ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2025 року м. Кропивницький

справа № 405/7012/23

провадження № 22-ц/4809/284/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 липня 2024 року у складі головуючого судді Драного В. В.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, заперечень на позов і рішення суду першої інстанції.

У вересні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОКВП «Дніпро-Кіровоград», в якому просили зобов`язати відповідача провести перерахунок нарахованої з січня 2016 року до 30 квітня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 плати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, обрахувавши її згідно із показниками лічильника холодної води СК-1,5, заводський номер 4023721, а також стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 52 151, 34 грн.

В обґрунтування позову зазначали, що у травні 2023 року ОКВП «Дніпро-Кіровоград» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2016 по 31.03.2023 в розмірі 47 445,11 грн. Цей борг відповідач нарахував за нормою споживання відповідно до кількості зареєстрованих осіб, а не за показниками лічильника.

Вказано, що 11.02.2016 у квартирі позивачів було встановлено повірений лічильник.

До кінця червня 2016 року позивачі разом з дочкою ОСОБА_3 постійно проживали у квартирі та користувалися комунальними послугами.

Однак, у зв`язку з лікуванням їх дочки, з липня 2016 року вони у цій квартирі не проживали та комунальними послугами не користувалися, газовий котел зламаний, опалення взимку не здійснюється.

ОСОБА_1 здійснювала догляд за своєю дочкою та перебувала разом з нею у закладах охорони здоров`я та монастирях.

Коли вони приїздили до міста, то проживали у квартирі матері ОСОБА_1 .

Крім того, у 2016 році ОСОБА_1 також захворіла, та у період з 2020 року по 2023 рік часто перебувала на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я.

В той же час, ОСОБА_2 з 2018 року почав виїздити за кордон на заробітки та на короткий час повертався в Україну.

З лютого 2022 року він постійно перебуває за кордоном.

Позивачі зазначили, що ОСОБА_1 у липні 2023 року звернулася до відповідача із заявою про перерахунок боргу, на що 18.07.2023 отримала відповідь про те, що з неї знято нарахування за нормою споживання у періоди, коли вона перебувала на стаціонарному лікуванні, однак нарахування боргу за період з 01.07.2019 по 31.03.2023 все одно здійснюється за нормою споживання, а не за показаннями лічильника, оскільки лічильник не було повірено.

Позивачі вважають таке нарахування боргу неправомірним, оскільки вони з липня 2016 року послугами водопостачання за вказаною адресою не користувалися.

Жодного повідомлення про необхідність проведення планової періодичної повірки лічильника у 2019 році відповідач позивачам не вручав.

Чинним законодавством не передбачено право виконавця житлово-комунальної послуги нараховувати плату за послуги водопостачання згідно норми споживання у разі непроведення споживачем своєчасної чергової повірки лічильника при відсутності сумнівів у правильності показань.

Крім того, ці неправомірні дії відповідача завдали ОСОБА_1 моральної шкоди, яку вона оцінює у розмірі 52 151,34 грн.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечила щодо позовних вимог. Вказала, що ОКВП «Дніпро-Кіровоград» надає послуги водопостачання та водовідведення за адресою позивачів по АДРЕСА_1 , кількість осіб, що отримують послуги 3.

Засіб обліку води СК-1.5 заводський №4023721 підлягав періодичній повірці у ІІ кварталі 2019 року, що підтверджується результатами повірки від 15 лютого 2016 року та Актом про монтаж засобу вимірювальної техніки від 17 лютого 2016 року №26.

17 квітня 2019 року позивач ОСОБА_1 під підпис отримала повідомлення про необхідність повірки водолічильника та її оплати, яка відбудеться 17 травня 2019 року.

Однак, оскільки споживачами не було оплачено повірку, то даний прилад обліку було знято з 01 липня 2019 року.

В подальшому, нарахування послуги проводилося по нормі споживання 7,7 куб.м./міс на одну особу.

При цьому, відповідач зазначає, що позивачі не зверталися до нього із заявою щодо тимчасової відсутності споживача або членів їх сім`ї або відключення холодної води та опломбування запірних вентилів у їх квартирі.

Крім того, у разі відсутності інформації про показання повіреного лічильника виконавець зобов`язаний здійснювати розрахунки також за нормою споживання.

Водночас, актом комісії ОКВП «Дніпро-Кіровоград» від 18 липня 2023 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було знято нарахування послуги у період, коли вони перебували на стаціонарному лікуванні та зменшено розмір їх боргу.

Позовні вимоги не містять обґрунтування завдання позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди діями відповідача (а.с.50-52).

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 липня 2024 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про зобов`язання провести перерахунок та стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Зобов`язано Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» провести перерахунок нарахованої з січня 2016 до 02.06.2016 за адресою: АДРЕСА_1 , плати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, обрахувавши її згідно із показниками лічильника холодної води СК-1,5. заводський номер 4023721.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд урахував, що довідкою ОКВП «Дніпро-Кіровоград» про нарахування плати та розмір платежів за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з 01.01.2016 по 30.04.2017 підтверджується помилкове нарахування плати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення без врахування наданих (отриманих) показників засобу обліку (лічильника холодної води СК-1,5, заводський номер 4023721), а тому позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок нарахованої з січня 2016 до 02 червня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , плати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, обрахувавши її згідно із показниками лічильника холодної води СК-1,5, заводський номер 4023721, є обгрунтованими.

Відмовляючи в задовленні іншої частини позовних вимог, суд виснував, що позивачами не доведено неправомірності нарахування плати за дану послугу за нормами споживання.

Позивачка ОСОБА_1 у своєму позові не навела жодних доказів заподіяння їй моральних та душевних страждань через протиправні дії та бездіяльність відповідача, та не вказала у чому проявилась завдана їй моральна шкода, її рівень, психічні та фізіологічні наслідки, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Грицина Валентина Іванівна, подали до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставлять питання про скасування рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 липня 2024 року та ухвалення нового про повне задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, відповідачем неправомірно нараховано позивачам плату за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за нормами споживання виходячи з кількості осіб, які були зареєстровані в квартирі, оскільки починаючи з липня 2016 року вони з поважних причин не проживали в належній їм квартирі, відповідно водою не користувалися, а тому і не сплачували послуги.

Крім того зазначено, що жодного повідомлення від ОКВП «Дніпро-Кіровоград» про необхідність проведення планової повірки приладу обліку, дата якої ніби-то була призначена на 17 травня 2019 року, як стверджує відповідач, позивачам не вручалося.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишення без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 327496232 від 30 березня 2023 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з 13 жовтня 2004 року (а.с. 12).

Відповідно до витягу з реєстру мешканців м. Кропивницького ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Шляхом відкриття позивачами особового рахунку № НОМЕР_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та оплатою позивачами послуг водопостачання між сторонами виникли фактичні договірні відносини, згідно яких підприємство зобов`язалось надавати послуги з централізованого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , а позивачі своєчасно їх оплачувати.

17 лютого 2016 року представник ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та ОСОБА_1 склали акт про монтаж засобу вимірювальної техніки № 26, згідно якого виконавець комунальної послуги здійснив монтаж засобу вимірювальної техніки СК-1,5 № 4023721 після його повірки з показником 1761,748. Дата наступної повірки І квартал 2019 року (а.с. 20).

17 квітня 2019 року ОСОБА_1 отримала повідомлення від ОКВП «Дніпро-Кіровоград» про необхідність повірки засобу вимірювальної техніки СК-1,5 № 4023721, яка відбудеться 17 травня 2019 року після її оплати споживачем, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 55, 56).

З наданої позивачами медичної документації встановлено, що ОСОБА_1 у період з 22.05.2020 по 25.05.2020, з 12.06.2020 по 15.06.2020, з 03.07.2020 по 06.07.2020, з 12.04.2021 по 14.04.2021, з 05.05.2021 по 07.05.2021, з 27.05.2021 по 07.06.2021, з 11.08.2021 по 13.08.2021, з 02.09.2021 по 06.09.2021, з 02.12.2021 по 03.12.2021, з 08.02.2022 по 18.02.2022, з 22.02.2022 по 03.03.2022, з 10.04.2023 по 18.04.2023 перебувала на стаціонарному лікуванні, а ОСОБА_3 з 21.11.2022 по 29.11.2020 (а.с. 23-30, 35-36).

Згідно листа Головного центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 04.01.2024 № 19-492/18/24-Вих громадянин України ОСОБА_2 у період з 15.08.2018 по 10.11.2018, з 02.03.2019 по 30.05.2019, з 06.10.2019 по 22.12.2019, з 04.01.2020 по 19.02.2020, з 22.02.2020 по 18.05.2020, з 28.08.2020 по 30.11.2020, з 15.05.2021 по 11.12.2021, та з 12.02.2022 перебував (перебуває) за кордоном (а.с. 76).

У травні 2023 року ОКВП «Дніпро-Кіровоград» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2016 по 31.03.2023 в розмірі 47445,11 грн, а також індекс інфляції та 3% річних. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.05.2023 відкрито провадження за даним позовом (а.с. 5, 6-7).

04 липня 2023 року засіб вимірювальної техніки СК-1,5 № 4023721 було демонтовано з показником 1800 для його подальшої повірки та 10 липня 2023 року здійснено монтаж назад після повірки, що підтверджується відповідними актами (а.с. 34).

12 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до ОКВП «Дніпро-Кіровоград» із заявою про перерахунок заборгованості, оскільки вона та її дочка не проживали за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з їх хворобами, про що додала до заяви акти про монтаж і демонтаж та виписки з лікарні (а.с. 58).

Згідно акту постійно діючої комісії по врегулюванню дебіторської заборгованості (яка не закріплена рішенням суду) по наданню послуг водопостачання та водовідведення від 18 липня 2023 року № 4332 знято ОСОБА_1 нарахування плати за цю послугу у періоди її стаціонарного лікування, а саме з 12.06.2020 по 15.06.2020, 05.05.2021 по 07.05.2021, 11.08.2021 по 13.08.2021, 02.12.2021 по 03.12.2021 з 10.04.2023 по 18.04.2023, а також ОСОБА_3 з 21.11.2022 по 29.11.2022 (а.с. 14).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач-фізична або юридична особа,яка є власником (співвласником)нерухомого майна, або за згодою власника інша особа,яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. п. 6, 13 ч. 1 ст. 1 ст. Закону №2189-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 525-526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно п. 4 Порядку розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року № 1107, нормативи питного водопостачання у конкретному населеному пункті розробляються та науково обґрунтовуються згідно з Методикою визначення нормативів питного водопостачання населення спеціалізованими науково-дослідними організаціями на замовлення місцевих державних адміністрацій або органів місцевого самоврядування та затверджуються ними після погодження із структурним підрозділом місцевої державної адміністрації охорони здоров`я, екології та природних ресурсів та територіальними органами Держводагентства.

Рішенням Кіровоградської обласної ради від 20.05.2016 № 82 затверджені нормативи питного водопостачання населення в населених пунктах, що обслуговуються ОКВП «Дніпро-Кіровоград». Так, загальний норматив питного водопостачання, норма споживання послуг з централізованого постачання питної води та норма споживання послуг з централізованого водовідведення на 1 особу у житлових будинках з централізованою каналізацією з водопроводом, каналізацією, з ваннами та газовими (електро) водопідігрівачами становить 7,7 куб.м. за місяць.

Відповідно до п.п. 11, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005 № 630, чинних на час спірних правовідносин, плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу).

Як вбачається з п. 14 Правил від 21.07.2005 № 630, чинних на час спірних правовідносин, показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця.

Крім того, згідно п. 15 Правил від 21.07.2005 № 630, чинних на час спірних правовідносин, засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця.

17 лютого 2016 року представник ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та ОСОБА_1 склали акт про монтаж засобу вимірювальної техніки № 26, згідно якого виконавець комунальної послуги здійснив монтаж засобу вимірювальної техніки СК-1,5 № 4023721 після його повірки з показником 1761,748. Дата наступної повірки І квартал 2019 року (а.с. 20).

17 квітня 2019 року ОСОБА_1 отримала повідомлення від ОКВП «Дніпро-Кіровоград» про необхідність повірки засобу вимірювальної техніки СК-1,5 № 4023721, яка відбудеться 17 травня 2019 року після її оплати споживачем, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 55, 56).

Однак, повірка даного лічильника була здійснена лише у липні 2023 року.

При цьому, які вірно встановив суд першої інстанції, позивачами не надано належних та допустимих доказів того, що у період з червня 2016 року по 31 липня 2019 року вони передавали відповідачу показання засобу обліку (лічильника), який був повірений у встановленому законом порядку, а відтак, неможливо встановити якими саме були показники лічильника у даний період.

У свою чергу, згідно п. 2 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», який набрав чинності 02 серпня 2017 року, обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку.

Так само, позивачами не надано належних та допустимих доказів (акту монтажу), що підтверджували б наявність у них за даною адресою повіреного у встановленому законом порядку приладу обліку води (водолічильника) у період з 31 липня 2019 року по 10 липня 2023 року, а тому виконавець послуги водопостачання та водовідведення не має права здійснювати у цей період нарахування за показниками лічильника.

У зв`язку з чим, відповідач правомірно нараховував позивачам плату за послугу з централізованого водопостачання та водовідведення за нормою споживання у період з червня 2016 року по 31 липня 2019 року, оскільки позивачі щомісячно не передавали показання засобу обліку (лічильника), а у період з 01 серпня 2019 року по 30 квітня 2023 року - оскільки за адресою споживачів був відсутній повірений у встановленому порядку засіб обліку (лічильник).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Згідно з п. 45 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 05 липня 2019 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2022 року №85) споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови документального підтвердження відповідно до умов договору.

Тимчасова відсутність споживача і членів його сім`ї у відповідному житловому приміщенні є підставою для перерахунку плати за житлово-комунальну послугу, а не нарахування послуги за показаннями засобу обліку (лічильника).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що правом на такий перерахунок позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уже скористалися, подавши відповідні заяви до відповідача.

Позивачі не надали відомостей, що у період з 2016 року по день звернення до суду вони зверталися із заявами до відповідача в яких повідомляли про те, що не проживають за адресою свого місця реєстрації, не зазначали про поважність причин своєї відсутності, таких як перебування на лікуванні.

Останні не були позбавлені можливості за всі ці роки повідомити про поважні причини своєї тимчасової відсутності ОКВП «Дніпро-Кіровоград», у визначеному законом порядку.

Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції ОСОБА_2 не позбавлений права звернутися до ОКВП «Дніпро-Кіровоград» із заявою про перерахунок плати за житлово-комунальну послугу, вказавши про причини своєї відсутності за зареєстрованим місцем проживання.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки згідно довідки ОКВП «Дніпро-Кіровоград» про нарахування плати та розмір платежів за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з 01.01.2016 по 30.04.2017 відповідач помилково нарахував плату за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення без врахування наданих (отриманих) показників засобу обліку (лічильника холодної води СК-1,5, заводський номер 4023721), тому зобов`язав відповідача провести перерахунок нарахованої з січня 2016 до 02.06.2016 за адресою: АДРЕСА_1 , плати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, обрахувавши її згідно із показниками лічильника холодної води СК-1,5, заводський номер 4023721.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності доказів заподіяння відповідачем моральних страждань або втрат немайнового характеру позивачці.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення в оскаржуваній частині з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом фактичними обставинами справи та наведеними нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Виходячи з викладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, не порушено норми процесуального права.

З підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення, підстави для розподілу судових витрат, передбачені ст. 141 ЦПК відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Грицина Валентина Іванівна, залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повна постанова складена 06.03.2025.

Судді

С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко

О. І. Чельник