Дата документу 26.02.2025 Справа № 333/2304/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/2304/21 Головуючий у 1 інстанції Тучков С.С.
Провадження № 22-ц/807/412/25 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Кухаря С.В.,

Трофимової Д.А.

за участю секретаря судового засідання Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» Грамчук Марини Олександрівни на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання протиправним, скасування протоколу та акту розрахунку,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2021 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу,

Посилаючись на те, що 10.07.2016 року за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сімейна, буд. 35, у споживача ОСОБА_1 працівниками ПАТ «Запоріжгаз» було встановлено лічильник газу G-4 Візар №0075859 та опломбовано, про що складено акт про монтаж засобу вимірювальної техніки від 10.07.2016 року №007145. Відповідно до п. 4 глави 6 розділу X Кодексу газорозподільних систем за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені. 14.03.2018 року до ПАТ «Запоріжгаз» звернувся ОСОБА_1 з проханням про заміну газового лічильника у зв`язку з поломкою останнього зупинкою. 16.03.2018 року представник ПАТ «Запоріжгаз» виконав роботи по зняттю побутового лічильника газу G-4 «Візар» №0075859 за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сімейна, буд.35, та встановив інший лічильник газу G-4 «Візар» №0091099, про що складено відповідний акт про демонтаж-монтаж засобу вимірювальної техніки №2886 від 16.03.2018 року. Згідно з протоколом про направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу №1194 від 16.03.2018 року у споживача ОСОБА_1 здійснено демонтаж лічильника газу G-4 «Візар» №0075859, який упаковано в пакет та направлено на проведення експертизи, яка відбулася 21.03.2018 року за адресою: м.Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд.52, каб. 4. На експертизу запрошувався і позивач. Факт доставки в належному стані демонтованого ЗВТ для проведення експертизи підтверджується актом експертизи лічильника газу №0372 від 21.03.2018 року, де зазначено про цілісність пломби на упаковці. Експертизу лічильника газу відповідача було проведено у відповідності до вимог глави 10 розділу X Кодексу газорозподільних систем. 21.03.2018 року в спеціально обладнаному приміщенні Управління метрології ПАТ «Запоріжгаз» Державним повірником ДП «Запорізький науково-виробничий центр стандартизації метрології та сертифікації» в присутності ОСОБА_1 було проведено експертизу побутового газового лічильника G-4 Візар №0075859, за результатами якої складено акт експертизи №0372 від 21.03.2018 року. За висновками експертизи виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: лічильний механізм не фіксується щільно в своєму посадковому місці в корпусі лічильника, зазор з лівої сторони між корпусом лічильника і відліковим механізмом дозволяє частково вийняти відліковий механізм зі свого місця, чим надається доступ до його роботи, наявний доступ в роботу лічильного механізму, позаштатний режим роботи ЗВТ, лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні, лічильник упаковано в пакет, опломбовано пломбою, повернуто споживачу. Зазначений акт був підписаний усіма членами комісії та ОСОБА_1 , який жодних зауважень не вказав. 21.03.2018 року представниками оператора ГРМ було складено Акт про порушення №ВЛВ-0146, згідно з яким встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Вказаний акт також був підписаний споживачем без жодних зауважень. На виконання вимог пункту 8 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, до акту про порушення №ВЛВ-0146 від 21.03.2018 року внесено інформацію щодо місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення, дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення, контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії). За результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії 28.03.2018 року, в присутності споживача, було прийнято рішення про задоволення акту про порушення № ВЛВ-0146 від 21.03.2018 року. Розрахунок об`єму необлікованого природного газу за зазначеною адресою нараховано за граничними об`ємами за період з 21.09.2017 року по 28.02.2018 року з урахуванням всіх газових приладів і пристроїв споживача, опалювальної площі та кількості зареєстрованих осіб. Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) та його вартості та рахунок на сплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) та його вартості в сумі 61666,78 гривень були надіслані зі супровідним листом на адресу відповідача. Користуючись наданим правом на оскарження вартості необлікованого (донарахованого) природного газу ОСОБА_1 звернувся із позовом про захист прав споживача до Комунарського районного суду м. Запоріжжя. 25.04.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя постановлено рішення у справі №333/6352/18, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 03.07.2019 року Запорізьким апеляційним судом рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.04.2019 року у цій справі змінено в частині правового обґрунтування підстав для відмови в позові. Відповідно до рішення загальних зборів Товариства, затвердженого протоколом Загальних зборів акціонерів ПАТ «Запоріжгаз» № 20 від 10.04.2019 року прийнято рішення про перейменування ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» у Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз».

Просили суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь вартість донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу у сумі 61666 гривень 78 копійок, а також судові витрати,

02.06.2021 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання протиправним, скасування протоколу та акту-розрахунку.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 отримує від AT «Запоріжгаз» послуги з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 . Облік спожитого газу фіксувався за допомогою лічильника із заводським номером 0075859 типу G-4 «Візар». У 2015 році представники АТ «Запоріжгаз» прибули до ОСОБА_1 для зняття лічильника газу для планової повірки, але з причин сильної корозії на гайках приладу, та через необхідність проведення розігріву, лічильник газу демонтовано не було, про що складено акт від 12.07.2015 року №22541. Для розігріву гайок та зняття лічильнику газу представники АТ «Запоріжгаз» з`явились майже через рік, 03.07.2016 року, коли і було знято лічильник та складено акт про демонтаж від 03.07.2016 року №7809. Позивачу було повідомлено, що різьбові з`єднання на кришці лічильника пошкоджено, тому потрібен ремонт. Після повірки та ремонту лічильник було встановлено знову (паспорт від 08.07.2016 року, акт про монтаж від 10.07.2016 року №7145). ОСОБА_1 було встановлено не новий, а саме відремонтований лічильник, перевірити якість якого він не міг. 08.05.2018 року ОСОБА_1 встановив, що лічильник газу №0075859 зупинився, тому невідкладно звернувся до ПАТ «Запоріжгаз» із заявою про поломку лічильника та необхідність його заміни. 16.03.2018 року представники відповідача зняли лічильник газу позивача, встановили замість нього інший лічильник G-4 «Візар» №0091099 з обмінного фонду та склали акт про демонтаж-монтаж №2886 та протокол №1194 від 16.03.2018 року. Актом експертизи лічильника газу від 21.03.2018 року №0372 встановлено задовільний зовнішній вигляд лічильника газу, цілісність заводської пломби та повірочного тавра. Актом також встановлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. При цьому актом не встановлено та не доведено необлікованих витрат газу. Протоколом від 28.03.2018 року №659 акт про порушення від 21.03.2018 року №ВЛВ-0146 було задоволено частково в частині несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ. На підставі акту експертизи лічильника газу від 21.03.2018 року №0372 та протоколу від 28.03.2018 року №659 ПАТ «Запоріжгаз» було складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого об`єму (обсягу) природного газу і його вартості на Додатку №3, який не має дати складання, та на підставі нього складено рахунок на суму 61666,78 гривень. Позивач намагався оскаржити дії AT «Запоріжгаз» з нарахування необлікованого і донарахованого об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, проте обрав невірний спосіб захисту порушених прав, про що вказано у постанові Запорізького апеляційного суду від 03.07.2019 у справі №333/6352/18. За оспорюваним протоколом від 28.03.2018 року №659, комісією встановлено порушення у вигляді несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, однак не доведено факт здійснення такого втручання ОСОБА_1 та причинно-наслідковий зв`язок між несанкціонованим втручанням та необлікуванням витрат природного газу. Крім того, АТ «Запоріжгаз» не надано доказів того, що описаний у акті про порушення зазор з лівої сторони між корпусом лічильника і відліковим механізмом утворився внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 , а не через необережну роботу представників відповідача, які 03.07.2016 року шляхом розігріву гайок знімали лічильник для планової повірки. Порушність пломби, яка була встановлена АТ «Запоріжгаз» на ЗВТ при його монтажі, не встановлено.

Просив суд визнати протиправним і скасувати Протокол засідання комісії з розглядів актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз», яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення від 28.03.2018 року №659 та складений на його підставі акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу б/н, складені ПАТ «Запоріжгаз» по особовому рахунку ОСОБА_1 , а також стягнути з АТ «Запоріжгаз» понесені ним судові витрати.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2024 року відмовлено в задоволенні позовних вимог за первісним позовом АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним і скасовано Протокол засідання комісії з розглядів актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз», яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення №659 від 28.03.2018 року та складений на його підставі акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу б/н, складені ПАТ «Запоріжгаз» по особовому рахунку ОСОБА_1 .

Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 (судові витрати у загальному розмірі 9190 (дев`ять тисяч сто дев`яносто) гривень 00 копійок, які складаються з: витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.; витрат, пов`язаних із залученням експерта в розмірі 5736,00 грн.; витрат зі сплати судового збору за заяву про забезпечення позову у розмірі 454 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» Грамчук М.О. подала апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення суду скасувати та прийняти нове, яким вимоги АТ «Запоріжгаз» за первісним позовом задовольнити в повному обсязі, в задоволенні вимог ОСОБА_1 за зустрічним позовом відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення первісного позову та недоведеність наявності в діях відповідача за первісним позовом цілеспрямованого умислу пошкодити лічильник з метою викривлення даних обліку природного газу.

13 лютого 2025 року від представника ОСОБА_1 Вельможко А.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За приписами ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 10.07.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , у споживача ОСОБА_1 працівниками ПАТ «Запоріжгаз» було встановлено лічильник газу G-4 Візар №0075859 та опломбовано, про що складено акт про монтаж засобу вимірювальної техніки від 10.07.2016 року №007145 (том 1 а.с.11).

14.03.2018 року до ПАТ «Запоріжгаз» звернувся ОСОБА_1 з проханням про заміну газового лічильника у зв`язку з поломкою останнього зупинкою (том 1 а.с.12).

16.03.2018 року представник ПАТ «Запоріжгаз» виконав роботи по зняттю побутового лічильника газу G-4 «Візар» №0075859 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сімейна, буд.35, та встановив інший лічильник газу G-4 «Візар» №0091099, про що складено відповідний акт про демонтаж-монтаж засобу вимірювальної техніки №2886 від 16.03.2018 року (том 1 а.с.13).

Згідно з протоколом про направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу №1194 від 16.03.2018 року у споживача ОСОБА_1 здійснено демонтаж лічильника газу G-4 «Візар» №0075859, який упаковано в пакет та направлено на проведення експертизи, яка відбудеться 21.03.2018 року за адресою: м.Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд.52, каб. 4 (том 1 а.с.14).

В акті експертизи лічильника газу №0372 від 21.03.2018 року зазначено про цілісність пломби на упаковці. Експертизу побутового газового лічильника G-4 Візар №0075859 було проведено 21.03.2018 року в спеціально обладнаному приміщенні Управління метрології ПАТ «Запоріжгаз» Державним повірником ДП «Запорізький науково-виробничий центр стандартизації метрології та сертифікації», в присутності ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт експертизи №0372 від 21.03.2018 року. За висновками експертизи виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: лічильний механізм не фіксується щільно в своєму посадковому місці в корпусі лічильника, зазор з лівої сторони між корпусом лічильника і відліковим механізмом дозволяє частково вийняти відліковий механізм зі свого місця, чим надається доступ до його роботи, наявний доступ в роботу лічильного механізму, позаштатний режим роботи ЗВТ, лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні, лічильник упаковано в пакет, опломбовано пломбою, повернуто споживачу (том 1 а.с.15).

21.03.2018 року представниками оператора ГРМ було складено Акт про порушення №ВЛВ-0146, згідно з яким встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (том 1 а.с.16).

За результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії 28.03.2018 року, в присутності споживача, було прийнято рішення (протокол №659) про задоволення акту про порушення № ВЛВ-0146 від 21.03.2018 року (том 1 а.с.17-18).

Розрахунок об`єму необлікованого природного газу за зазначеною адресою нараховано за граничними об`ємами за період з 21.09.2017 року по 28.02.2018 року з урахуванням всіх газових приладів і пристроїв споживача, опалювальної площі та кількості зареєстрованих осіб (том 1 а.с.20, 25-27).

Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) та його вартості та рахунок на сплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) та його вартості в сумі 61666,78 гривень були надіслані споживачу з супровідним листом (том 1 а.с.19-24).

Із висновку судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-23/36472-ТР від 22.11.2023 року встановлено, що здійснені у ході судового засідання механічні втручання у відліковий механізм (суматор) лічильника газу «G4 Візар», №0075859, унеможливлюють проведення повного комплексного дослідження відлікового механізму та встановлення причинно-наслідкових зв`язків у механізмі утворення виявлених слідів та пошкоджень. Конструкція наданого на дослідження лічильника газу «G4 Візар», №0075859, не передбачає можливості механічного впливу на деталі суматору без порушення цілісності корпусу суматору чи повірочної пломби (при вигвинчуванні гвинта-кріплення), за умови дотримання технічних вимог на етапі виготовлення приладу, а саме відсутності порушень при монтажу деталей. Відповісти запитання «Що призвело до виходу з ладу лічильника із заводським номером 0075859 типу G4 «Візар» та неможливості його подальшої експлуатації?», не надається можливим, так як встановити, за яких умов було утворене пошкодження у вигляді відсутності зчеплення основної шестерні приводу суматору з валком (в результаті впливу у ході судового засіданні, прихованого втручання у відліковий механізм, тривалої експлуатації приладу, тощо), у ході дослідження не надалось можливим, а визначення стану технічної справності приладів обліку виходить за межі компетенції експерта-трасолога. На відліковому механізмі (суматорі) лічильника газу «G4 Візар», №0075859, встановлено наявність пошкоджень у вигляді: пошкодження шару фарби по краях технологічної ніші корпусу, неповної фіксації суматору у технологічній ніші, відсутності зчеплення основної шестерні приводу суматору з валком, а також виявлено сліди дії стороннім предметом (предметами), розташовані на поверхнях основи суматору та відлікових колесах. Встановити за яких обставин були утворені вказані пошкодження та сліди дії стороннім предметом (предметами) в результаті впливу у ході первинного дослідження, судового засідання, прихованого втручання у відліковий механізм, тривалої експлуатації приладу, тощо, не надається можливим. Ознак механічного втручання у роботу вимірювального механізму наданого на дослідження лічильника газу (розташований всередині корпусу лічильника) не виявлено. Запитання «Чи міг утворитися зазор з лівої сторони між корпусом лічильника та відліковим механізмом внаслідок дії природних факторів, зокрема внаслідок старіння та руйнування скріплюючого матеріалу?», не вирішувалось, так як воно виходить за межі компетенції судового експерта-трасолога. Запитання «Чи міг лічильник із заводським номером 0075859 типу G4 «Візар», вийти з ладу без стороннього втручання, у зв`язку із його тривалою експлуатацією, враховуючи дату його виготовлення - 03.12.1999», не вирішувалось, так як воно виходить за межі компетенції судового експерта-трасолога (том 2 а.с.2-11).

Відмовляючи в задоволенні первісного позову про стягнення вартості донарахованого об`єму газу та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено недоведеність того факту, що позивач цілеспрямованими умисними діями пошкодив лічильник з метою викривлення даних обліку природного газу.

Колегія суддів погоджується з зазначеним рішенням суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відносини між газопостачальними підприємствами та фізичними особами - споживачами газу в частині обліку природного газу регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, положеннями ЦК України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

Згідно п.3 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Згідно п.7 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: 2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу).

У пункті 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем наведено вичерпний перелік порушень, внаслідок яких щодо споживача (несанкціонованого споживача) здійснюється нарахування необлікованих об`ємів природного газу.

Згідно цього ж Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Приховані заходи це несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ.

Експертиза засобу вимірювальної техніки/експертиза пломб це комплекс заходів, які здійснюються комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом оператора ГРМ, або суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», з метою отримання даних щодо відповідності засобу вимірювальної техніки/пломб параметрам, визначеним їх виробниками, умовам монтажу та експлуатації, їх цілісності чи відповідності метрологічним характеристикам, а також пересвідчення у відсутності інших ознак впливу на засіб вимірювальної техніки/пломбу, які можуть свідчити про втручання в засіб вимірювальної техніки/пломбу та викривлення результатів вимірювання.

Таким чином, як зазначив і суд першої інстанції, законодавець визначає, що втручання в роботу це цілеспрямовані умисні дії, які направлені на викривлення даних обліку природного газу.

Пунктом 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Пунктом 11 глави 5розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю бо частково),або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

У відповідності абз.2 п.7 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі ХІ цього Кодексу.

Для підтвердження правомірності здійснених донарахувань об`ємів природного газу необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ споживача.

Для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу).

При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Така правова позиція була викладена в постанові Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 914/2384/17.

Суд першої інстанції вважав не встановленим факт несанкціонованого втручання, оскільки доведеним є факт пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки сам факт пошкодження лічильника не свідчить автоматично про наявність цілеспрямованих умисних дій споживача.

Як при розгляді справи у суді першої інстанції так і при апеляційному розгляді, ОСОБА_1 заперечував факт свого втручання у роботу лічильника, посилався на цілісність пломб, що свідчить про відсутність викривлень, тим більше з свідомим втручанням у роботу споживача.

Із висновку судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-23/36472-ТР від 22.11.2023 року встановлено, що здійснені у ході судового засідання механічні втручання у відліковий механізм (суматор) лічильника газу «G4 Візар», №0075859, унеможливлюють проведення повного комплексного дослідження відлікового механізму та встановлення причинно-наслідкових зв`язків у механізмі утворення виявлених слідів та пошкоджень. Конструкція наданого на дослідження лічильника газу «G4 Візар», №0075859, не передбачає можливості механічного впливу на деталі суматору без порушення цілісності корпусу суматору чи повірочної пломби (при вигвинчуванні гвинта-кріплення), за умови дотримання технічних вимог на етапі виготовлення приладу, а саме відсутності порушень при монтажу деталей. Відповісти запитання «Що призвело до виходу з ладу лічильника із заводським номером 0075859 типу G4 «Візар» та неможливості його подальшої експлуатації?», не надається можливим, так як встановити, за яких умов було утворене пошкодження у вигляді відсутності зчеплення основної шестерні приводу суматору з валком (в результаті впливу у ході судового засіданні, прихованого втручання у відліковий механізм, тривалої експлуатації приладу, тощо), у ході дослідження не надалось можливим, а визначення стану технічної справності приладів обліку виходить за межі компетенції експерта-трасолога. На відліковому механізмі (суматорі) лічильника газу «G4 Візар», №0075859, встановлено наявність пошкоджень у вигляді: пошкодження шару фарби по краях технологічної ніші корпусу, неповної фіксації суматору у технологічній ніші, відсутності зчеплення основної шестерні приводу суматору з валком, а також виявлено сліди дії стороннім предметом (предметами), розташовані на поверхнях основи суматору та відлікових колесах. Встановити за яких обставин були утворені вказані пошкодження та сліди дії стороннім предметом (предметами) в результаті впливу у ході первинного дослідження, судового засідання, прихованого втручання у відліковий механізм, тривалої експлуатації приладу, тощо, не надається можливим. Ознак механічного втручання у роботу вимірювального механізму наданого на дослідження лічильника газу (розташований всередині корпусу лічильника) не виявлено. Запитання «Чи міг утворитися зазор з лівої сторони між корпусом лічильника та відліковим механізмом внаслідок дії природних факторів, зокрема внаслідок старіння та руйнування скріплюючого матеріалу?», не вирішувалось, так як воно виходить за межі компетенції судового експерта-трасолога. Запитання «Чи міг лічильник із заводським номером 0075859 типу G4 «Візар», вийти з ладу без стороннього втручання, у зв`язку із його тривалою експлуатацією, враховуючи дату його виготовлення - 03.12.1999», не вирішувалось, так як воно виходить за межі компетенції судового експерта-трасолога (том 2 а.с.2-11).

Зазначене підтверджує недоведеність вини ОСОБА_1 у несанкціонованому втручанні у роботу ЗВТ.

У постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року (справа N 310/10313/18, провадження N 61-14885св19) зазначено, що для покладення на споживача відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу вимагається встановлення фактів несанкціонованого втручання споживача у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника) та викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Верховний Суд, в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" зазначив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Судова колегія враховує у сукупності надані сторонам докази та вважає недоведеним той факт, що позивач цілеспрямованими умисними діями пошкодив лічильник з метою викривлення даних обліку природного газу.

Доводи апеляційної скарги є тотожними доводам первісного позову, які обґрунтовано спростовані судом першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Інших доводів, що спростовують висновки викладені в оскаржуваному рішенні, апеляційна скарга не містить.

Апеляційний суд перевірив доводи апелянта та дійшов висновку, що вони є безпідставними, оскільки не підтверджуються жодними доказами.

При цьому, колегія суддів враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання обґрунтованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Таким чином колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» Грамчук Марини Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06 березня 2025 року.

Головуючий

Судді: