Справа № 369/4856/24
Провадження №2/369/1936/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про повернення позовної заяви)

03.01.2025 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак І.А., вирішуючи питання про прийняття від судді Волчка А. Я. до свого провадження та призначення до судового розгляду цивільної справи № 369/4856/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кван Капітал» про стягнення пені, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кван Капітал» про захист прав споживачів, яку передано судді Волчку А.Я., для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою судді від 25 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з необхідністю сплатити судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. оскільки підстави для звільнення від сплати судового збору у позивача відсутні.

На виконання ухвали суду представником позивача, ОСОБА_1 , адвокатом Остапенком Євгеном Сергійовичем подано заяву про усунення недоліків, посилаючись, при цьому, про звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н.О. щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи від 04 жовтня 2024 року № 1408 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 07 жовтня 2024 року, який проведено відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, дану справу передано для розгляду судді Козак І.А.

Суд вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважає, що вищевказаний позовну заяву слід повернути позивачу за таких підстав.

Позивач в своїй позовній заяві посилається на положення Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, Закон України «Про захист прав споживачів» (далі Закон) регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Стаття 22 Закону підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно з п. 23 ч. 1 ст. 1 Закону, споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

З п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 12.04.96 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Проаналізувавши суперечливу практику щодо поширення на відносини за такими договорами Закону, Верховний Суд України прийшов до висновку, що правовідносини між будівельною компанією (виробник) й фізичною особою (споживач, замовник) - це угода про послугу, якою є будівництво житла. За характером ці правовідносини подібні до будівельного підряду (ст. 875 ЦКУ). В результаті ВСУ підтримав позицію тих судів, які вважали, що Закон про захист прав споживачів регулює правовідносини між будівельною компанією й громадянами щодо будівництва житла для власних потреб. Разом із тим, Верховний Суд України наголосив на тому, що Закон про захист прав споживачів застосовується до вказаних правовідносин в частині, не врегульованій спеціальними законами (зокрема, Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю»).

В зв`язку з чим, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст.119 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено (ст.21 Закону), тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є стягнення з відповідача пені, отже, позивачем заявлено вимогу майнового характеру, а тому, відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за цю вимогу становить 1% 1 від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Системний аналіз положень Закону доводить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом.

Однак в порушення даних вимог Закону, позивач у своїй позовні заяві взагалі не посилається на зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону, не зазначає яке саме право споживача порушено відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

Частиною 5 ст. 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно частини 1 та 2 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зазначені вимоги процесуального закону судом було виконано та постановлено ухвалу, в якій зазначено підстави залишення заяви без руху, про що повідомлено позивача та надано йому строк для усунення недоліків.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України встановлено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, то позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Однак, на сьогоднішній вимоги ухвали суду не виконано.

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

З огляду на викладене суддя може вирішити питання про відкриття, повернення чи відмову у відкритті провадження по справі, яка не була належним чином оформлена та містила недоліки, лише після їх усунення. При цьому у ЦПК України відсутні винятки з указаного порядку.

Згідно з ч. 5 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ч. ч. 3, 5, 6 ст. 185, ст. 261 ЦПК України, суддя-

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кван Капітал» про захист прав споживачів - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ірина КОЗАК