відбитками печаток і діє протягом 30 років.
Згідно п. 5.2 Договору порука за цим договором припиняється у разі: припинення забезпеченого нею зобов`язання за кредитним договором; якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився про належне виконання, запропоноване позичальником та поручителем.
20.04.2021 року між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору, за умовами якої сторони узгодили зменшення розміру плати за користування кредитними коштами, починаючи з 20.04.2021 року до 14,70%.
Відповідач ОСОБА_2 неналежно виконує свої зобов`язання за кредитним договором, припинивши після лютого 2022 року погашення частини тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами.
05.04.2023 року позивач направив на усі відомі йому адреси Відповідача листи-вимоги від 05.04.2023 року про усунення порушень за кредитними зобов`язаннями, які він отримав 19.04.2023 року, але дані вимоги були ним проігноровані.
06.06.2023 року позивач направив на адресу відповідача ОСОБА_1 лист-вимогу від 05.06.2023 року про усунення порушень за кредитними зобов`язаннями, які він отримав 17.06.2023 року, але дані вимоги були нею проігноровані.
Відповідно до положень статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст.626, ч. 1 ст.627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зокрема, одним із різновидів договорів є кредитний договір.
Згідно приписів ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно правил ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).
Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким встановлено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Розміри кредитної заборгованості та її складові відповідачі не спростували, контр розрахунку боргу не надали. Клопотання про призначення у справі судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості за кредитним договором, не заявлялось.
Таким чином, оскільки позичальник ОСОБА_2 умови кредитного договору №0002/03/2019/0265 від 05.03.2019 року, укладеного з ПАТ АБ «Укргазбанк», належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, заявлена до стягнення позивачем сума підлягає стягненню з ОСОБА_2 , як позичальника, та особи, яка поручилися за виконання його зобов`язань за кредитним договором поручителя ОСОБА_1 .
При цьому, суд врахує висновки, викладені в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-745цс15, а саме те, що норми закону, якими регулюються правовідносини поруки, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У справі, яка переглядалася Верховним Судом України було встановлено, що кожен з поручителів окремо поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарний боржник. Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлено солідарної відповідальності поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України відсутні.
Згідно приписів ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи встановленні обставини та оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність позивачем порушення відповідачами взятих зобов`язань та утворення заборгованості по кредитному договору, яка нічим не спростована, у зв`язку із чим позовні вимоги про дострокове стягнення заборгованості підлягають задоволенню повністю.
Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача 2637,10 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.
Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.
На підставі наведеного, керуючись ст. 549-551, 553, 554, 610, 625, 651, 1049-1050, 1052, 1054 ЦК України, ст. 4, 6, 10, 12, 76, 81, 141, 228, 229, 263, 265, 273, 279, 280, 283, 287 ЦПК України суд,
Позов Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою. відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення. Якщо повне рішення не були вручено у день його складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Херсонського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СуддяД. О. Гонтар