Справа № 282/1788/24
Провадження № 2/282/117/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року

селище Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Носач В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором №4797274 від 10.10.2021 у розмірі 27120,00 грн, понесені витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн, понесені витрати на правову допомогу в сумі 9000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.10.2021 між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір №4797274.

Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених договором надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений договором термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки /терміни, що визначені договором.

Відповідно до умов договору сума (загальний розмір) кредиту становить 4000,00 грн. Проценти за користування кредитом - 1560,00 грн, які нараховуються за ставкою 3 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожний день користування кредитом.

У разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгації та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою.

Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору.

Строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.

13.01.2022 було укладено договір №13-01/2022-79 відповідно до якого ТзОВ «Мілоан» відступило на користь ТзОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитним договором до позичальників, в тому числі за договором №4797274.

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТзОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами позичальників, в тому числі за договором №4797274.

Таким чином, ТзОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №4797274.

Ухвалою суду від 07 січня 2025 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі відповідач отримав 23 січня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило.

Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

Крім того, клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Анкета-заява на кредит № 4797274 від 09.10.2021 містить відомості щодо погоджених умов кредитування по заяві ОСОБА_1 у ТОВ «Мілоан».

10.10.2021 ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит № 4797274, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти в сумі 4000,00 грн, строком на 13 днів з 10.10.2021, дата повернення кредиту 23.10.2021, зі сплатою комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом.

Комісія за надання кредиту 1160,00 грн, яка нараховується за ставкою 29.00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Проценти за користування кредитом 1560,00 грн, які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом.

Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожний день користування кредитом.

Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 6720,00 грн.

Цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Відповідно до графіку платежів, додаток № 1 до договору про споживчий кредит №4797274 від 10.10.2021 строк, на який надано кредит становить 13 днів, дата видачі кредиту 10.10.2021, дата повернення 23.10.2021, сума кредиту 4000,00 грн, проценти за користування кредитом 1560,00 грн, комісія - 1160,00 грн, реальна річна процентна ставка 211,831,805.00 %, загальна вартість кредиту 6720,00 грн.

У паспорті споживчого кредиту зазначена інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти.

Із довідки ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію вбачається, що, відповідач ОСОБА_1 ідентифікований ТОВ «Мілоан», як позичальник за укладеним договором №4797274 від 10.10.2021, оскільки акцептував підписавши 10.10.2021 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора W59270, направленого на номер телефону відповідний договір.

Довідка видана ТОВ «ФК «Елаєнс» є підтвердженням успішного проведення платежу в сумі 4000,00 грн. ТОВ «Мілоан», згідно договору № 4797274 від 10.10.2021.

Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення, ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №4797274 в сумі 18720,00 грн, яка складається із: тіло кредиту 4000,00 грн, заборгованість по процентам 13560,00 грн; заборгованість по комісії 1160,00 грн.

13.01.2022 між ТОВ «Мілоан» (клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор) було укладено Договір факторингу № 13-01/2022-79, за умовами якого, клієнт, первісний кредитор, зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками.

Із акту приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу № 13-01/2022-79 від 13.01.2022, а також реєстру боржників до договору факторингу № 13-01/2022-79 слідує, що у ОСОБА_1 рахується заборгованість перед ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №4797274 в сумі 18720,00 грн, яка складається із: тіло кредиту 4000,00 грн, заборгованість по процентам 13560,00 грн; заборгованість по комісії 1160,00 грн.

10.01.2023 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за умовами якого, ТОВ «Вердикт Капітал» передає ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, зазначених у додатках №1 та №3 до цього договору.

Із витягу з Реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 та акту прийому передачі реєстру боржників за договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року вбачається, що у ОСОБА_1 рахується заборгованість перед ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №4797274 в сумі 27120,00 грн, яка складається із: тіло кредиту 4000,00 грн, заборгованість по процентам 21960,00 грн; заборгованість по комісії 1160,00 грн.

Позивачем долучено до матеріалів справи розрахунок заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 перед ТзОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №4797274, відповідно до якого станом на 10.01.2023 загальна сума заборгованості становить 27120,00 грн, яка складається із: тіло кредиту 4000,00 грн, заборгованість по відсоткам на дату відступлення права вимоги 13560,00 грн; нараховані відсотки за період з 13.01.2022 по 23.02.2022 8400,00 грн, заборгованість по комісії 1160,00 грн.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин сьомої та дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу якщо відповідач заперечує проти позову, то саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами.

Проте, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовних вимог взагалі.

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У даній справі встановлено, що 09.10.2021 ОСОБА_1 заповнив анкету-заяву на отримання кредиту, відповідно до якої просив ТОВ «Мілоан» надати їй кредит на наступних умовах: сума кредиту 4000,00 грн, термін кредиту 13 днів. Сума до повернення 6720,00 грн, яка складається із: комісії 1160,00 грн, яка нараховується одноразово за ставкою 29,00 відсотків від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом 1560,00 грн, нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відтак, сторони погодили істотні умови договору про споживчий кредит.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення ОСОБА_1 отриманих в позику коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування та комісії.

Разом з тим, заявляючи вимогу про стягнення відсотків у сумі 21960,00 грн ТОВ «Вердикт Капітал» обчислило їх поза межами строку кредитування.

Як встановлено з матеріалів справи, строк кредитування був погоджений сторонами та становив 13 днів.

Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення кредиту матеріали справи не містять. Позивачем не надано до суду доказів, того, що позичальник для продовження строку кредитування вчинив дії передбачені розділом 6 правил, у тому числі сплатив комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.

Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 1560,00 грн виходячи з розрахунку: 4000 грн (тіло кредиту) х 3,00% (відсоткова ставка за один день користування кредитом) х 13 днів (строк позики) (графік платежів за договором про споживчий кредит №4797274).

Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.

Відтак, надані позивачем розрахунок заборгованості та витяг з реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 факторингу не можуть вважатися належними доказами на підтвердження наявності заборгованості по відсотка у сумі 21960,00 грн.

Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 повернув кредитні кошти, отримані ним на підставі договору про споживчий кредит № 4797274 від 10.10.2021, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4000,00 грн заборгованість за відсотками у сумі 1560,00 грн та комісія за надання кредиту 1160,00 грн, а всього 6720,00 грн.

Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, тому судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжним дорученням, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 600,27 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн 00 коп суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Коллект центр" в особі директора Ткаченко М.М. та адвокатським об`єднанням "ЛІГАЛ АССІСТАНС", в особі керуючого партнера Бурдюг Т. В. укладено Договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024.

Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги №335 від 01.1.2024, витягу з акту №1 про надання юридичної допомоги від 29.112024, сторони погодили надання наступних правових (юридичних послуг) між товариством та адвокатським об`єднанням про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 : надання усної консультації 2 години х 1500,00 грн = 3000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 2 годин х 3000,00 грн = 6000,00 грн. Отже, загальний розмір правничих витрат склав 9000,00 грн.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом встановлено, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам, а тому стягує з відповідача 2230,20 грн витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором №4797274 у розмірі 6720 (шість тисяч сімсот двадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати по сплаті судового збору у розмірі 600 (шістсот) гривень 27 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати на правову допомогу у розмірі 2230 (дві тисячі двісті тридцять) гривень 20 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників судового процесу:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», адреса: м. Київ вул. Мечнікова, будинок,3 офіс 306, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя В.М. Носач