Номер провадження: 22-ц/813/351/25
Справа № 505/438/22
Головуючий у першій інстанції Тітова Т.П.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря судового засідання: Чередник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 01 листопада 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - сектор державної реєстрації Балтської міської ради Одеської області про визнання протиправними та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - сектор державної реєстрації Балтської міської ради Одеської області про визнання протиправними та скасування рішення, в якому просила суд: визнати протиправними та скасувати рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 30.11.2021 року № 3694 - VIII «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства», яким надано гр. ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:001:0820, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (за межами населеного пункту), а також рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 22.12.2021 року № 3986 - VIII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства» орієнтовною площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:001:0820, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (за межами населеного пункту) та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_2 , а також просила стягнути з відповідачів судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що розпорядженням Котовської (Подільської) районної державної адміністрації від 14.10.2011 року № 935/11 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельних ділянок» позивачці надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га сільськогосподарських угідь із земель державної власності сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства на території Косівської сільської ради Котовського (Подільського) району Одеської області за межами села Коси Слобідка кадастровий номер :01:001:0612 загальною площею 26,3857 га В 2019 та 2020 роках позивач зверталася до Куяльницької сільської ради з метою виконання даного розпорядження, та просила провести реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0612 у комунальну власність Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області для можливості продовження послідуючих дій. Не дивлячись на це, посадові особи Куяльницької сільської ради намагалися протидіяти в отриманні земельної ділянки. Голова Куяльницької сільської ради Паламарчук С.М. 29.12.2019 року подав заяву до чергової частини Подільського ВП ГУНП в Одеській області про те, що посадовими особами сільської ради встановлено ознаки кримінального правопорушення, а саме відсутність заяв громадян про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельних ділянок, тому розпорядження, на підставі яких громадяни отримали земельні ділянки у власність не відповідають дійсності. По вказаному факту було внесено відомості в ЄРДР під № 0001654 від 26.12.2019 за ч. 1 ст. 358 КК України. До цього часу вказане кримінальне провадження розслідується.

Позивач неодноразово зверталась із заявою до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства. Однак відповідач розглянувши заяву позивача, прийняв рішення «Про відмову в затвердженні проекту землеустрою».

Позивачем оскаржувалось дане рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області та на підставі розгляду позову позивача рішенням Одеського окружного суду від 28.05.2021 року було зобов`язано Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області розглянути заяву позивача.

22.12.2021 року Куяльницька сільська рада Подільського району Одеської області на пленарному засіданні, на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду справа № 420/4021/21/21 від 26.05.2021 року щодо повторного розгляду заяви гр. ОСОБА_3 , справа № 420/3729/21 від 28.05.2021 року щодо повторного розгляду заяв ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 прийняла рішення № 4116 - VIII «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства», яким відмовила позивачці у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, вищезазначеним громадянам, у зв`язку з тим, що за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001654 від 26.12.2019 року СВ Подільського відділу поліції ГУНП в Одеській області.

Попри все, 30.11.2021 року було прийняте рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за № 3694-VIIІ «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства», яким надано ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:001:0820, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району (за межами населеного пункту).

А рішенням Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 22.12.2021 року за № 3986-VIIІ затверджено технічну документацію із землеустрою щодо вищезазначеної земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_2 .

Позивач вважає дані рішення протиправними, та такими, що порушують її законні права та інтереси, оскільки рішення органу місцевого самоврядування ухвалені стосовно тієї земельної ділянки, на яку раніше їй було надано дозвіл на виготовлення технічної документації, а пізніше відмовлено у такій. В результаті вказаних рішень ОСОБА_2 протиправно зареєструвала право власності на дану земельну ділянку, та вважає, що вона має бути досліджена та скасована.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 01 листопада 2022 року у задоволенні позову було відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 05.05.2022 року, та скасувати арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0820, площею 2,000 га в с. Коси-Слобідка Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, на яку зареєстровано право власності за ОСОБА_2 , заборонивши відчужувати вказану земельну ділянку.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить Балтського районного суду Одеської області від 01 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Будучи в розумінні ст.ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання, призначене на 11.02.2025 року на15:00 год. учасники справи не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, належної ініціативи взяти участь у розгляді справи в режимі відео конференції не виявили та заяву про відкладення судового засідання не подавали.

Від ОСОБА_2 на адресу апеляційного суду надійшла заявапро розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 за відсутності ОСОБА_2 у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до висновків Верховного Суду по справі №361/8331/18 - якщо учасники процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Справа перебуває в судах з лютого 2022 року, а в апеляційному суді з березня 2023 року, тобто з перевищенням строків передбачених ст.ст. 210, 371 ЦПК України.

Враховуючи розумні строки розгляду апеляційної скарги, обставини які стали відомі під час апеляційного провадження, достатньої наявності у справі матеріалів для розгляду апеляційної скарги по суті, колегія суддів не вбачає перешкод для розгляду справи без участі в судовому засіданні належним чином повідомленого представника відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Залишаючи позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправними та скасування рішеннябез задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що:

- на час звернення позивача ОСОБА_1 до органу місцевого самоврядування із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, розроблення ФОП ОСОБА_11 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населених пунктів на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, право комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0612 загальною площею 26,3857 га, до складу якої увійшла спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0820, не було зареєстровано, тому позивач із зазначеною заявою звернулася до не уповноваженого органу, який, за відсутності державної реєстрації права комунальної власності на спірну земельну ділянку, не мав повноважень на розпорядження землями комунальної власності;

- у ОСОБА_1 не виникло права, передбаченого частиною сьомою статті 118 ЗК України, на замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та його затвердження без надання відповідного дозволу Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області;

- ОСОБА_2 у встановленому законом порядку звернулася до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області з метою отримання земельної ділянки у власність, яка на той час була розпорядником оспорюваної земельної ділянки та прийняла рішення від 30.11.2021 року № 3694- VІІІ «Про надання відповідачу дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства, та рішення від 22.12.2021 року № 3986-VІІІ «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства» орієнтовною площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:001:0820, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (за межами населеного пункту) та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_2 , в межах своєї компетенції та спосіб, передбачений законом;

- підстави для скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :01:001:0820 відсутні, оскільки заявлена вимога є похідною від вимог визнання протиправними та скасування рішень органу місцевого самоврядування від 30.11.2021 № 3694 - VIII та від 22.12.2021 № 3986 - VIII.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції по суті заявлених вимог, виходячи з наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно із статтею 83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Частиною першою статті 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У частинах першій-третій статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, шляхом одержання громадянами земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Пунктом «б» частини першої статті 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 га

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118, 186-1 ЗК України.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (частина восьма статті 118 ЗК України).

Згідно з частиною першою статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною п`ятою статті 186-1 ЗК України визначено, що органи, зазначені в частинах першій-третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Відповідно до положень частини шостої статті 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

У постанові Великої Палати Верховного від 05 червня 2019 року в справі № 366/3436/16-ц (провадження № 14-253цс19) зазначено, що: «якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів. У справі, яка розглядається, позивачка обґрунтовувала вимогу про скасування наказу органу державної влади наявністю в неї існуючого речового права на земельну ділянку. Оскільки ГУ Держземагентства у Київській області прийняло рішення про надання у власність відповідачеві ОСОБА_2 земельної ділянки, користувачем якої вважає себе позивачка, то у цьому випадку обраний ОСОБА_3 спосіб захисту спрямований на відновлення її порушеного приватного (речового) права. І саме від встановлення обставин, з якими позивачка пов`язує виникнення в неї речового права на спірну земельну ділянку та відсутність підстав для виникнення такого права у відповідача, залежить правильне вирішення спору».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28 цс 20) вказано, що: «звертаючись до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зацікавлена особа звертається до власника земельної ділянки - держави або територіальної громади (в особі відповідного органу) з пропозицією про укладення в майбутньому договору оренди (предмет якого на цей час точно не визначений) та про проведення переговорів з цього приводу. У дозволі на виготовлення проєкту землеустрою визначається лише приблизна площа земельної ділянки та орієнтовне місцезнаходження (наприклад, земельний масив, у межах якого вона буде знаходитись). Конкретизується ж земельна ділянка у проєкті землеустрою. Проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає інформацію щодо меж земельної ділянки та інформацію, важливу для визначення можливості використання земельної ділянки у той чи інший спосіб, зокрема перелік обмежень у використанні земельних ділянок (меж охоронних зон (наприклад, біля ліній електропередач), зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель); матеріали погодження проєкту землеустрою тощо (стаття 50 Закону України «Про землеустрій»). Отже, дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу в подальшому точно визначити предмет оренди. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду в майбутньому. У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку. Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від цього висновку. Звернення заінтересованої особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування за затвердженням проєкту землеустрою є пропозицією цієї особи щодо визначення конкретного предмета оренди - земельної ділянки, конкретизованої у проєкті землеустрою. Затвердження проєкту землеустрою щодо відведення ділянки засвідчує згоду власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування) із вибором предмета оренди - земельної ділянки, конкретизованої у проєкті землеустрою.

Водночас Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що відсутність договірних відносин між сторонами до моменту укладення договору не означає, що на переддоговірній стадії сторони не несуть жодних обов`язків по відношенню одна до одної. Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Отже, і на переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. Прояви таких обов`язків та недобросовісної чи нерозумної поведінки є численними і не можуть бути визначені у вичерпний спосіб. Зокрема, недобросовісну поведінку може становити необґрунтоване припинення переговорів, пропозиція нерозумних умов, які завідомо є неприйнятними для контрагента, вступ у переговори без серйозних намірів (зокрема з метою зірвати укладення договору з третьою особою, наприклад з конкурентом недобросовісної сторони переговорів), нерозкриття необхідної контрагенту інформації тощо. При цьому обов`язок діяти добросовісно поширюється на обидві сторони. Так, може кваліфікуватися як недобросовісна така поведінка власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування), коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не повідомляє чи несвоєчасно повідомляє про відмову у наданні дозволу або не наводить вичерпні мотиви такої відмови, надає дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду, необґрунтовано зволікає з розглядом проєкту землеустрою щодо відведення, безпідставно відмовляє у його затвердженні і у той же час надає дозвіл на розробку проєкту землеустрою та затверджує цей проєкт щодо іншої особи. З іншого боку, якщо особа, отримавши дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сама зволікає з його розробкою та поданням на затвердження, вона цілком може очікувати, що земельна ділянка буде надана в користування іншій особі. Не вважатиметься добросовісною і поведінка особи, яка отримала дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробила проєкт та подала його на затвердження, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду. Виходячи з викладеного Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що неможливо надати єдину універсальну відповідь на питання про те, чи є поведінка органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, правомірною чи неправомірною. Відповідь на це питання залежить від оцінки такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної, і така оцінка має здійснюватися у кожній справі окремо виходячи з конкретних обставин справи».

Аналогічні за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 617/763/16-ц та від 01 липня 2022 року у справі № 700/309/20.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 червня 2021 року в справі № 700/316/20-ц (провадження № 61-3508св21) зазначено, що: «рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі проєкту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України), першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проєкту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди».

Як вбачається з матеріалів справи і встановлених у справі обставин у хронологічному порядку:

- розпорядженням Котовської районної державної адміністрації від 14.10.2011 року № 935/11 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельних ділянок», ОСОБА_1 в числі інших осіб ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_3 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтованою площею до 2,0000 га сільськогосподарських угідь із земель державної власності сільськогосподарського призначення кожній з вказаних осіб для ведення особистого селянського господарства на території Косівської сільської ради Котовського району Одеської області за межами села Коси Слобідка;

- 22.12.2018 року Головне управління Держгеокадастру в Одеської області, на підставі акту прийманняпередачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність передало до Куяльницької сільської раді Подільського району Одеської області у комунальну власність 1430 земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 17826,5853 га, згідно з актом приймання передачі, зокрема і земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0612 загальною площею 26,38 га;

- 29.11.2019 року на електронну пошту було надіслано звернення ОСОБА_12 до сільського голови Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області Паламарчука С.М. в якому вказано, що він, позивач ОСОБА_1 , та ще 8 осіб за власний рахунок розробили проект землеустрою на земельну ділянку, яка була виділена позивачу та іншим особам відповідно до розпорядження Котовської (Подільської) районної державної адміністрації від 14.10.2011 за № 935/11 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельних ділянок» та просив провести реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0612 у комунальну власність Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області для можливості продовження послідуючих дій (т. 1 а.с. 25);

- 15.01.2020 року було повторно надіслано звернення до сільського голови Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області ОСОБА_16 , на яке було отримано відповідь сільського голови Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області Паламарчука С.М. від 12.02.2020 за № Ч-234, в якій було повідомлено, що проведення реєстрації вищезазначеної земельної ділянки в комунальну власність Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області буде проведено в порядку черговості (т. 1 а.с. 27, 28);

- 19.03.2020 року за заявою ОСОБА_12 та інших осіб (всього 9 осіб), в тому числі ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_11 розроблено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за межами населених пунктів;

- на виконання вимог Закону України «Про державний земельний кадастр» державним кадастровим реєстратором проставлено відповідні відмітки на проекті землеустрою, земельну ділянку зареєстровано у Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номера :01:001:0820;

- 19.03.2020 року представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області Костюк Т.С. погодила акт приймання-передачі межових знаків на зберігання ОСОБА_1 ;

- 30.10.2020 року була проведена реєстрація права комунальної власності за Куяльницькою сільською радою вказаної земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0612 загальною площею 26,38 га;

- 19.05.2021 року ОСОБА_1 надіслала звернення до сільського голови Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області ОСОБА_16 , в якій просила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства, на яке 25.06.2021 року отримала відповідь сільського голови Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області ОСОБА_16 , в якій було повідомлено, що затвердження проекту землеустрою та передача земельних ділянок, у власність громадянам, зазначеним у розробленому проекті неможливо в зв`язку з тим, що слідчим відділом Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001654 від 26.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. (т. 1 а.с. 9, 14);

- рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 року у справі № 420/3729/21, яке набрало чинності 30.06.2021 року адміністративний позов ОСОБА_12 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_17 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_12 від 18.12.2020 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Одеська область, Подільський район, Куяльницька сільська рада. Зобов`язано Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_12 від 18.12.2020 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Одеська область, Подільський район, Куяльницька сільська рада та прийняти відповідне рішення, з урахуванням вищевикладених висновків суду. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Разом з тим, при розгляду справи № 420/3729/21, Одеським окружним адміністративним судом встановлено, що: «18.12.2020 року на електронну адресу Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області , а також через канцелярію, ОСОБА_12 подав заяву про затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Одеська область, Подільський район, Куяльницька сільська рада та копію проекту землеустрою. 09.03.2021 року на електронну адресу ОСОБА_12 надійшов лист Куяльницької ОТГ від 04.03.2021 року №02-29/67, в якому повідомлено, що згідно заяви від 18.12.2021 року, вх..№Ч-5356 від 23.12.2020 року питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Одеська область, Подільський район, Куяльницька сільська рада було розглянуто на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою Куяльницької сільської ради від 24.02.2021 року, яка дійшла висновку, що затвердження вказаного проекту землеустрою та передача земельних ділянок у власність громадянам, зазначеним у розробленому проекту ( ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ) неможливо, у зв`язку з тим, що розглядається справа кримінального провадження у суді»;

- рішенням Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 24 червня 2021 року за № 2145-VIII ОСОБА_1 та іншим особам було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області, у зв`язку з тим, що слідчим відділом Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001654 від 26.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України (т. 1 а.с. 15);

- не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_12 (який не є стороною за позовом ОСОБА_1 ) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду, з позовом до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_14 , про визнання протиправним та скасування п. 1 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 24.06.2021 року «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» в частині відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області, у зв`язку з тим, що слідчим відділом Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001654 від 26.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України; зобов`язання Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області затвердити поданий ним проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки :01:001:0818 у власність орієнтовною площею 2,0000 га земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області для ведення особистого селянського господарства на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за межами населеного пункту;

- 20.09.2021 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду позов ОСОБА_12 (який не є стороною за позовом ОСОБА_1 ) було задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано п. 1 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 24.06.2021 року «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» в частині відмови, саме ОСОБА_12 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області, та зобов`язано Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_12 від 31.05.2021 року про затвердження проекту землеустрою та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом;

- постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 року у справі № 420/12243/21 апеляційну скаргу ОСОБА_12 задоволено. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року скасовано в частині відмови у зобов`язанні Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області затвердити поданий ОСОБА_12 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки :01:001:0818 у власність орієнтовною площею 2,0000 га земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області для ведення особистого селянського господарства на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за межами населеного пункту. Ухвалено у вказаній частині нове судове рішення, яким зобов`язано Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області затвердити поданий ОСОБА_12 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки :01:001:0818 у власність орієнтовною площею 2,0000 га земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області для ведення особистого селянського господарства на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за межами населеного пункту. В інший частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року - залишено без змін;

- згідно з копією рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 30 листопада 2021 року за № 3694-VIII, ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:001:0820, яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області (за межами населеного пункту); рекомендовано ОСОБА_2 звернутися в землевпорядну організацію для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та подати її на затвердження до Куяльницької сільської ради встановлений законом термін (т. 1 а.с. 22);

- згідно копії рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 22 грудня 2021 року за № 3986-VIII, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для введення особистого селянського господарства, яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області; передано у власність земельну ділянку ОСОБА_2 для введення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:001:0820, яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області;

- відповідно до копії рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 22.12.2021 року № 4116-VIII «Про відмову у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» позивачці відмовлено у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, вищезазначеним громадянам, у зв`язку з тим, що за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001654 від 26.12.2019 року СВ Подільського відділу поліції ГУНП в Одеській області.

Таким чином з наведених обставин вбачається, що розпорядженням Котовської районної державної адміністрації від 14.10.2011 року № 935/11 ОСОБА_1 разом з громадянами ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтованою площею до 2,0000 га сільськогосподарських угідь із земель державної власності сільськогосподарського призначення кожному з вказаних осіб для ведення особистого селянського господарства на території Косівської сільської ради Котовського району Одеської області за межами села Коси Слобідка.

На час надання компетентним на той час органом дозволу на виготовлення проекту землеустрою конфігурація та межі земельної ділянки на місцевості на території Косівської сільської ради Котовського району Одеської області за межами села Коси Слобідка визначені не були, а сама земельна ділянка не була сформованою.

У подальшому за актом прийомупередачі від 22.12.2018 року Головне управління Держгеокадастру в Одеської області, на підставі акту прийманняпередачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність передало до Куяльницької сільської раді Подільського району Одеської області у комунальну власність 1430 земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 17826,5853 га, згідно з актом приймання передачі, зокрема і земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0612 загальною площею 26,38 га

У розумінні ст. 117 ЗК України рішення органів виконавчої влади і місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чим комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади.

Позивач ОСОБА_1 , та ще 8 осіб за власний рахунок розробили проект землеустрою на земельну ділянку відповідно до розпорядження Котовської (Подільської) районної державної адміністрації від 14.10.2011 року за № 935/11 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельних ділянок».

Відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_12 та іншим особам (всього 9) у власність для ведення особистого селянського господарства на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, виготовленого ФОП ОСОБА_11 від 19.03.2020 року, земельну длянку кадастровий номер :01:001:0612 поділено на земельні ділянки площею по 2,00 га, межі яких закріплені за кожним із замовників проекту, в тому числі і за ОСОБА_1 , якому за актом прийомки-передачі межових знаків від 19.03.2020 року передано на зберігання межові знаки та попереджено про адміністративну відповідальність за знищення межових знаків. Одним із підписантів даного акту є представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області Костюк Т.С.

18.12.2020 року Відділом у Подільському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області зареєстровано в Державному земельному кадастрі земельну ділянку номер :01:001:0820 на підставі проекту землеустрою від 19.03.2020 року ФОП ОСОБА_11 щодо відведення земельних ділянок.

19.05.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Куяльницького сільського голови із заявою в якій зазначила, що 18.12.2020 року нею вже направлялось заяву про затвердження проекту землеустрою і згідно з отриманою 25.02.2021 року відповіддю Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області заява ОСОБА_1 24.02.2021 року розглянута на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, яка дійшла висновку, що затвердження вказаного проекту землеустрою та передача земельних ділянок громадянам, зазначеним у розробленому проекті є неможливою, у зв`язку з тим, що розглядається кримінальна справа у суді. При цьому, ОСОБА_1 у цій же заяві повідомила сільського голову, що відносно неї відсутня будь-яка кримінальна справа, а тому відмова у задоволенні заяви про затвердження проекту землеустрою не заснована на вимогах ст. 181 ЗК України; заява про затвердження проекту землеустрою всупереч ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» не розглянута на пленарному засіданні сільської ради, у зв`язку з чим просила повторно розглянути її заяву про затвердження проекту землеустрою на пленарному засіданні Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області.

25.06.2021 року Куяльницька сільська рада Подільського району Одеської області надала відповідь ОСОБА_1 про неможливість затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність у зв`язку з тим, що слідчим відділом Подільського відділу поліції ГУНП в Одеській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001654 від 26.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 358 ч.1 КК України.

Таким чином, земельна ділянка номер :01:001:0820 сформована на підставі проєкту землеустрою ОСОБА_1 , яка у разі відсутності законних для цього перешкод, має першочергове право на отримання земельної ділянки комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм.

Зазначаючи про неможливість затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1 у зв`язку з проведенням досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001654 від 26.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України, Куяльницька сільська рада не врахувала, що сам факт проведення досудового розслідування без оголошення підозри та пред`явлення обвинувачення ОСОБА_1 , не є достатньою законною перешкодою для відмови у затвердженні проекту землеустрою і передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, сформованої на підставі проєкту землеустрою, розробленого за заявою останньої.

Між тим, 30.11.2021 року Куяльницькою сільською радою Подільського району Одеської області надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:001:0820, яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області (за межами населеного пункту); рекомендовано ОСОБА_2 звернутися в землевпорядну організацію для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) та подати її на затвердження до Куяльницької сільської ради у встановлений законом термін (т. 1 а.с. 22).

22.12.2021 року Куяльницькою сільською радою Подільського району Одеської області було прийнято рішення № 4116-VII, яким знову було відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:001:0820 та передачі її у власність ОСОБА_1 у зв`язку з проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001654 від 26.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 358 ч.1 КК України.

Разом з тим, того же дня 22.12.2021 року рішенням Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за № 3986-VIII, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для введення особистого селянського господарства, яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області; передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку для введення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:001:0820, яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області.

Виходячи з того, що:

- ОСОБА_1 отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою у 2011 році;

- спірна земельна ділянка :01:001:0820 сформована та зареєстрована в Державному земельному кадастрі земельну ділянку номер :01:001:0820 на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 19.03.2020 року, виготовленого ФОП ОСОБА_11 за зверненням ОСОБА_1 , якій за актом прийому-передачі від 19.03.2020 року за підписом представника Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області передані на зберігання межові знаки з попередженням про адміністративну відповідальність у разі їх знищення;

- після передачі у грудні 2018 року Куяльницькій сільській раді Подільського району, Одеської області з державної у комунальну власність земельної ділянки № :01:001:0612 загальною площею 26,38 га, за рахунок якої ФОП ОСОБА_11 здійснив проект поділу на окремі земельні ділянки площею 2,00 га, у тому числі і тієї, на яку претендує ОСОБА_1 ;

- ОСОБА_1 зверталася до Куяльницької сільської ради, як до здійснення 30.10.2020 року державної реєстрації права Куяльницької сільської ради на передану з державної у комунальну власність земельної ділянки, так і після цієї дати;

- неодноразові відмови Куяльницькою сільською радою Подільського району, Одеської області у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у натурі (на місцевості) для введення особистого селянського господарства, яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області та передачі ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, засновані на тому, що слідчим відділом Подільського відділу поліції ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001654 від 26.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України без конкретизації наявності в межах зазначеного кримінального провадження № 0001654 від 26.12.2019 року процесуальних документів про арешт земельної ділянки, заборону передачі її у власність (безоплатна приватизація) або про оголошення ОСОБА_1 підозри та пред`явлення їй обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення;

- надання Куяльницькою сільською радою Подільського району, Одеської області дозволу ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:001:0820, а також подальше (через три тижні) погодження та затвердження на користь ОСОБА_2 проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки відбулося одразу після відповідного звернення ОСОБА_1 ;

- у ОСОБА_1 не виникло б права, передбачене частиною сьомою статті 118 ЗК України, на замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та його затвердження без надання відповідного дозволу Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області.

суд першої інстанції не мав підстав для висновків про те, що на час звернення позивача ОСОБА_1 до органу місцевого самоврядування із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, розроблення ФОП ОСОБА_11 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населених пунктів на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, право комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0612 загальною площею 26,3857 га, до складу якої увійшла спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0820, не було зареєстровано, тому позивач із зазначеною заявою звернулася до не уповноваженого органу, який, за відсутності державної реєстрації права комунальної власності на спірну земельну ділянку, не мав повноважень на розпорядження землями комунальної власності.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що на час звернення позивача у 2011 році із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою компетентним органом для вирішення даного питання була Котовська районна державна адміністрація, яка і видала розпорядження, яким надала ОСОБА_1 та іншим особам дозвіл на виготовлення проекту відведення земельних ділянок.

У подальшому у грудні 2018 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0612 загальною площею 26,3857 га, до складу якої увійшла спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0820 було передано з державної у комунальну власність Куяльницькій сільській раді Подільського району Одеської області, яка у жовтні 2020 року зареєструвала за собою право на зазначену земельну ділянку.

Слід також звернути увагу, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 року у справі № 420/12243/21 була надана оцінка незаконності рішень Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області в частині відмови у зобов`язанні Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області затвердити поданий ОСОБА_12 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки :01:001:0818 у власність орієнтовною площею 2,0000 га земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області для ведення особистого селянського господарства на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за межами населеного пункту та зобов`язано Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області затвердити поданий ОСОБА_12 проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки :01:001:0818 орієнтовною площею 2,0000 га земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області для ведення особистого селянського господарства на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за межами населеного пункту.

Учасником цієї адміністративної справи (третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача) була ОСОБА_1 .

Виходячи з встановлених у справі обставин, висновки, викладені у зазначеному рішенні адміністративного суду є справедливими і щодо обставин, які стосуються ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:001:0820 та передачі її у власність ОСОБА_1 з посиланням на те, що слідчим відділом Подільського відділу поліції ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001654 від 26.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України без конкретизації наявності в межах зазначеного кримінального провадження процесуальних документів про арешт земельної ділянки, заборону передачі її у власність (безоплатна приватизація) або про оголошення ОСОБА_1 підозри та пред`явлення їй обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення, не може вважатись наслідком добросовісних дій цього органу місцевого самоврядування (добросовісної поведінки).

Тому рішення суду першої інстанції про відмову у вимогах ОСОБА_1 не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Ухвалюючи власне судове рішення, Одеський апеляційний суд враховує встановлені у справі обставини, які викладені у хронологічному порядку у цій постанові, а також застосовує правові висновки Верховного Суду у справах за схожих обставин, зокрема, що: погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі проєкту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України), першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проєкту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди (постанова Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 700/316/20-ц).

Оскільки позовні вимоги направлені на захист порушеного законного інтересу позивача, яка не набула внаслідок цього право власності на земельну ділянку і тому позбавлена можливості її витребувати від останнього власника, заявлений спосіб захисту прав у вигляді визнання протиправними та скасування рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 30.11.2021 року № 3694 - VIII «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства», яким надано гр. ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:001:0820, що розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (за межами населеного пункту), а також рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 22.12.2021 року № 3986 - VIII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства» орієнтовною площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:001:0820, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (за межами населеного пункту) та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_2 , є ефективним способом захисту законного інтересу позивача.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в межах заявлених вимог.

У відповідності до абзаців 2, 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Враховуючи наведене вище, відсутня необхідність у роз`ясненні прийнятого апеляційним судом рішення про задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст. 141 ч. 13 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційним судом за наслідками розгляду апеляційної скарги позивача рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору за подання позову до суду першої інстанції у розмірі 992,40 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 1 488,60 грн, що у загальному розмірі складає - 2481 грн підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частках, тобто по 1240 грн 50 коп.

Крім того, позивач, як у позовній заяві, так і в апеляційний скарзі просила стягнути витрати на правничу допомогу, понесені останньою у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції у розмірі 6 000 грн.

Серед основних засад цивільного судочинства визначено, зокрема принципи верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності та відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Крім того, в ч. 1 ст. 58 ЦПК України закріплено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

За приписами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ст. 141 ЦПК України, що закріплює вимоги щодо розподілу судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила такі висновки:

1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21);

2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу (пункти 28, 29);

3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44).

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зауважила, що приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22) містяться висновки про те, що аналіз норм статті 126, 137, 141 ЦПК України вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2023 року по справі № 390/1648/20 звертає увагу, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Згідно доданих до позовної заяви доказів вбачається наступне.

Так, згідно п. 1.1., Договору про надання професійної правничої допомоги № б/н від 01.05.2021 року, Адвокат Опалько О.М. бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах передбачених цим Договором, а Замовник ОСОБА_1 зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.

Відповідно до п. 2.1 Договору цей Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до виконання Сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до п. 3.1. Договору за правову допомогу, передбачену п. 1.2. Договору Замовник сплачує Адвокату винагороду виходячи з розрахунку 50% прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» за одну годину роботи адвоката.

Відповідно до п. 4.1. Договору розмір оплати праці Адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків визначаються Сторонами в додатках до цього Договору.

Відповідно до п. 4.3. за домовленістю сторін оплата правової допомоги може здійснюватись також після отримання рішення суду, яке набрало законної сили.

Згідно з додатком № 1 до Договору витрати, пов`язані з розглядом цивільної справи, на професійну правничу допомогу підлягають оплаті за:

-складання заяви про забезпечення позову 1000 грн;

-вивчення проекту землеустрою, рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 24.06.2021 року та всіх наявних матеріалів наданих Клієнтом - 1500 грн;

-складання позову для подання до суду 2000 грн;

-складання акту виконаних робіт, заяви на відшкодування судових витрат - 1000 грн;

-надання консультацій впродовж судового розгляду 500 грн.

Всього надано та планується надати послуг на суму 6 000 грн.

Згідно з Актом виконаних робіт від 14.02.2022 року всі наведені вище послуги надані адвокатом у повному обсязі.

Будь-які претензії щодо виконання умов Договору у Клієнта відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є позивачем у цій справі та під час розгляду справи в суді першої інстанцій користувалася послугами адвоката Опалька О.М.

У ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивачем досягнуто мети подання апеляційної скарги, зокрема рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким задоволено позов ОСОБА_1 .

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Не маючи повноважень втручатися у відносини між адвокатом та клієнтом щодо визначення гонорару адвоката за надані ним послуги, суд лише здійснює оцінку дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності такого гонорару вчиненій адвокатом роботі під час судового провадження у справі з урахуванням складності та значення справи, за умови подання іншою стороною клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Апеляційний суд вважає, що надані стороною позивача докази на підтвердження витрат, зокрема на професійну правничу допомогу в суді першої інстанцій у розмірі 6000 грн, підтверджують дійсність, обґрунтованість і співмірність понесених судових витрат відповідно складності справи, значення розгляду справи для сторін, наданим адвокатом обсягом послуг, а також відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Зокрема, матеріалами справи підтверджено, що справаз підстав розгляду спору по суті перебувала у провадженні суду першої інстанції з лютого 2022 року до листопада 2022 року, під час якого позивачем подавалися процесуальні документи, зокрема позовна заява, клопотання про передачу справив за підсудністю, заява про витребування інформації та інші.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору, та з урахуванням ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У пунктах 179, 180 постанови від 05 червня 2024 року у справі № 910/14524/22 (провадження № 12-4гс24) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України (схожі положення містяться у статті 141 ЦПК України), може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково. Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

Ураховуючи наведене, приймаючи до уваги співмірність складності справи, наданих адвокатом обсягом послуг, та тривалість розгляду справи судом, а також кінцевий результат розгляду справи, апеляційний суд вважає справедливим стягнути у рівних частках з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції у розмірі 6 000 грн, тобто по 3 000 грн з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Балтського районного суду Одеської області від 01 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - сектор державної реєстрації Балтської міської ради Одеської області про визнання протиправними та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 30.11.2021 № 3694 - VIII «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства», яким надано гр. ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:001:0820, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Визнати протиправним та скасувати рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 22.12.2021 № 3986 - VIII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства» орієнтовною площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:001:0820, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (за межами населеного пункту) та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_2 .

Стягнути у рівних частках з ОСОБА_2 , Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2481,60 гривень, тобто по 1 240 гривень 80 коп. з кожного.

Стягнути у рівних частках з ОСОБА_2 , Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції у розмірі 6 000 гривень, тобто по 3 000 гривень з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено: 20.02.2025 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді С.О. Погорєлова

Є.С. Сєвєрова