Суддя Бабенко Ю. П.
Справа № 644/4585/23
Провадження № 2/644/377/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Книшенко А.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за централізоване опалення та гаряче водопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.01.2015 року по 23.02.2022 року у сумі 51399,85 грн., інфляційні втрати у сумі 4369,38 грн. та три відсотки річних у сумі 685,96 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачі мешкають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг позивача, однак свої обов`язки щодо сплати коштів за послуги, що надаються КП «Харківські теплові мережі», в повному обсязі не виконують, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.09.2023 року позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» були задоволені.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.11.2024 року заочне рішення від 29.09.2023 року було скасовано, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, подали заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності та застосувати строки позовної давності в частині стягнення суми за період з 01.01.2015 року по 01.07.2020 року.

Відповідачка ОСОБА_2 подала клопотання, в якому просила застосувати строки позовної давності в частині стягнення суми за період з 01.01.2015 року по 01.07.2020 року. Просила в задоволенні позовних вимог КП «ХТМ» відмовити. Зазначила, що доводи, викладені представником позивача ОСОБА_5 , є необґрунтованими, безпідставними та юридично неспроможними з огляду на наступне. Стосовно тверджень позивача про нібито здійснений 02.11.2024 перерахунок на суму 17206,64 грн. позивачем не надано жодного доказу щодо дійсного перерахування вказаної суми, не зазначено періоду, до якого таке нарахування застосовано та відповідно не надано до суду перерахунку суми, заявленої до стягнення. За таких обставин, дане твердження не обґрунтовано жодним доказом, позивачем не зазначено яким чином дане твердження стосується предмету позову в межах саме даної справи. Щодо строків позовної давності зазначила, що з даними позовними вимогами підприємство звернулося до суду лише 06 липня 2023 року, позивач не довів наявність поважних причин, з яких сплив строк звернення до суду з позовом за період зі строком виконання за три роки до дня звернення до суду з позовом 06 липня 2023 року, відтак вимоги позивача про стягнення заборгованості поза межами цього строку позовної давності відповідно до згаданої норми ч. 4 ст. 276 ЦК України не підлягають стягненню (за період з 01.01.2015 по 01.07.2020 у сумі 39487,77 грн). Просила справу розглядати за її відсутністю.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Щодо строку позовної давності зазначила, що строк позовної давності за період з 12 березня 2017 року закінчувався 12 березня 2020 року, але на всій території України запроваджено карантин до 30 червня 2023 року, а тому під час дії карантину строки, визначені ст. 257 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину. Період заборгованості з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року не входить у строки позовної давності. Зазначила, що у разі застосування судом строку позовної давності заборгованість відповідачів за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в межах строку позовної давності за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року складатиме 33588,12 грн. Щодо нарахувань інфляційних втрат та 3% річних вказала, що нарахування розраховано до 24.02.2022 року, тобто до початку введення в дію воєнного стану в Україні, а тому нарахування є правомірними.

Судом встановлено що, відповідачі по справі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з Реєстру територіальної громади м. Харкова про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб.

Будинок АДРЕСА_2 є багатоквартирним, з системою централізованого опалення та гарячого водопостачання, надання послуг в даному будинку здійснює КП «Харківські теплові мережі».

Відповідачі є споживачами послуг теплопостачання шляхом відкриття абонентського особового рахунку № НОМЕР_1 .

Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг водо, теплопостачання та водовідведення» позивач надає відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Відповідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно зі ст. ст. 67, 68, 162 ЖК України, Правил користування приміщенням житлових будинків, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 08.10.1992 року №572, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, наймач, власник, орендар житлового приміщення, зобов`язані сплачувати за житлово-комунальні послуги.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Наведеними положеннями нормативних актів передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги внаслідок користування ними.

Відповідачі, будучи зобов`язаними своєчасно сплачувати плату за отримані послуги, в односторонньому порядку припинили виконувати взяті на себе зобов`язання, не сплачують заборгованість за отримані послуги.

Згідно з розрахунком заборгованості, який наданий КП «Харківські теплові мережі», відповідачі мають заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.01.2015 року по 23.02.2022 року в розмірі 51399 грн. 85 коп.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідачами до суду подані клопотання про застосування строку позовної давності по заявленим позовним вимогам.

Згідно із Законом України від 30.03.2020 року №540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із наступними змінами і доповненнями) установлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин, дію якого неодноразово було продовжено, останній раз термін дії карантину було продовжено на всій території України до 30 червня 2023 року.

Законом України від 15.03.2022 року № 2120- розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії".

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалася та триває на час розгляду справи.

В постанові Верховного Суду від 13 листопада 2024 року по справі № 383/1645/23 щодо позовної давності зазначено про те, що строк позовної давності в силу положень пунктів 12, 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України продовжено на строк дії карантину та воєнного стану в Україні. Позовна давність для пред`явлення позовних вимог на день звернення до суду не спливла, її перебіг був зупинений до кінця дії карантину, який був введений з 12 березня 2020 року та продовжувався до 30 червня 2023 року. Після припинення дії карантину строк, що залишився до кінця спливу позовної давності, продовжується на строк дії воєнного стану в Україні.

Таким чином, позовна давність для пред`явлення позовних вимог, яка станом на 12.03.2020 року (на момент встановлення карантину) не сплила, продовжується з 12.03.2020 року до даного часу.

Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно заборгованість в межах позовної давності за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року в розмірі 33588 грн. 12 коп. Розмір зазначеної заборгованості підтверджується відомостями нарахувань. Про зазначений розмір заборгованості зазначено і в додаткових поясненнях представника позивача від 19.12.2024 року.

Щодо заборгованості за період 01.01.2015 року по 11.03.2017 року сплив трьох річний строк позовної давності, а тому в стягненні заборгованості за період з 01.01.2015 року по 11.03.2017 року суд відмовляє у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Таким чином, суд не бере до уваги посилання відповідачів про те, що строки позовної давності за період з 12.03.2017 року по 01.07.2020 року теж сплили, оскільки скасування дії карантину відбулося 30 червня 2023 року. При цьому, суд зауважує, що з 12.03.2020 року строки позовної давності продовжувалися на строк дії карантину, а потім з 17.03.2022 року строки позовної давності також продовжувалися в зв`язку з введенням воєнного стану, а з 30.01.2024 року перебіг позовної давності, визначений ЦК України, зупиняється на строк дії такого стану.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з несвоєчасною сплатою наданих послуг позивач має право на відшкодування йому інфляційних втрат в сумі 4369,38 грн. та 3% річних в сумі 685,96 грн. Розрахунок інфляційних втрат і 3% річних міститься в відомостях нарахувань.

При цьому суд бере до уваги, що право на відшкодування цих сум виникло у позивача за період заборгованості з 01.10.2020 року по 23.02.2022 року, тобто до початку введення в дії воєнного стану в Україні. Крім того, заборгованість за наданими послугами за період з 01.10.2020 року по 23.02.2022 року, це заборгованість в межах строку позовної давності. Нарахування інфляційних втрат в сумі 4369,38 грн. та 3% річних в сумі 685,96 грн. проведено в межах 3-х річного строку позовної давності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача суд стягує в частковому відношенні понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у вигляді сплаченого судового збору 1837,19 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 10-13, 81, 83, 141, 264-265, 267, 354 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», ст.ст. 256-258, 267, 355, 368, 369, 541, 543, 625 Цивільного кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (, місцезнаходження: м. Харків вул. Мефодіївська, буд. 11 заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року в розмірі 33588 грн. 12 коп., інфляційні втрати в сумі 4369,38 грн. та 3% річних в сумі 685,96 грн., а всього 38643 грн. 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (, місцезнаходження: м. Харків вул. Мефодіївська, буд. 11) витрати на оплату судового збору в розмірі 1837,19 грн., по 459,30 грн. з кожного.

В задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.01.2015 року по 11.03.2017 року, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів.

СУДДЯ: