ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 381/1870/24
Провадження № 2/362/483/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участі секретаря Тельнової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області від Фастівського міськрайонного суду Київської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в якій він просить зменшити розмір аліментів, стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 : аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання чинності рішення суду і до досягнення дітьми повноліття; аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати набрання чинності рішення суду та до закінчення нею навчання, або до досягнення нею 23 річного віку.

Вказуючи на те, що 03.08.2023 року Святошинським районним судом міста Києва було прийнято рішення по справі № 759/4697/23, яким розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

17.04.2023 року Святошинським районним судом міста Києва винесено рішення про стягнення аліментів по справі № 759/2321/23 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі: аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.02.2023 і до досягнення дітьми повноліття; аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07.02.2023 та до закінчення нею навчання, або до досягнення нею 23 річного віку.

Тобто, від спільного шлюбу сторони мають 3 доньок, одна із яких повнолітня та навчається.

Діти проживають на даний час з матір`ю ОСОБА_2 .

20.09.2023 року ОСОБА_1 одружився вдруге з ОСОБА_5 (теперішнє прізвище ОСОБА_6 ). Від даного шлюбу мають спільну доньку, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_1 старшого сержанта військової служби за призовом, під час мобілізації, командира взводу охорони в/ч НОМЕР_1 , звільнено наказом командира в/ч НОМЕР_2 (по особовому складу) від 15.04.2024 року № 45-РС, відповідно п. 2 ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», з військової служби у запас за підпунктом «г».

Станом на сьогоднішній день, ОСОБА_1 не має офіційного місця роботи та доходу. Теперішня дружина ОСОБА_8 , знаходиться на лікарняному, у зв`язку із пологами та доглядом за новонародженою донькою ОСОБА_9 . Дитина та дружина знаходяться на утриманні ОСОБА_1 .

Оскільки розмір аліментів у розмірі половини від доходу ОСОБА_1 є неспіврозмовним з обсягом доходів та не дає можливості здійснювати витрати, необхідні для забезпечення його життєвих потреб та потреб його нової родини, вважає, що розмір аліментів необхідно змінити наступним чином: аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання чинності Рішенням судом і до досягнення дітьми повноліття; аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати набрання чинності Рішенням судом та до закінчення нею навчання, або до досягнення нею 23 річного віку.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.05.2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів передано до Васильківського міськрайонного суду Київської області для розгляду за підсудністю (а.с.32).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.06.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням позивачу строку протягом п`яти днів з дня її отримання для усунення недоліків позову Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.06.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням позивачу строку протягом п`яти днів з дня її отримання для усунення недоліків позову (а.с. 40-41).

У встановлений в ухвалі суду строк, позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

02.12.2024 року від представника ОСОБА_2 адвоката Дулі Т.В. надійшли до суду письмові пояснення по справі в яких вона просила відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач у своєму позові посилається на погіршення матеріального стану та зміни сімейного стану. Однак, належними та допустимими доказами не підтверджує цього факту. Так, до позовної заяви на підтвердження погіршення майнового стану Позивача додано Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по строкові частині) № 108 від 15.04.2024 року. Виходячи із тексту Витягу з наказу «Старшого сержанта військової служби за призовом, під час мобілізації ОСОБА_1 , командира взводу охорони військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу від «15» квітня 2024 року № 45 PC, відповідно пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з військової служби у запас за підпунктом «і» (через сімейні обставини, військовослужбовець один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років), вважати таким, що справи та посаду командира взводу охорони військової частини НОМЕР_1 здав.» Отже, твердження Позивача про те, що він утримує дружину, ОСОБА_8 , яка перебуває на лікарняному жодними належними та допустимими доказами не підтверджено. Крім того, оскільки Позивач звільнився фактично за власним бажанням трошки більше, ніж через рік після народження його молодшої доньки, то можна зробити висновок, що він навмисно, штучно зменшив свій офіційний дохід, щоб не утримувати дітей від першого шлюбу. Крім того, розмір аліментів встановлених рішеннями судів, які просить зменшити Позивач визначені в частках від його доходу, а тому при зменшені доходу платника аліментів - зменшується і сума, яка сплачується. Також, відсутні докази витрат Позивача, які він нібито через сплату аліментів не має змоги сплачувати. Також, Позивачем не доведено взагалі покрашення матеріального становища Відповідача, спільних дітей.

ОСОБА_1 , клопотань з процесуальних питань до суду не направляв.

ОСОБА_2 , клопотань з процесуальних питань до суду не направляла.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи письмові пояснення представника відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно позовної заяви рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03.08.2023 року розірвано.

Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 15.05.2004 року; дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ; дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 (а.с. 14, 20, 22).

Згідно рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2023 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 07.02.2023 і до досягнення дітьми повноліття. Та аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07.02.2023 та до закінчення нею навчання, або до досягнення нею 23 річного віку (а.с. 90-92).

20.09.2023 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 , в Васильківському відділі ДРАЦС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), актовий запис № 305, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 (а.с. 12)

Від даного шлюбу народилася спільна дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого Шепетівським відділом ДРАЦС у Шепетівському районі Хмельницької області ЦМУ МЮ (м. Київ), актовий запис № 63 (а.с. 13).

Відповідно до Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по строкові частині) № 108 від 15.04.2024 року, «Старшого сержанта військової служби за призовом, під час мобілізації ОСОБА_1 , командира взводу охорони військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу від «15» квітня 2024 року № 45 PC, відповідно пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з військової служби у запас за підпунктом «і» (через сімейні обставини, військовослужбовець один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років), вважати таким, що справи та посаду командира взводу охорони військової частини НОМЕР_1 здав.» із виплатою грошової та матеріальної допомоги (а.с.10-11).

Вирішуючи по суті даний спір суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, не вважається незмінним.

Підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є доведеність у судовому засіданні суттєвої зміни (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Така зміна обставин має настати після того, як суд визначив первісний розмір аліментів.

Зміна сімейного стану платника аліментів, а саме народження у нього ще одної дитини в іншому шлюбі, сама по собі не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. У такому разі платник аліментів зобов`язаний підтвердити належними та допустимими доказами погіршення свого майнового стану, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19).

Позивач зазначав, що визначений судом розмір аліментів він не має можливості сплачувати, оскільки його сімейний стан змінився, оскільки він одружився і від цього шлюбу у нього народилась дитина, а він у зв`язку із цим звільнився із військової служби у запас.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника осіб, яким він за законом зобов`язаний надавати утримування і які фактично перебувають на його утриманні.

Відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15.03.2023 року, розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства та усталеній судовій практиці щодо розміру аліментів на двох дітей, та на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще одну малолітню дитину та дружину, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей від шлюбу з ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та суперечитиме їх інтересам.

Зміна сімейного стану відповідача, а саме народження інших дітей без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. (Постанова Верховного Суду від 22 липня 2024 року справа № 688/4308/23).

Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки належними та допустимими доказами позивач не підтвердив погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження дитини від іншого шлюбу та її утримання, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150, 180, 182, 184, 191, 192 Сімейного Кодексу України, статтями 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 206, 210, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено 28.01.2025 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко