Провадження № 2/761/2904/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Левицької Т.В.

при секретарі: Котляренко К.І.

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Любарська Наталія Василівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_2 терміном в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що його батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

10 жовтня 2023 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Любарської Н.В. позивач подав заяву про видачу останньому свідоцтва про право на спадщину за законом на майно його батька, ОСОБА_2 .

09 листопада 2023 року вказаним приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті його батька, у зв`язку з тим, що спадкоємцем був пропущений передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позову заяву, суду повідомив, що предметом спадщини є земельна ділянка, розташована на АДРЕСА_1 та яка належала на праві власності батькові позивача - ОСОБА_2 , на підтвердження чого надав копію Державного акта на право власності на земельну ділянку.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали позовної заяви, суд вважає за необхідне направити справу для розгляду за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва, виходячи з наступного.

В судове засідання інші учасники справи не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. До суду направили заяви про розгляду справи без їх участі.

Так, із змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Любарської Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно його батька - ОСОБА_2 . який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті батька позивача відкрилася спадщина, до складу якої згідно з копією Державного акту на право власності, входить земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально не належить до Шевченківського району міста Києва, а належить до Солом`янського району міста Києва.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил територіальної підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорія справ.

У п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 роз`яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч. 1 ст. 114 ЦПК). Згідно з положеннями ст. 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 у справі № 911/2390/18.

Поняття "позови, що виникають з приводу нерухомого майна» є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно), а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном (постанова Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , до складу якої входить нерухоме майно, а саме земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально не належить до Шевченківського району міста Києва, а належить до Солом`янського району міста Києва.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України, якщо суддя вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, передає справу на розгляд іншому суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, передача справи на розгляд іншому суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

З наведеного вбачається, що позов подано з порушенням правил виключної підсудності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дана справа відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Солом`янського районного суду міста Києва.

Таким чином, оскільки нерухоме майно розташоване поза межами дислокації Шевченківського району м. Києва, існують підстави для передачі матеріалів вказаної справи на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва, як суду, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого належить вказаний позов.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 4, 27, 30, 31, 32, 197, 259, 261, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу № 761/33390/24 (номер провадження № 2/761/2904/2025) за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Любарська Наталія Василівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, передати на розгляд за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: