ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 березня 2025 року м. Чернівці Справа № 727/13838/23

провадження 22-з/822/22/25

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Перепелюк І. Б. розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Височанській Наталії Казимирівні, Лисаку Ігорю Никодимовичу та Половінкіній Наталії Юріївні у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 21 червня 2024 року

ВСТАНОВИВ:

В провадженні апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 21 червня 2024 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 лютого 2025 року головуючим суддею (доповідач) визначено Височанську Н.К., до колегії включено суддів Лисака І.Н. та Половінкіну Н.Ю.

28 лютого 2025 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_5 про відвід суддям Височанській Н.К., Лисаку І.Н. та Половінкіній Н.Ю.

В обґрунтування вказаної заяви зазначав щодо незаконної триразової участі таких суддів у відхиленні його дій до правосуддя для отримання аліментів та про неправомірність участі у розгляді апеляційної скарги суддів Одинака О.О., Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б., у звязку з їхніми незаконними діями.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 3 березня 2025 року відвід, заявлений Вакару С. колегії суддів у складі: головуючого судді Височанської Н.К,, суддів: Лисака І.Н., Половінкіної Н.Ю. - визнано необґрунтованим.

Заяву про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Височанської Н.К., суддів: Лисака І.Н., Половінкіної Н.Ю. передано для вирішення іншому судді.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 3 березня 2025 року вирішення питання про відвід зазначених суддів передано судді Перепелюк І.Б.

Перевіривши доводи заяви про відвід суддів Височанської Н.К., Лисака І.Н. та Половінкіної Н.Ю. вважаю, що підстави для задоволення відводу відсутні, виходячи з наступного.

Так, ст. ст. 36, 37 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Статтею 39 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити відвід судді.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно із п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

В силу ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Наявність обставин, передбачених у пунктах 1-4 ч.1 ст.36 ЦПК України, ст.37 цього Кодексу, не встановлена.

Заявлений відвід не містить жодних даних, які б свідчили про наявність підстав, що передбачені нормами цивільного процесуального закону, та обґрунтованих доводів про упередженість колегії суддів.

Жодні факти, які можуть ставити під сумнів безсторонність суддів з точки зору як об`єктивного, так і суб`єктивного критерію, заявник не навів. Отже, його побоювання щодо упередженості колегії суддів не можна вважати об`єктивно виправданими.

Висловлені в заяві про відвід доводи зводяться лише до нічим не підтверджених сумнівів та припущень, які не можуть бути достатньою підставою для задоволення заяви про відвід у контексті положень ст. ст. 36, 37 ЦПК України.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної. Жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд апеляційної інстанції вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

За таких обставин, не може бути підставою для відводу судді/суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто, в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Оскільки заявником не надано доказів щодо необ`єктивності і упередженості суддів, а зміст заяви зводиться до незгоди з визначеним складом суддів : Височанської Н.К., Лисака І.Н., Половінкіної Н.Ю. та процесуальним рішенням, а саме із ухвалою від 19 лютого 2025 року щодо продовження Вакару Сержіу встановленого судом процесуального строку для усунення недоліків апеляційної скарги, відсутні підстави для їх відводу, передбачені ст. 36 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, у задоволенні заяви ОСОБА_5 щодо відводу суддів Височанської Н.К., Лисака І.Н. та Половінкіної Н.Ю. слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Височанській Наталії Казимирівні, Лисака Ігоря Никодимовича та Половінкіній Наталії Юріївні - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя І.Б. Перепелюк