СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/49/25
ун. № 759/4513/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - ОСОБА_8 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ТОВ « Управляюча компанія «Атмосфера» про визнання дій неправомірними,

В С Т А Н О В И В:

28.02.2025 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову, шляхом заборони ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «АТМОСФЕРА» обмежувати (припиняти) постачання електричної та теплової енергії шляхом фактичного чи дистанційного втручання у теплові мережі та електричні мережі (та у лічильники обліку електричної та теплової енергії) багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 відносно позивачів.

Заяву мотивує тим, що припинення надання комунальних послуг ВІДПОВІДАЧЕМ до ухвалення рішення суду і за умови задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дій ВІДПОВІДАЧА щодо управління будинком ускладнить виконання рішення суду, зокрема, ПОЗИВАЧІ не матимуть змоги зобов`язати ВІДПОВІДАЧА виконувати рішення суду, адже рішенням суду буде визнано неправомірні дії ВІДПОВІДАЧА щодо управління багатоквартирним будинком та надання житлово-комунальних послуг, а ВІДПОВІДАЧ у такому разі та буде мати відповідних повноважень на відновлення електропостачання до квартир ПОЗИВАЧІВ. Тому встановлення заборони ВІДПОВІДАЧУ обмежувати (припиняти) постачання електричної та теплової енергії ПОЗИВАЧАМ до визнання неправомірними дії ВІДПОВІДАЧА необхідна для можливості проживання ПОЗИВАЧІВ у квартирах.Невжиття заходів забезпечення позову у вигляді обмеження (припинення) ВІДПОВІДАЧЕМ постачання електричної та теплової енергії ПОЗИВАЧАМ дозволить ВІДПОВІДАЧУ знову припинити постачання електричної енергії з метою створення психологічного тиску на ПОЗИВАЧІВ з метою оплати боргових вимог ВІДПОВІДАЧА та визнання його належнимуправителем, адже ПОЗИВАЧІ проживають у цих квартирах і тривала відсутність електро- і теплопостачання може змусити їх до відмови від позовних вимог для поновлення електро- і теплопостачання і це не дозволить ефективно захистити право ПОЗИВАЧІВ на визнання неправомірними дій ВІДПОВІДАЧА щодо управління багатоквартирним будинком та надання житлово-комунальних послуг.У випадку обмеження (припинення) ВІДПОВІДАЧЕМ постачання електричної та теплової енергії ПОЗИВАЧАМ ПОЗИВАЧІ не зможуть поновити свої права тим способом, який заявлений у позові, тобто шляхом визнання неправомірними дії ВІДПОВІДАЧА щодо управління багатоквартирним будинком та надання житлово-комунальних послуг, а єдиним способом поновлення прав ПОЗИВАЧІВ може бути лише вимога про зобов`язання вчинити дії щодо відновлення постачання електричної та теплової енергії позивачам.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому судових рішень і задоволених вимог позивача.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Крім того, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Оскільки у цій справі позивачі звернулися до суду з вимогами немайнового характеру, то має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися або мають намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможуть позивачі їх захистити в межах одного цього судового провадження за їх позовом без нових звернень до суду (така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, від 15.01.2020 у справі №915/1912/19 та від 11.02.2021 у справі №915/1185/20).

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову (постанова Верховного Суду від 16.11.2023 у справі №921/333/23).

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 в справі №753/22860/17).

Предметом спору у цій справі є визнання протиправними дій, то вжиття заходів забезпечення позову у справі з такими вимогами не може забезпечити критерій співмірності.

Зі змісту п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України випливає, що позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Законом не передбачено накладення арешту на корпоративні права, як про це просить у своїй заяві про забезпечення позову позивач, а щодо накладення арешту на майно, то позивачем не зазначено, на яке саме майно підприємства має бути накладено такий арешт.

З огляду на наведені мотиви суд вважає, що відсутні підстави для застосування такого виду забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії, оскільки такий захід забезпечення позову не є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Крім того, з поданої заяви не вбачається наявність реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів та ймовірність ускладнення виконання судового рішення у разі задоволення позову при невжитті таких заходів

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у забезпеченні позову в даній справі слід відмовити, оскільки вид забезпечення (заборона вчиняти дії/бездіяльність на майбутнє) жодним чином не забезпечує заявникам досягнення ними справедливого та ефективного захисту порушених прав чи охоронюваних законом інтересів за допомогою обраного ними способу захисту у вигляді визнання дій, що мали місце у минулому, протиправними. Отже, відсутній зв`язок між заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, тому заходи забезпечення позову не є співмірними.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.151-153, 293 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - ОСОБА_8 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ТОВ « Управляюча компанія «Атмосфера» про визнання дій неправомірними.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання її суддею.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко