ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2025 року м. Кропивницький

справа № 398/793/22

провадження № 22-ц/4809/384/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

за участі секретаря Бойко В. В.,

учасники справи:

позивач Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 січня 2024 року у складі судді Нероди Л. М. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

В лютому 2022 року Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» (далі ОКВП «Дніпро-Кіровоград») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути на свою користь заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 46 942 грн 63 коп основного боргу, 4 425 грн 88 коп 3 % річних та 7 467 грн 17 коп інфляційних втрат, а також 2 481 грн судового збору.

Позовна заява мотивована тим, що 16.02.2021 ОКВП «Дніпро-Кіровоград» уклало договір про надання населенню послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за № 160654 особового рахунку № НОМЕР_1 з ОСОБА_1 , яка з серпня 2008 року є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаним договором підприємство взяло на себе обов`язок надавати послугу з водопостачання та водовідведення та нараховувати розмір плати за отримані послуги, а відповідач зобов`язалась проводити своєчасно оплату послуг не пізніше 20-го числа наступного за розрахунковим місяцем.

Жодних заяв про відмову від користування послугами з водопостачання та водовідведення та інформації про зміну власника чи кількісний склад членів сім`ї на адресу підприємства від ОСОБА_1 не надходило.

Відповідач не в повному обсязі та не своєчасно сплачувала плату за послуги з водопостачання та водовідведення, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.02.2019 до 01.02.2022 в розмірі 46 942,63 грн, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 січня 2024 року позов ОКВП «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги водопостачання та водовідведення задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 58 838,68 грн, з них: основний борг 46 942,63 грн, 3% річних 4 428,88 грн та інфляційні 7 467,17 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» судовий збір в сумі по 2 481 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач користувалась послугами центрального водопостачання та водовідведення, але своєчасно не сплачувала вартість отриманих послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед ОКВП «Дніпро-Кіровоград».

Враховуючи, що позивач в повному обсязі виконував свої зобов`язання по наданню послуг, однак, відповідач в порушення вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання за договором щодо своєчасної оплати належним чином не виконувала, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 січня 2023 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та таким, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи.

Суд першої інстанції не врахував, що відповідач вперше уклала договір з ОКВП «Дніпро-Кіровоград» тільки 16 серпня 2021 року, почала користуватись послугою після укладення зазначеного договору та сплачувала кошти на підставі показників приладу обліку (лічильника).

До укладення договору від 16 серпня 2021 року ОСОБА_1 у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 не проживала і послуги від позивача не отримувала.

В зазначеній квартирі проживали попередні власники до їх примусового виселення, які через довгу тривалість судової справи № 398/2107/16-ц були виселені лише 29 червня 2021 року.

ОКВП «Дніпро-Кіровоград» у 2013 році вже звертався до суду з вимогами про стягнення боргу за надані послуги з водопостачання та водовідведення до попереднього власника.

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги та те, що позивачем в позовній заяві зазначено про борг за період з 01.02.2019 по 01.07.2019, проте, наданий ОКВП «Дніпро-Кіровоград» розрахунок містить розмір заборгованості, нарахований з березня 2013 року.

Відзив на апеляційну скаргу

Від ОКВП «Дніпро-Кіровоград» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2024 року залишити без змін.

Розгляд справи в судовому засіданні суду апеляційної інстанції

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача адвокат Горбунов Р. В підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивача адвокат Стадніченко І. В. заперечувала проти доводів апеляційної скарги.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 16.02.2021 між ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та відповідачем було укладено договір з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем) в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується особовим рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно розрахунку по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відповідач за адресою: АДРЕСА_1 , має заборгованість за період з 01.02.2019 до 01.02.2022 борг складає 46 942,63 грн, інфляційні втрати 7 467,17 грн, 3% річних складає 4 428,88 грн, разом сума заборгованості становить 58 838,68 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції конвенції про захист правлюдини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частин перших статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Основні засади правовідносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені в ЗУ«Про житлово-комунальні послуги».

Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням.

Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Статтею 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачений перелік житлово-комунальних послуг, зокрема:

житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком;

комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

За п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26.09.2018 по справі № 750/12850/16-ц та від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін (ч. 2 ст. 526 ЦК України).

Тлумачення статті 526 ЦК України свідчить, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг, зокрема, послуги з водопостачання та водовідведення.

Звертаючись до суду з позовом, ОКВП «Дніпро-Кіровоград» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь борг за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.02.2019 до 01.02.2022 в розмірі 46 942 грн 63 коп основного боргу, 4 425 грн 88 коп 3 % річних та 7 467 грн 17 коп інфляційних втрат, а всього 58 838 грн 68 коп (а. с. 1-3).

Пунктом 6 частини 1 статті 1 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» встановлено, що вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.

Відповідно до частини 1, пункту 2 частини 2 статті 9 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

До встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до вимог частини другої статті 3 цього Закону , обсяги споживання гарячої чи питної води визначаються за показаннями вузлів розподільного обліку, а у разі їх відсутності - за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування. Загальний обсяг споживання гарячої або питної води у такій будівлі визначається як сума обсягу, визначеного за допомогою вузлів розподільного обліку та розрахункового обсягу, визначеного за нормою споживання для споживачів, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку.

Згідно з пунктом 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, яка булла чинною на момент виникнення спірних правовідносин, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно копії Витягу з Державного реєстру правочинів № 6327335 ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 10).

Згідно довідки про нарахування плати та розмір платежів по особовому рахунку № НОМЕР_1 , оформленого на ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ОКВП «Дніпро-Кіровоград» відповідачу за період з лютого 2019 року до вересня 2021 року нараховувалась плата за послугу водопостачання та водовідведення за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування за встановленою соціальною нормою споживання (а. с. 8-9).

16.02.2021 між ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та відповідачем було укладено договір з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем) в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 11-12).

Згідно довідки про нарахування плати та розмір платежів по особовому рахунку № НОМЕР_1 , вбачається, що відповідачу ОКВП «Дніпро-Кіровоград» за період з жовтня 2021 року по лютий 2022 року нараховувалась плата за послугу з водопостачання та водовідведення виходячи з показників, встановленого роздподільного обліку.

З аналізу викладеного вбачається, що ОСОБА_1 є споживачем послуги водопостачання та водовідведення та зобов`язана оплачувати житлово-комунальні послуги, які надаються ОКВП «Дніпро-Кіровоград».

ОКВП «Дніпро-Кіровоград», виконуючи свої обов`язки, надавало послуги водопостачання та водовідведення відповідачу, а остання будучи власником квартири, в якій надавались відповідні послуги, нараховану заборгованість за спірний період не сплачувала.

Згідно з наданою позивачем довідкою про нарахування плати та розмір платежів по особовому рахунку ОСОБА_1 розмір заборгованості в період з 01.02.2019 до 01.02.2022 становить 46 942 грн 63 коп (а. с. 8-9).

Однак, з аналізу вказаної довідки вбачається, що до вказаного розміру ОКВП «Дніпро-Кіровоград» було включено суму заборгованості, яка утворилась до 01 лютого 2019 року в розмірі 23 808 грн 21 коп, а тому враховуючи межі заявлених позовних вимог, які згідно із позовною заявою охоплюють період надання послуг з лютого 2019 року, суд приходить до висновку що з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги водопостачання та водовідвення в розмірі 23 134 грн 42 коп (46 942,63-23 134,42).

За таких обставин, обгрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що позивачем в позовній заяві зазначено про борг з період з 01.02.2019 по 01.07.2019, проте наданий ОКВП «Дніпро-Кіровоград» розрахунок містить розмір заборгованості, нарахований з березня 2013 року.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми.

Отже, за змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесівта отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зміст вказаної норми законодавства щодо нарахування процентів та застосування індексу інфляції свідчить про компенсаційний, а не штрафний характер визначених ст. 625 ЦК трьох процентів річних, а тим більше не є подвійною відповідальністю боржника.

Оскільки, ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання щодо оплати наданих послуг водопостачання та водовідведення належним чином не виконувала за період з 01.02.2019 по 01.02.2022, тому наявні правові підстави для стягнення з неї на користь позивача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми.

З аналізу наданої позивачем довідки про нарахування та розмір платежів за особовим рахунком ОСОБА_1 вбажається, що розмір заборгованості становить: з 01.03.2019 до 31.03.2019 - 544,06 грн; з 01.04.2019 до 30.04.2019 - 1 088,12 грн; з 01.05.2019 до 31.05.2019 - 1 632,18 грн; з 01.06.2019 до 30.06.2019 - 2 176,24 грн; з 01.07.2019 до 31.07.2019 - 2 735,83 грн; з 01.08.2019 до 31.08.2019 - 3 338,11 грн; з 01.09.2019 до 30.09.2019 - 3 940,39 грн; з 01.10.2019 до 31.10.2019 - 4 542,67 грн; з 01.11.2019 до 30.11.2019 - 5 144,95 грн; з 01.12.2019 до 31.12.2019 - 5 752,84 грн; з 01.01.2020 до 31.01.2020 - 6 397,20 грн; з 01.02.2020 до 29.02.2020 - 7 041,56 грн; з 01.03.2020 до 31.03.2020 - 7 811,51 грн; з 01.04.2020 до 30.04.2020 - 8 601,53 грн; з 01.05.2020 до 31.05.2020 - 9 391,55 грн; з 01.06.2020 до 30.06.2020 - 10 181,57 грн; з 01.07.2020 до 31.07.2020 - 10 971,59 грн; з 01.08.2020 до 30.08.2020 - 11 761,61 грн; з 01.09.2020 до 30.09.2020 - 12 551,63 грн; з 01.10.2020 до 31.10.2020 - 13 341,65 грн; з 01.11.2020 до 30.11.2020 - 14 131,67 грн; з 01.12.2020 до 31.12.2020 - 14 921,69 грн; з 01.01.2021 до 31.01.2021 - 15 711,71 грн; з 01.02.2021 до 28.02.2021 - 16 646,13 грн; з 01.03.2021 до 31.03.2021 - 17 580,55 грн; з 01.04.2021 до 30.04.2021 - 18 514,97 грн; з 01.05.2021 до 31.05.2021 - 19 449,39 грн; з 01.06.2021 до 30.06.2021 - 20 383,81 грн; з 01.07.2021 до 31.07.2021 - 21 318,23 грн; з 01.08.2021 до 31.08.2021 - 22 252,65 грн; з 01.09.2021 до 30.09.2021 - 22 564,13 грн; з 01.10.2021 до 31.10.2021 - 23 096,65 грн; з 01.11.2021 до 30.11.2021 - 23 096,69 грн; з 01.12.2021 до 31.12.2021 - 23 096,73 грн; з 01.01.2022 до 31.01.2022 - 23 134,42 грн.

За даними Державної служби статистики України індекс інфляції складав: березень 2019 року - 100,90, квітень 2019 року - 101,00, травень 2019 року - 100,70, червень 2019 року - 99,50, липень 2019 року - 99,40, серпень 2019 року - 99,70, вересень 2019 року - 100,70, жовтень 2019 року - 100,70, листопад 2019 року - 100,10, грудень 2019 року - 99,80, січень 2020 року - 100,20, лютий 2020 року - 99,70, березень 2020 року - 100,80, квітень 2020 року - 100,80, травень 2020 року - 100,30, червень 2020 року - 100,20, липень 2020 року - 99,40, серпень 2020 року - 99,80, вересень 2020 року - 100,50, жовтень 2020 року - 101,00, листопад 2020 року - 101,30, грудень 2020 року - 100,90, січень 2021 року - 101,30, лютий 2021 року - 101,00, березень 2021 року - 101,70, квітень 2021 року - 100,70, травень 2021 року - 101,30, червень 2021 року - 100,20, липень 2021 року - 100,10, серпень 2021 року - 99,80, вересень 2021 року - 101,20, жовтень 2021 року - 100,90, листопад 2021 року - 100,80, грудень 2021 року - 100,60, січень 2022 року - 101,30.

Інфляційне збільшення становить: за період 01.03.2019 до 31.03.2019 - 544,06 x 1.00900000 - 544,06 = 4,90 грн, за період з 01.04.2019 до 30.04.2019 - 1 088,12 x 1.01000000 - 1 088,12 = 10,88 грн, за період з 01.05.2019 до 31.05.2019 - 1 632,18 x 1.00700000 - 1 632,18 = 11,43 грн, за період з 01.06.2019 до 30.06.2019 - 2 176,24 x 0.99500000 - 2 176,24 = -10,88 грн, за період з 01.07.2019 до 31.07.2019 - 2 735,83 x 0.99400000 - 2 735,83 = -16,41 грн, за період з 01.08.2019 до 31.08.2019 - 3 338,11 x 0.99700000 - 3 338,11 = -10,01 грн, за період 01.09.2019 до 30.09.2019 - 3 940,39 x 1.00700000 - 3 940,39 = 27,58 грн, за період з 01.10.2019 до 31.10.2019 - 4 542,67 x 1.00700000 - 4 542,67 = 31,80 грн, за період 01.11.2019 до 30.11.2019 - 5 144,95 x 1.00100000 - 5 144,95 = 5,14 грн, за період з 01.12.2019 до 31.12.2019 - 5 752,84 x 0.99800000 - 5 752,84 = -11,51 грн, за період з 01.01.2020 до 31.01.2020 - 6 397,20 x 1.00200000 - 6 397,20 = 12,79 грн, за період з 01.02.2020 до 29.02.2020 - 7 041,56 x 0.99700000 - 7 041,56 = -21,12 грн, за період з 01.03.2020 до 31.03.2020 - 7 811,51 x 1.00800000 - 7 811,51 = 62,49 грн, за період з 01.04.2020 до 30.04.2020 - 8 601,53 x 1.00800000 - 8 601,53 = 68,81 грн, за період з 01.05.2020 до 31.05.2020 - 9 391,55 x 1.00300000 - 9 391,55 = 28,17 грн, за період з 01.06.2020 до 30.06.2020 - 10 181,57 x 1.00200000 - 10 181,57 = 20,36 грн, за період з 01.07.2020 до 31.07.2020 - 10 971,59 x 0.99400000 - 10 971,59 = -65,83 грн, за період з 01.08.2020 до 30.08.2020 - 11 761,61 x 0.99800000 - 11 761,61 = -23,52 грн, за період з 01.09.2020 до 30.09.2020 - 12 551,63 x 1.00500000 - 12 551,63 = 62,76 грн, за період з 01.10.2020 до 31.10.2020 - 13 341,65 x 1.01000000 - 13 341,65 = 133,42 грн, за період з 01.11.2020 до 30.11.2020 - 14 131,67 x 1.01300000 - 14 131,67 = 183,71 грн, за період з 01.12.2020 до 31.12.2020 - 14 921,69 x 1.00900000 - 14 921,69 = 134,30 грн, за період з 01.01.2021 до 31.01.2021 - 15 711,71 x 1.01300000 - 15 711,71 = 204,25 грн, за період з 01.02.2021 до 28.02.2021 - 16 646,13 x 1.01000000 - 16 646,13 = 166,46 грн, за період з 01.03.2021 до 31.03.2021 - 17 580,55 x 1.01700000 - 17 580,55 = 298,87 грн, за період 01.04.2021 до 30.04.2021 - 18 514,97 x 1.00700000 - 18 514,97 = 129,60 грн, за період з 01.05.2021 до 31.05.2021 - 19 449,39 x 1.01300000 - 19 449,39 = 252,84 грн, за період з 01.06.2021 до 30.06.2021 - 20 383,81 x 1.00200000 - 20 383,81 = 40,77 грн, за період з 01.07.2021 до 31.07.2021 - 21 318,23 x 1.00100000 - 21 318,23 = 21,32 грн, за період з 01.08.2021 до 31.08.2021 - 22 252,65 x 0.99800000 - 22 252,65 = -44,51 грн, за період з 01.09.2021 до 30.09.2021 - 22 564,13 x 1.01200000 - 22 564,13 = 270,77 грн, за період з 01.10.2021 до 31.10.2021 - 23 096,65 x 1.00900000 - 23 096,65 = 207,87 грн, за період з 01.11.2021 до 30.11.2021 - 23 096,69 x 1.00800000 - 23 096,69 = 184,77 грн, за період з 01.12.2021 до 31.12.2021 - 23 096,73 x 1.00600000 - 23 096,73 = 138,58 грн, за період з 01.01.2022 до 31.01.2022 23 134,42 x 1.01300000 - 23 134,42 = 300,75 грн, а всього - 2 811,60 грн.

Заборгованість у вигляді 3 % річних становить: з 01.03.2019 до 31.03.2019 - 544,06 x 3 % x 31 : 365 : 100=1,39 грн, з 01.04.2019 до 30.04.2019 -1 088,12 x 3 % x 30 : 365 : 100=2,68 грн, з 01.05.2019 до 31.05.2019 - 1 632,18 x 3 % x 31 : 365 : 100=4,16 грн, з 01.06.2019 до 30.06.2019 - 2 176,24 x 3 % x 30 : 365 : 100=5,37 грн, з 01.07.2019 до 31.07.2019 - 2 735,83 x 3 % x 31 : 365 : 100=6,97 грн, з 01.08.2019 до 31.08.2019 3 338,11 x 3 % x 31 : 365 : 100=8,51 грн, з 01.09.2019 до 30.09.2019 - 3 940,39 x 3 % x 30 : 365 : 100=9,72 грн, з 01.10.2019 до 31.10.2019 - 4 542,67 x 3 % x 31 : 365 : 100=11,57 грн, з 01.11.2019 до 30.11.2019 - 5 144,95 x 3 % x 30 : 365 : 100=12,69 грн, з 01.12.2019 до 31.12.2019 - 5 752,84 x 3 % x 31 : 365 : 100=14,66 грн, з 01.01.2020 до 31.01.2020 - 6 397,20 x 3 % x 31 : 366 : 100=16,26 грн, з 01.02.2020 до 29.02.2020 - 7 041,56 x 3 % x 29 : 366 : 100=16,74 грн, з 01.03.2020 до 31.03.2020 - 7 811,51 x 3 % x 31 : 366 : 100=19,85 грн, з 01.04.2020 до 30.04.2020 - 8 601,53 x 3 % x 30 : 366 : 100=21,15 грн, з 01.05.2020 до 31.05.2020 - 9 391,55 x 3 % x 31 : 366 : 100=23,86 грн, з 01.06.2020 до 30.06.2020 - 10 181,57 x 3 % x 30 : 366 : 100=25,04 грн, з 01.07.2020 до 31.07.2020 - 10 971,59 x 3 % x 31 : 366 : 100=27,88 грн, з 01.08.2020 до 30.08.2020 - 11 761,61 x 3 % x 30 : 366 : 100=28,92 грн, з 01.09.2020 до 30.09.2020 - 12 551,63 x 3 % x 30 : 366 : 100=30,86 грн, з 01.10.2020 до 31.10.2020 - 13 341,65 x 3 % x 31 : 366 : 100=33,90 грн, з 01.11.2020 до 30.11.2020 - 14 131,67 x 3 % x 30 : 366 : 100=34,75 грн, з 01.12.2020 до 31.12.2020 - 14 921,69 x 3 % x 31 : 366 : 100=37,92 грн, з 01.01.2021 до 31.01.2021 - 15 711,71 x 3 % x 31 : 365 : 100=40,03 грн, з 01.02.2021 до 28.02.2021 - 16 646,13 x 3 % x 28 : 365 : 100=38,31 грн, з 01.03.2021 до 31.03.2021 - 17 580,55 x 3 % x 31 : 365 : 100=44,79 грн, з 01.04.2021 до 30.04.2021 - 18 514,97 x 3 % x 30 : 365 : 100=45,65 грн, з 01.05.2021 до 31.05.2021 - 19 449,39 x 3 % x 31 : 365 : 100=49,56 грн, з 01.06.2021 до 30.06.2021 - 20 383,81 x 3 % x 30 : 365 : 100=50,26 грн, з 01.07.2021 до 31.07.2021 - 21 318,23 x 3 % x 31 : 365 : 100=54,32 грн, з 01.08.2021 до 31.08.2021 - 22 252,65 x 3 % x 31 : 365 : 100=56,70 грн, з 01.09.2021 до 30.09.2021 - 22 564,13 x 3 % x 30 : 365 : 100=55,64 грн, з 01.10.2021 до 31.10.2021 - 23 096,65 x 3 % x 31 : 365 : 100=58,85 грн, з 01.11.2021 до 30.11.2021 - 23 096,69 x 3 % x 30 : 365 : 100=56,95 грн, з 01.12.2021 до 31.12.2021 - 23 096,73 x 3 % x 31 : 365 : 100=58,85 грн, з 01.01.2022 до 31.01.2022 - 23 134,42 x 3 % x 31 : 365 : 100=58,95 грн, а всього 1 063,69 грн.

Таким чином загальна заборгованість ОСОБА_1 за період з 01.02.2019 по 01.02.2022 становить 23 134,42 грн - сума боргу, 2 811,60 грн інфляційне збільшення та 1 063,71 грн 3 % річних, а всього 27 009,73 грн.

Не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги про те, що до укладення договору від 16 серпня 2021 року ОСОБА_1 у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 не проживала і послуги від позивача не отримувала..

Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживачана неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Статтею 7 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 та п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (раніше діючих в момент виникнення правовідносин) визначено, що споживач має право на не оплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг або припинення послуги.

Оскільки підтверджень звернення відповідача до ОКВП «Дніпро-Кіровоград» з відповідною заявою про тимчасове припинення нарахування плати за надання послуг з водопостачання та водовідведення на період тимчасової відсутності споживача у спірний період матеріали справи не містять, нарахована відповідачем заборгованість в розмірі 23 134,42 відповідачає вимогам законодавства та є обґрунтованою.

Суд також не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що належній відповідачу квартирі проживали попередні власники до їх примусового виселення, які через довгу тривалість судової справи № 398/2107/16-ц були виселені лише 29 червня 2021 року, з огляду на таке.

Відповідно до положень частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Таким чином, ОСОБА_1 , яка є власником квартири, в якій ОКВП «Дніпро-Кіровоград» надавлись послуги з водопостачання та водовідведення зобов`язана нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного їй майна, при цьому, відповідач не позбавлена права звернутись з регресними вимогами про відкшодування понесених нею витрат на оплату комунальних послуг, до осіб, внаслідок дій яких виникла зазначена забогованість.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що ОКВП «Дніпро-Кіровоград» у 2013 році вже звертався до суду про стягнення боргу за надані послуги з водопостачання та водовідведення до попереднього власника, не заслуговують на увагу суду, оскільки вказаний факт не звільняє ОСОБА_1 як власника спірної квартири нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного їй майна, а розмір заборгованості, нарахований ОКВП «Дніпро-Кіровоград», не охоплює період нархування, за яким позивач вже звертався з вимогами про стягнення заборгованості до попередніх власників.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд першої інстанції, розглядаючи позов ОКВП «Дніпро-Кіровоград» не надав належну оцінку наданим позивачем доказам, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку в частині розміру заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення, що підялгає стягненню з відповідача на користь позивача.

Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для зміни рішення суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 січня 2024 року в частині розміру заборгованості за надані послуги, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача зміні та стягненні з ОСОБА_1 на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» 23 134 грн 42 коп заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, 1 063 грн 71 коп 3 % річних, 2 811 грн 60 коп інфляційних втрат.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру заборгованості за надані послуги водпостачання та водовідведення, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, рішення суду в частині розподілу судових витрат підлягає зміні.

В порядку розподілу судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 45,90 % (27 009,73*100/58 838,68) від ціни позову, з ОСОБА_1 на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» за подання позовної заяви підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 138,78 грн (2 481*45,90%).

Крім того, в порядку розподілу судових витрат пропорційно задоволеним вимогам апеляційної скарги, що становить 54,10 % (100-45,90) з ОКВП «Дніпро-Кіровоград» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 2 013,33 грн (3 721,5*654,10%) грн судового збору.

Остаточно, шляхом проведення взаємозаліку, з ОКВП «Дніпро-Кіровоград» на користь ОСОБА_1 підялгає стягненню судовий збір в розмірі 874 грн 55 коп (2 013,33-1 138,78).

Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 січня 2024 року змінити.

Сттягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» () 23 134 (двадцять три тисячі сто тридцять чотири) грн 42 коп заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, 1 063 (одна тисяча шістдесят три) грн 71 коп 3 % річних, 2 811 (дві тисячі вісімсот одинадцять) грн 60 коп інфляційних втрат.

Стягнути з Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 874 (вісімсот сімдесят чотири) грн 55 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 05.03.2025.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник