Житомирський апеляційний суд
Справа 287/1092/23
26 лютого 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,
суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,
за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі
заяву представника ОСОБА_1 адвоката Семеньки Василя Михайловича про ухвалення додаткового судового рішення
у цивільній справі №287/1092/23 за позовом ОСОБА_1 , поданим через адвоката Семенька Василя Михайловича, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним та розподіл спільного майна подружжя
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Семенька Василь Михайлович звернувся до суду із заявою про долучення доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу. Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, в сумі 5 000 грн.
Заява обґрунтована тим, що Житомирським апеляційним судом розглядалася апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 22 серпня 2024 року. Житомирський апеляційний суд 29 січня 2025 року залишив рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 22 серпня 2024 року без змін. Подаючи відзив на апеляційну скаргу, позивач зазначила орієнтовний розрахунок судових витрат у справі, які вона понесла і очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, а саме, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн. Також у відзиві на апеляційну скаргу заявлено, що в порядку частини восьмої ст.141 ЦПК України належні докази, понесених позивачем судових витрат, будуть надані суду до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Між ОСОБА_1 та адвокатом Семенькою В.М. 21 лютого 2023 року укладений договір про надання правової допомоги. Додатковою угодою від 05 листопада 2024 року №2 строк дії договору продовжений до 31 грудня 2025 року. В межах дії вказаного договору сторонами укладена угода №3, в якій погоджений перелік послуг, які будуть надані в суді апеляційної інстанції. Позивач оплатила 03 лютого 2023 року вартість юридичних та адвокатських послуг, що підтверджується платіжною інструкцією від 03 лютого 2025 року на суму 5 000 грн.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Від представника ОСОБА_1 адвоката Семенька В.М. надійшло клопотання про розгляд заяви без позивача та її представника. Відповідно до частини четвертої ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення та явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою у відповідності до положень частини другої ст.372 ЦПК України.
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до пункту третього частини першої ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання (перше речення частини четвертої ст.270 ЦПК України).
За положеннями частини першої ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За нормами п.1 частини третьої ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини восьмої ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Із матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу та зазначав, що докази понесених судових витрат будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення у справі.
Постанова Житомирським апеляційним судом ухвалена 29 січня 2025 року.

03 лютого 2025 року, тобто впродовж п`яти днів після винесення судом апеляційної інстанції постанови від 29 січня 2025 року, засобами поштового зв`язку представник позивача ОСОБА_1 адвокат Семенька В.М. направив заяву про долучення доказів на підтвердження розміру витрат, понесених позивачем у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Отже, з додержанням порядку частини восьмої ст.141 ЦПК України відповідачем заявлено про стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги та подані докази у підтвердження їх розміру.

Відповідно до положень частини другої-третьої ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом із тим, згідно з частиною четвертою ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Між ОСОБА_4 (надалі - клієнт) та адвокатом Семеньком В.М. 21 лютого 2023 року був укладений договір про надання правової допомоги (надалі - договір). Відповідно до п.1.1 вказаного договору, за цим договором адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язаний сплатити винагороду (гонорар) та витрати, необхідні для виконання його доручень, у порядку та строку обумовлені сторонами у договорі. Строк надання послуг та строк дії договору починається з дати його укладання та підписання сторонами і закінчується 31 грудня 2024 року.

Додатковою угодою від 05 листопада 2024 року №2 до договору про надання правової допомоги від 21 лютого 2022 року п.3.1 договору викладений в наступній редакції: «Строк надання послуг та строк дії договору починається з дати його укладання та підписання сторонами, та закінчується 31 грудня 2025 року».

Додатковою угодою від 05 листопада 2024 року №3 до договору про надання правової допомоги від 21 лютого 2022 року доповнено п.1 договору наступним положенням: «1.3. Виконавець зобов`язується надати замовнику комплексне юридичне та адвокатське супроводження судового процесу у Житомирському апеляційному суді за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 22 серпня 2024 року в справі №287/1092/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним та розподіл спільного майна подружжя: аналіз апеляційної скарги, підготовка відзиву на апеляційну скаргу та його подача; представництво інтересів замовника в суді (участь у судових засіданнях); підготовка та подача інших процесуальних документів; підготовка та подача заяви про стягнення судових витрат з підтверджуючими доказами їх понесення». Також доповнено п.4 договору наступним положенням: «4.3. Вартість наданих юридичних та адвокатських послуг, що визначені п.1.3 договору, становить 5 000 грн та підлягають сплаті замовником виконавцю протягом десяти днів з дати ухвалення рішення Житомирським апеляційним судом».

ОСОБА_1 03 лютого 2025 року сплатила ОСОБА_5 вартість юридичних послуг в сумі 5 000 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції від 03 лютого 2025 року.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п.61 постанови Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року в справі №905/1795/18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 зроблено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Разом із тим, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року в справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року в справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року в справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року в справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір є обґрунтованим.

Для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконані адвокатом роботи (надані послуги); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

За таких обставин, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Отже, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, характер виконаних адвокатом робіт, враховуючи, що ознайомлення з матеріалами справи, а також вивчення та аналіз матеріалів справи включають здійснення адвокатом дій щодо опрацювання справи та її вивчення, а також враховуючи критерій розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин справи, керуючись принципами справедливості та верховенства права, колегія суддів дійшла висновку, що судові витрати на надання професійної правничої допомоги в сумі 5 000 грн у цьому випадку є завищеними порівняно з співмірністю і складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягом наданих ним послуг, а тому їх розмір може бути зменшений до 3 000 грн.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про часткове задоволення заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Семеньки В.М. про розподіл судових витрат, пов`язаних із правничою допомогою під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції. Сума 3 000 грн відповідає складності справи та вчиненим адвокатом позивача процесуальним діям.

Керуючись ст.ст.141,259,270,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Семеньки Василя Михайловича задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 3 000 грн.

У задоволенні решти суми відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуюча Судді: