Справа № 405/1377/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді Драного В.В.

за участі: секретаря судового засідання Дятел О.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Комахи Т.С.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , яка діє також в інтересах ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_6 , яка також діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 , третя особа Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, в якому просить: 1) усунути ОСОБА_6 перешкоди у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вселення в окрему кімнату разом з дитиною ОСОБА_4 ; 2) усунути ОСОБА_4 перешкоди у користуванні вказаною квартирою шляхом вселення в окрему кімнату разом з матір`ю ОСОБА_6 ; 3) зобов`язати відповідача передати ключі від вхідних дверей вказаної квартири.В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який за рішенням суду від 21.10.2011 року розірваний. Від шлюбу мають спільну дочку ОСОБА_7 , 2008 року народження. Вказує, що з грудня 2011 року сторони домовились про поновлення стосунків, та знову стали проживати однією сім`єю у бабусі відповідача, де проживали до 2014 року. У 2015 році переїхали проживати у квартиру бабусі у будинок по АДРЕСА_2 . У 2018 році відповідачем була придбана квартира та було запропоновано спланувати в`їхати у вказану квартиру після проведення ремонту. Навесні 2018 року позивачка разом з дитиною та відповідачем в`їхали у спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та за згодою відповідача були зареєстровані за даною адресою. Тривалий час сторони облаштовували місце житла, спільно робили ремонт, придбавали меблі, побутову техніку та предмети домашнього вжитку. Навесні 2021 року стосунки почали погіршуватись, і в грудні 2021 року позивач з дитиною з`їхали на найману квартиру, за оренду якої відповідач сплачував п`ять місяців. З початком повномасштабного вторгнення рф позивач з дочкою виїхали за межі України до Республіки Польща, та проживали там доки це було можливим. 11.02.2023 року позивач з донькою повернулись до м. Кропивницький. За період перебування позивача за кордоном, відповідач уклав шлюб з іншою жінкою. Сторони домовились, що донька буде проживати за місцем своєї реєстрації, з батьком, оскільки місце розташування школи в якій навчається ОСОБА_7 недалеко від спірного будинку. Позивач тимчасово проживала у матері. В подальшому домовленості були порушені, відповідач озвучив намір орендувати позивачці та доньці квартиру, про що згодом було відмовлено позивачці. Як результат позивач з донькою залишились без житла, без можливостей про існування. Іншого житла у позивачки немає. За таких обставин, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.03.2023 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

30.05.2023 року за вх. № 13557 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Зокрема вказала, що відповідач від народження доньки по теперішній час приймає активну участь у вихованні та утриманні доньки. До початку повномасштабного вторгнення рф ОСОБА_5 постійно по декілька разів на місяць передавав позивачу кошти на утримання дитини. З першого дня війни відповідач до отримання ним поранення перебував у лавах ЗСУ. У 2022 році ОСОБА_5 відкрив доньці особистий грошовий рахунок, на який систематично здійснював переказ грошових коштів. Окрім того, рішенням суду від 08.03.2023 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 на утримання дитини ОСОБА_4 аліменти. На сьогоднішній день заборгованість по сплаті аліментів відсутня. З моменту придбання відповідачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 , донька зареєстрована та проживала разом з батьком, до матері їздила по вихідних. Питання зняття дитини з реєстрації або виселення не виникало, права дитини не порушені. Від 24.02.2022 року подальше спільне проживання припинилось, оскільки ОСОБА_5 перебував в лавах ЗСУ, а дитина з матір`ю поїхали за межі України.

Вказує, що твердження позивача про спільне проживання однією сім`єю у період з 2011 по 2021 рік не відповідають дійсності. Так, з 2011 року сторони примирились та намагались налагодити стосунки, проте успіхів такі спроби не мали. Стосунки не були систематичними, мали характер короткострокових, постійно сварились та розходились, спільного господарства не вели та не були пов`язані спільним побутом. Так, 22.02.2018 року ОСОБА_5 купив квартиру, на час придбання якої сторони проживали окремо, спільного господарства та побуту не вели. Однак, з метою забезпечення житлом дитини та поваги до матері дитини, відповідач здійснив реєстрацію у своєму помешканні останніх. 06.08.2022 року ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_8 . З 2021 року по теперішній час подружжя проживає у квартирі відповідача.

25.09.2023 року за вх. № 23892 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому позивач заперечила проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, просила позов задовольнити в повному обсязі.

28.09.2023 року за вх. № 24391 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких представник відповідача заперечила проти викладеного у відповіді на відзив, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 12.12.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 21.02.2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у цивільній справі відмовлено.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Зокрема вказали, що сторони у 2008 році уклали шлюбу, у 2011 році розірвали його, але продовжували жити однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У 2023 році позивач подала на стягнення аліментів. Існувала усна домовленість, про те, що відповідач придбає житло, але не виконав. Позивач звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, яка перебуває на розгляді. З грудня 2020 року не проживають разом. Квартира була придбана за спільні кошти. Офіційних доходів у позивача не було, відповідач був ФОП. Заборгованості по аліментам немає. Дочка не виписана з квартири, позивач знята з реєстрації.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, через таке, факт спільного проживання на даний час не встановлений, квартира належить відповідачу. Кошти на придбання квартири давали батьки відповідача. Дитина зареєстрована, і наміру її зняти з реєстрації у відповідача немає, перешкоди у користуванні дитиною житлом не чиняться. Відповідач заповів 1/3 частку квартири Еліні. На даний час у відповідача народилась друга дитина. Позивач не має статусу члена сім`ї, і не має права проживання.

13.01.2025 року за вх. ЕП-128 до суду від представника Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради Горін І.М.надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника управління.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно достатті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.10.2011 року розірвано шлюб, зареєстрований 09.02.2008 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , актовий запис № 49, що не заперечується сторонами.

У вказаному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 15.09.2008 року Центральним відділом РАЦС ГУЮ у Кіровоградській області, актовий запис № 1890, батьками якої вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 11).

Дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

22.02.2018 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бондаренко А.В., за № у реєстрі 587, за умовами якого ОСОБА_5 , приймає у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та сплачує за неї обговорену грошову суму (а.с. 82-87).

Тобто, ОСОБА_5 на праві приватної власності з 22.02.2018 року (дата реєстрації) належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.05.2023 року № 333377471 (а.с. 77-78).

06.08.2022 року ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_8 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 06.08.2022 року Подільським відділом ДРАЦС у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 852 (а.с. 60).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 07.03.2024 року Подільським відділом ДРАЦС у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 233, ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_5 та ОСОБА_9 народилась дитина ОСОБА_6 (а.с. 235).

15.09.2023 року ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бондаренко А.В., за № у реєстрі 3374, яким заповів належну йому на праві приватної власності 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 123).

Позивач ОСОБА_6 11.07.2023 року уклала шлюб з ОСОБА_10 , який був зареєстрований Оболонським відділом ДРАЦС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 . Після укладення шлюбу прізвище дружини ОСОБА_11 (а.с. 178).

З витягу з реєстру Кропивницької територіальної громади від 18.09.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 18.09.2023 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 177).

Свідок ОСОБА_12 , яка є донькою сторін, у присутності представника органу опіки та піклування - психолога ОСОБА_13 , у судовому засіданні пояснила, що з батьком стосунків не підтримує, бо забороняє його дружина. Рік назад коли з матір`ю повернулись з Польщі, дружина батька сказала, щоб не розкладала речі, оскільки поїде жити до своєї мами, з того часу з батьком і не спілкуються. Проживає з мамою. Іноді приходила до батька додому, коли дружина була відсутня. Пояснила, що квартира придбана коли батьки проживали разом не в шлюбі, у них були гарні стосунки до 2020 року, облаштунком помешкання займалась мати, батько все сплачував. У квартирі є її кімната, і ключі від квартири є, може зайти. Бажає проживати у батька в квартирі, разом з матір`ю у своїй кімнаті, якщо буде до неї гарне ставлення. Батько заповів частку квартири, але вважає, що він може передумати. Батько не заперечує, щоб вона проживала з ним, заперечує його дружина. На даний час у мами є чоловік, який її забезпечує.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

У п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», роз`яснено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Згідно ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду даної справи в суді право власності позивача на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , в його частці відсутнє, позивач не є членом сім`ї ОСОБА_5 , який є власником вказаного майна, крім того, з 18.09.2023 року позивач зареєстрована за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_3 .

Дитина ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , є членом сім`ї власника вказаної квартири, має ключі від вказаного житлового приміщення та може зайти до квартири без перешкод, про що сама пояснила в судовому засіданні, тобто відповідачем не чиняться перешкоди у користуванні донькою спірною квартирою.

Також у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази вчинення відповідачем перешкод позивачу ОСОБА_3 у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмовими, речовими і електронним доказами, показаннями свідків.

Згідно ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, оскільки позивачем не доведено порушення її прав як власника або користувача нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , не надано доказів того, що відповідачем чиняться перешкоди в користуванні квартирою, судом не встановлено порушення прав неповнолітньої ОСОБА_4 щодо права користування зазначеною квартирою, суд приходить до висновку, що доводи позивача є необґрунтованими, не доведеними та такими, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки не ґрунтуються на достатніх та допустимих доказах, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10-13, 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 , яка діє також в інтересах ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24.01.2025 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний