Провадження № 2/344/1306/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

03 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Домбровської Г.В.

з участю секретаря судового засідання Стефанюк Х.Я.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі «Позивач») в особі уповноваженого представника звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 (надалі «Відповідач») про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 52 293,37 грн. за кредитними договорами, яка складається з заборгованості за кредитним договором № 101 від 17.01.2020 року на суму 31700,33 грн. та заборгованості за кредитним договором № від 16.04.2021 року на суму 20593,04 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином за укладеними з банком кредитними договорами № 101 від 17.01.2020 року та № від 16.04.2021 року довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.09.2024 року складає загалом 52 293,37 грн. (31700,33 грн. та 20593,04 грн. відповідно). Відповідачу направлено письмову вимогу (повідомлення) на адресу місця проживання, яка зазначена в анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. У зв`язку з цим Позивач звернувся до суду з даним цивільним позовом.

Представником Позивача подано до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якаій він просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, явку уповноваженого представника повторно не забезпечив, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, ані в ході судового провадження, правом на подання відзиву до суду не скористався. Письмових пояснень по суті спору до суду не подавав.

Будь-яких заяв, в тому числі про відкладення розгляду справи, до суду не надходило.

З метою дотримання строків розгляду цивільних справ Суд вважав за можливе розглянути дану цивільну справу по суті без участі сторін на підставі наданих доказів.

Оскільки відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») ухвалив про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши доводи представника Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

17.01.2020 року між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб було укладено кредитний договір №101. За умовами договору банк надав позичальнику кредит у сумі 15 000,00 грн., на строк 24 місяців, розмір процентної ставки 47,88 % річних (а.с.12). в подальшому кредитний ліміт було збільшено до 20 000,00 грн. (а.с.38)

16.04.2021 року між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб було укладено кредитний договір №. За умовами договору банк надав позичальнику кредит у сумі 15 000,00 грн., на строк 24 місяців, розмір процентної ставки 0,01 % річних, розмір щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99% та графік повернення кредитних коштів (а.с.11).

Банк взяті на себе зобов`язання, виконав у повному обсязі, та надав відповідачу кредитні кошти за кредитними договорами, що підтверджується копією платіжної інструкції (а.с.39).

Також в матеріалах справи наявна публічна пропозиція АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка не підписана відповідачем.

Згідно з Паспортами споживчого кредиту, які підписано Відповідачем 17.01.2020 та 16.04.2021, умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, доходів, тощо (а.с.11,12).

Згідно з копіями письмових вимог (Повідомлення) №КНО-44.2.2/55 від 09.09.2024 та №КНО-44.2.2/55 від 09.09.2024, позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути кредитні кошти в розмірі 52293,37 грн., з метою виконання кредитних договорів (а.с.35-36).

З Розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 16.04.2021 року вбачається, що відповідач ОСОБА_1 станом на 09.09.2024 року має заборгованість за кредитним договором № у розмірі 20 593,04 грн., яка складається з: 13 697,34 грн. заборгованість за кредитом; 3,75 грн. заборгованість за процентами; 6 891,95 грн. заборгованість за комісією (а.с. 39-40).

З Розрахунку заборгованості за кредитним договором №101 від 17.01.2020 року вбачається, що відповідач ОСОБА_1 станом на 09.09.2024 року має заборгованість за кредитним договором №101 у розмірі 31 700,33 грн., яка складається з: 19 331,36 грн. заборгованість за кредитом; 12 368,97 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією (а.с. 41-43).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Приписами ч.1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами станом на 09.09.2024 за кредитним договором № 101 від 17.01.2020 року у розмірі 12368,97 грн. та за кредитним договором № від 16.04.2021 року у розмірі 3,75 грн. підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості по тілу кредиту станом на 09.09.2024 за кредитним договором № 101 від 17.01.2020 року у розмірі 19 331,36 грн. та за кредитним договором № від 16.04.2021 року у розмірі 13 697,34 грн. суд зазначає наступне.

Оскільки в матеріалах справи наявні докази отримання Відповідачем кредитних коштів, розмір заборгованості ним не спростований, то позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту за кредитними договорами є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості за кредитним договором № від 16.04.2021 року, суд зазначає наступне.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності ЗУ «Про споживче кредитування» (10.06.2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».

Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

В заяві, від 16.04.2021 року за № на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідач погодив комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99%, яка нарахована щомісячно на загальну суму 6 891,95 грн., проте банк не роз`яснив, за які конкретні розрахунково-касові дії з відповідача буде взята комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про те, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг з обслуговування кредитної заборгованості, їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору. Так, вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно.

Відтак, підстав для задоволення позову в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача комісії за договором № від 16.04.2021 року у розмірі 6 891,95 грн. Суд не вбачає; позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги Позивача частково обґрунтовані, зокрема, в частині наявності заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за процентами:

- за кредитним договором № від 16.04.2021 року у розмірі 13 701,09 грн., яка складається з: 13 697,34 грн. заборгованість за кредитом; 3,75 грн. заборгованість за процентами.

- за кредитним договором №101 від 17.01.2020 року у розмірі 31 700,33 грн., яка складається з: 19 331,36 грн. заборгованість за кредитом; 12 368,97 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією.

Всього 45 401,42 грн.

В цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

В решті позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 103,14 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 247, 259, 263, 265, 268, 273, 280-285, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», :

заборгованість за кредитним договором № від 16.04.2021 року у розмірі 13 701,09 грн., яка складається з: 13 697,34 грн. заборгованість за кредитом; 3,75 грн. заборгованість за процентами;

заборгованість за кредитним договором №101 від 17.01.2020 року у розмірі 31 700,33 грн., яка складається з: 19 331,36 грн. заборгованість за кредитом; 12 368,97 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією,

а всього 45 401,42 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», , витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 103,14 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.03.2025 року.

Суддя Г.В.Домбровська