ПОСТАНОВА

іменем України

20 лютого 2025 року м. Кропивницький

справа № 404/4474/24

провадження № 22-ц/4809/335/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Письменного О.А.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача -Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 29 жовтня 2024 року у складі судді Кулінки Л.Д.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з нерухомого майна.

В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що 23 липня 2003 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кріпким Ю.В. було посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку незакінченого будівництва, який зареєстровано у реєстрі №1942. За вказаним договором ОСОБА_3 , який діяв на підставі доручення від імені ОСОБА_2 , продав, а ОСОБА_1 купив належний ОСОБА_2 житловий будинок, незакінчений будівництвом, з надвірними будівлями під номером АДРЕСА_1 . У подальшому позивачу стало відомо, що на придбаний будинок накладено арешт згідно з постановою Державної виконавчої служби Кіровського району від 19 січня 2004 року б/н. У зв`язку із необхідністю скасування вказаного арешту 26 квітня 2024 року представником позивача було подано адвокатський запит до Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницький. 30 квітня 2024 року відділом державної виконавчої служби було надано відповідь на запит зі змісту якої убачається, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта міститься запис про обтяження на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 , об`єкт обтяження житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 на підставі постанови б/н 19 січня 2004 року Кіровського ВДВС. Разом з тим, у відповіді зазначається, що надати більш детальну інформацію відносно виконавчих проваджень, по яким було здійснено обтяження нерухомого майна боржника, неможливо, оскільки відповідно до пункту 3.19., 3.20. Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, яка діяла на той період часу, строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становив 3 роки від дати закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа стягувачу, до суду або іншого органу, який його видав. Оскільки підстав для зняття арешту з майна в позасудовому порядку немає йому було запропоновано звернутись до суду. Окрім того, задля отримання більш повної інформації щодо стану справи та можливості зняти арешт в позасудовому порядку адвокатські запити були подані до Кіровського районного суду. Так, ознайомившись в Кіровському районному суді міста Кіровограда з наявними в архіві справами, де однією зі сторін виступав ОСОБА_2 , зроблено висновки, що у відповідача у період з 2003 по 2008 роки було відкрито низку виконавчих проваджень у цивільних справах, які стосувалися, зокрема, стягнення боргу (справа №2-2737/03), стягнення боргу (справа №1874/05, рішення від 07 липня 2005 року), справа №6-305/2008 щодо видачі дубліката виконавчого листа згідно рішення суду від 21 вересня 2004 року по справі №2-4057/2004). За рішеннями по вказаних справах з відповідача стягувалися значні суми коштів та для забезпечення одного з позову було застосовано арешт майна. Зазначав, що про існування судових чи виконавчих проваджень, як і про існування постанови про арешт майна йому взагалі нічого не відомо. 23 липня 2003 року позивач придбав будинок за вказаною вище адресою. Згідно з пунктом 5 договору купівлі-продажу продавець (відповідач по справі) стверджує, що житловий будинок, незакінчений будівництвом, який є предметом цього договору, на момент його укладення нікому іншому не проданий, не подарований, не відчужений іншим способом, не заставлений, в спорі і під забороною (арештом) не перебуває, прав щодо нього у третіх осіб немає, боргів по комунальним та іншим обов`язковим платежам по вказаному будинку немає. Факт відсутності заборони відчуження зазначеного житлового будинку, незакінченого будівництвом, підтверджується довідкою №, виданою 27 липня 2003 року Кіровоградським обласним державним нотаріальним архівом. Вказував, що під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу будинку та його реєстрації про наявність обтяження зазначено не було. Вказав, що арешт було накладено вже після продажу житлового будинку. Йому не було відомо про наявні обтяження на житловий будинок до моменту, поки він не отримав Інформаційну довідку. Крім того, згідно з інформацією з довідки власником обтяженого майна зазначено ОСОБА_2 , що при зазначених обставинам не відповідає дійсності, адже будинок станом на 23 липня 2003 року було продано позивачеві, і всі виконавчі провадження що відкриті на ім`я ОСОБА_2 не мають стосуватися його та перешкоджати йому в розпорядженні власним майном. Зазначав, що він набув право власності на це майно у встановленому законом порядку, а тому є законним володільцем жилого будинку.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд зняти арешт з нерухомого майна, а саме житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 згідно обтяження: тип обтяження: арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 8089244; зареєстровано: 20.10.2008 10:54:53 за №8089244 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області; підстава обтяження: постанова б/н від 19.01.2004 року, Державна виконавча служба Кіровського району, Возіян, вх.18; об`єкт обтяження: будинок, жилий будинок, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_2 ; причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер 2989267KIROVOGRAD; архівна дата: 20.01.2004; дата виникнення: 20.01.2004; № реєстру: ; внутр. № 2001D43522F5452D4445.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда 29 жовтня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Юрах В.М., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити повністю його позовні вимоги.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Юрах В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Відповідач у судове засідання апеляційного суду не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Представник Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направив заяву про розгляд справи без участі свого представника (а.с.70).

Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у відсутності відповідача та третьої особи на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 23 липня 2003 року між ОСОБА_3 , який діяв від імені ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, незакінченого будівництвом, з надвірними будівлями АДРЕСА_1 (а.с.11).

Крім того, 23 липня 2003 року між ОСОБА_3 , який діяв від імені ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 3157,69 кв. м під номером АДРЕСА_2 (а.с.83).

Відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 20 жовтня 2008 року №8089244 реєстратором: Державним нотаріальним архівом в Кіровоградській області зареєстровано обтяження; підстава обтяження: постанова Б/Н, 19.01.2004, Державна виконавча служба Кіровського району, Возіян вх.18; об`єкт обтяження: будинок, жилий будинок, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_2 , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 2989267KIROVOGRAD100, Архівна дата: 20.01.2004, Дата виникнення: 20.01.2004, № реєстру: (а.с.9-10).

Відповідно до листа Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що міститься запис про обтяження на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 , об`єкт обтяження: житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 на підставі постанови б/н, 19 січня 2004 року Кіровський ВДВС. Повідомити більш детальну інформацію відносно виконавчих проваджень, по яким було здійснено обтяження нерухомого майна боржника, неможливо, оскільки відповідно до пунктів 3.19, 3.20 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, яка діяла на період часу строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становив 3 роки від дати закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа стягувачу, до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Запропоновано звернутись до суду для зняття арешту з нерухомого майна (а.с.13).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано до суду жодного доказу, в межах яких виконавчих проваджень накладено арешт, як і не надано доказів щодо боргових зобов`язань відповідача, чи існують вони на момент звернення суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна. Доказів, які б вказували, що виконавчі провадження були завершені у зв`язку із фактичним їх виконанням немає, а отже зняття арешту із заявленого майна позбавить можливості можливих кредиторів задовольнити наявні і невиконані вимоги.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду, виходячи з такого.

У статті 41 Конституції України задекларовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом права власності - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Статтею 387 Цивільного кодексу України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» та постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна роз`яснено, що при розгляді справи даної категорії позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (п.2 вказаної постанови).

Згідно з частиною першою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил юрисдикційності позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Як свідчить довідка Кіровоградського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації від 28 липня 2003 року, видана ОСОБА_1 про те, що йому належить незавершене будівництво об`єкту за адресою АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажувід 28 січня 2003 №1942 (а.с.84).

З листа Кіровоградського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації від 18 лютого 2025 року №194-17/20 убачається, що відповідно до п.1.6 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28 січня 2003 року №6/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 січня 2003 року за №66/7387, реєстрації підлягають права власності тільки на об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядкую. На об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 реєстрацію внесено в земельну книгу №24756/237 без проведення державної реєстрації. На оригіналі договору купівлі-продажу від 28 січня 2003 №1942 поставлена відмітка «Про прийняття до справи» (а.с.81).

Апеляційним судом встановлено та підтверджується наявними письмовими доказами по справі, що позивач є власником майна, на яке було накладено оскаржуваний арешт 19 січня 2004 року.

Крім того, встановлено, що станом на 23 липня 2003 року об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , був придбаний позивачем та не був зареєстрований в об`єднаному бюро технічної інвентаризації, оскільки не підлягав такій реєстрації, як об`єкт, що незавершений будівництвом.

Відповідно до п.1.6 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28 січня 2003 року №6/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 січня 2003 року за №66/7387, який втратив чинність 01.01.2013, тобто був чинний на момент реєстрації незавершеного будівництвом житлового будинку, державній реєстрації підлягає право власності на закінчене будівництвом нерухоме майно, яке прийняте в експлуатацію у встановленому законодавством порядку. Державна реєстрація права користування (сервітуту) на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; довірчого управління нерухомим майном проводиться після державної реєстрації права власності на таке майно. Державна реєстрація права власності на об`єкти незавершеного будівництва проводиться у порядку, визначеному Положенням, з урахуванням особливостей, встановлених у розділі IV Положення. Не підлягають державній реєстрації право власності та інші речові права на тимчасові споруди.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що у Реєстрі міститься запис про обтяження на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 , об`єкт обтяження: житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови Кіровського ВДВС від 19 січня 2004 року б/н, тобто на майно, яке на час накладення арешту належало не боржнику, а позивачеві по цій справі.

Отже, перебування належного позивачеві майна під арештом, накладеним в рамках виконавчого провадження, де ОСОБА_1 не є ні стороною виконавчого провадження, ні боржником, є незаконним, а тому колегія суддів приходить до висновку про те, що вимоги про зняття такого арешту є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, які було сплачено за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн та подання апеляційної скарги по справі у розмірі 1816,60 грн, а всього 3028 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 29 жовтня 2024 рокускасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт з житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , згідно обтяження: тип обтяження: арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 8089244; зареєстровано: 20.10.2008 10:54:53 за № 8089244 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області; підстава обтяження: постанова б/н від 19.01.2004 року, Державна виконавча служба Кіровського району, Возіян, вх.18; об`єкт обтяження: будинок, жилий будинок, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_2 ; причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер 2989267KIROVOGRAD; архівна дата: 20.01.2004; дата виникнення: 20.01.2004; № реєстру: ; внутр.№ 2001D43522F5452D4445.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 березня 2025 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Карпенко

О.А. Письменний