Провадження № 2/369/3138/25
РІШЕННЯ

Іменем України

07.03.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Липченко О.С.

за участі

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року позивач звернувсь до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві власності належить 17/30 частин житлового будинку та земельна ділянка площею 0,1004га по АДРЕСА_1 . Але проїзд до його земельної ділянки був перекритий відповідачкою, яка за рішенням сільської ради приватизувала земельну ділянку. Тому за рішенням суду встановлений постійний, безстроковий, безплатний сервітут на право проходу, проїзду частиною земельної ділянки відповідача. На виконання судового рішення ним отримано виконавчий лист, який повернутий державним виконавцем без виконання, оскільки судове рішення не передбачає заходів примусового виконання. Відповідачка також у добровільному порядку рішення суду не виконує. Таким чином, він позбавлений можливості використовувати свою земельну ділянку, паркан та ворота так і не демонтовані для встановлення сервітуту. Тому його право є порушеним та підлягає судовому захисту.

Просив суд зобов`язати ОСОБА_3 усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні частиною земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0256, яка належить ОСОБА_3 до належних ОСОБА_1 на праві власності домоволодіння та земельної ділянки кадастровий номер :01:010:0247 по АДРЕСА_1 , на яку рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2023 року по справі 369/6127/16ц встановлений постійний, безстроковий, безоплатний земельний сервітут на право проходу, проїзду на велосипеді, транспортному засобі частиною земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0256, яка належить ОСОБА_3 до належних ОСОБА_1 на праві власності земельної ділянки кадастровий номер :01:010:0247 та домоволодіння по АДРЕСА_1 відповідно до висновку експертів за результатами проведення судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №22852/17-41/16875/18-49 від 09 серпня 2018 року, шляхом знесення за власний рахунок (демонтувати) ОСОБА_3 воріт на частині земельної ділянки, на яку встановлений земельний сервітут площею 0,0027на на малюнку 4, позначена блакитним кольором та точками 1-2-3-е-d-c-b-а, проміри між точками: від 1 до 2 - 1,10 м; від 2 до 3 - 3,34 м; від 3 до е - 8,71 м; від е до d - 8,24 м; від d до с - 0,53 м; від с до b - 1,82 м; від b до а - 0,33 м та частини земельної, на яку встановлено земельний сервітут площею 0,0005 га на малюнку 4, позначена зеленим кольором точками 4-g-f, проміри між точками: від 4 до g - 10,3 м; від g до f - 1,29 м; від f до 4 - 9,39 м та зображених у висновку судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №22852/17-41/16875/18-49 від 09 серпня 2018 року.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 серпня 2024 року відкрито провадження та визначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

27 вересня 2024 року відповідачка ОСОБА_3 отримала ухвалу про відкриття, позовну заяву з додатками, що підтверджено відповідною розпискою.

31 жовтня 2024 року до суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Ніцу І.Г. про відкладення підготовчого судового засідання. При цьому вказав, що даний позов є передчасним і ОСОБА_1 зловживає своїми правами. Так, він отримав виконавчий лист та предявив його до примусового виконання, потім оскаржував дії та рішення виконавця. На даний час відкрито провадження по справі по скарзі ОСОБА_1 на бездіяльність державної виконавчої служби. Просив розгляд справи відкласти до розгляду скарги по справі 369/12277/24.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Просив позов задоволити.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував. Суду пояснив, що позивач вже звертався до суду з аналогічним позовом, але у задоволенні вимог було відмовлено. Рішення ж суду про встановлення сервітуту не містить жодних зобов`язання відповідачки, тому й було повернуто виконавчий лист без виконання. Крім того, позивач не звертався до відповідачки з проханням щодо знесення паркану. Жодних прав відповідачем не порушено. Крім того, рішення суду щодо встановлення сервітуту ще оскаржується в касаційному порядку. Просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1004га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:010:0247.

ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0180га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:010:0256.

ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,2049га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:010:0143.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2023 року частково задоволений позов ОСОБА_1 (справа 369/6127/16ц).

Встановлено постійний, безстроковий та безоплатний земельний сервітут на право проходу, проїзду на велосипеді та на транспортному засобі частиною земельної ділянки, кадастровий номер :010:0256, яка належить ОСОБА_3 до належних ОСОБА_1 на праві власності земельної ділянки кадастровий номер :010:0247 та домоволодіння по АДРЕСА_1 відповідно до Висновку експертів за результатами проведення судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи від 09.08.2018 року № 22852/17-41/16875/18-49, а саме:

1.частина земельного сервітуту площею 0,0027 га на малюнку 4, позначена блакитним кольором та точками 1-2-3-е-d-c-b-а, проміри між точками: від 1 до 2 - 1,10 м; від 2 до 3 - 3,34 м; від 3 до е - 8,71 м; від е до d - 8,24 м; від d до с - 0,53 м; від с до b - 1,82 м; від b до а - 0,33 м.

2.частина земельного сервітуту площею 0,0005 га на малюнку 4, позначена зеленим кольором точками 4-g-f, проміри між точками: від 4 до g - 10,3 м; від g до f - 1,29 м; від f до 4 - 9,39 м.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року рішення районного суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13 лютого 2023 року судові рішенні залишені без змін.

Рішення суду, яким встановлений сервітут, набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 4, 5, 7 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або цього власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, заповітом або рішенням суду; у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку.

Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Отже, позивачі, що наділені речовим правом на чуже майно, мають право на захист цього права у порядку і в спосіб передбачений главою 29 Цивільного кодексу України (ст.ст. 386-394).

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд зважує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає відповідний розподіл та покладання тягаря доказування на сторони певним чином. Одночасно згаданий принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Підставою для задоволення позову про усунення перешкод у користуванні власністю є встановлення сукупності певних обставини, а саме: наявність у позивача права власності на майно та наявність перешкод у можливості користування ним своєю власністю. Таким чином, відповідачем за негаторним позовом є лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю, а підставою мають слугувати посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Отже, право власності як абсолютне право має захищатися лише у разі доведення самого факту порушення.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, встановлені рішенням суду, та обставини, які визнаються сторонами.

При вирішенні спору судами встановлено факт відсутності проїзду до належної ОСОБА_1 ділянки та домоволодіння у зв`язку із встановленням ОСОБА_3 паркану, внаслідок чого було перекрито проїзд існуючим на генеральному плані с. Горенка провулком без назви до земельної ділянки позивача, яким той користувався до 2016 року, беручи до уваги те, що іншого проїзду до земельної ділянки позивача з дороги загального користування с. Горенка не існує. Зважаючи на доведеність позивачем тієї обставини, що повноцінне використання ним своєї земельної ділянки неможливе без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки - ділянки відповідача, суди прийшли до висновку про наявність правових підстав для встановлення постійного, безстрокового та безоплатного земельного сервітуту на право проходу, проїзду на велосипеді та на транспортному засобі частиною земельної ділянки, кадастровий номер :01:010:0256, яка належить ОСОБА_3 , до належних ОСОБА_1 на праві власності земельної ділянки кадастровий номер :01:010:0247 та домоволодіння з покладенням в основу рішення висновку експертів за результатами проведення судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи від 09.08.2018 року № 22852/17-41/16875/18-49.

З пояснень сторін встановлено, що рішення суду про встановлення земельного сервітуту не виконано через наявність паркану та воріт; у добровільному порядку ОСОБА_3 не сприяє виконанню рішення суду по встановленню сервітуту, а у примусовому порядку не можливо через відсутність у рішенні суду будь-яких зобов`язальний дій щодо відповідача.

Факт наявності паркану та воріт підтверджується і наявними у справі фото, й не заперечувалось представником відповідача.

Суд відхиляє посилання представника ОСОБА_3 , що матеріалами справи підтверджено, що остання нечинить позивачу перешкод у здійсненні встановлення та користування земельним сервітутом, його проходу, проїзду із земель загального користування в напрямку садиби. Натомість судом встановлено, що рішення суду про встановлення сервіртуту набрало законної сили, а тому має бути виконане і відсутні підстави для ревізії питання який варіант сервітуту є найменш обтяжливим для відповідача чи взагалі його необхідність. Зважаючи на встановлені судом обставини, надані сторонами докази, суд приходить до висновку про задоволення позову та усунення позивачу перешкод в користуванні майно шляхом знесення за власний рахунок відповідача (демонтування) воріт та паркану на частині земельної ділянки, де встановлений земельний сервітут.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст.ст. 202-215, 328, 391, 655 ст.ст.12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю задоволити.

Зобов`язати ОСОБА_3 усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні частиною земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0256, яка належить ОСОБА_3 до належних ОСОБА_1 на праві власності домоволодіння та земельної ділянки кадастровий номер :01:010:0247 по АДРЕСА_1 , на яку рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2023 року по справі 369/6127/16ц встановлений постійний, безстроковий, безоплатний земельний сервітут на право проходу, проїзду на велосипеді, транспортному засобі частиною земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0256, яка належить ОСОБА_3 до належних ОСОБА_1 на праві власності земельної ділянки кадастровий номер :01:010:0247 та домоволодіння по АДРЕСА_1 відповідно до висновку експертів за результатами проведення судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №22852/17-41/16875/18-49 від 09 серпня 2018 року, а саме 1.частина земельного сервітуту площею 0,0027 га на малюнку 4, позначена блакитним кольором та точками 1-2-3-е-d-c-b-а, проміри між точками: від 1 до 2 - 1,10 м; від 2 до 3 - 3,34 м; від 3 до е - 8,71 м; від е до d - 8,24 м; від d до с - 0,53 м; від с до b - 1,82 м; від b до а - 0,33 м. 2.частина земельного сервітуту площею 0,0005 га на малюнку 4, позначена зеленим кольором точками 4-g-f, проміри між точками: від 4 до g - 10,3 м; від g до f - 1,29 м; від f до 4 - 9,39 м, -

шляхом знесення за власний рахунок (демонтувати) ОСОБА_3 :

воріт на частині земельної ділянки, на яку встановлений земельний сервітут площею 0,0027на на малюнку 4, позначена блакитним кольором та точками 1-2-3-е-d-c-b-а, проміри між точками: від 1 до 2 - 1,10 м; від 2 до 3 - 3,34 м; від 3 до е - 8,71 м; від е до d - 8,24 м; від d до с - 0,53 м; від с до b - 1,82 м; від b до а - 0,33 м та зображених у висновку судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №22852/17-41/16875/18-49 від 09 серпня 2018 року;

паркану вздовж частини земельної, на яку встановлено земельний сервітут площею 0,0005 га на малюнку 4, позначена зеленим кольором точками 4-g-f, проміри між точками: від 4 до g - 10,3 м; від g до f - 1,29 м; від f до 4 - 9,39 м та зображених у висновку судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №22852/17-41/16875/18-49 від 09 серпня 2018 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 07 березня 2025 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ