Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/788/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., за участю секретаря судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Нечаєв Валерій Валерійович, до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Нечаєв Валерій Валерійович, звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_3 у віці 83 роки. Дід позивача ОСОБА_4 помер 1956 році.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1 , який належав бабі (спадкодавцю) на підставі свідоцтва про право особистої власності.

Станом на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 з нею постійно проживала її рідна дочка (мама позивача) ОСОБА_5 , яка і прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 . В подальшому ОСОБА_6 уклала шлюб і змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мама позивача ОСОБА_8 у віці 78 років. Її чоловік ОСОБА_9 (батько позивача) помер ще у 1983 році у віці 48 років.

У ОСОБА_10 було троє дітей: позивач-син ОСОБА_1 , син ОСОБА_11 (який помер у 2010 році) та ОСОБА_12 (дочка), яка після шлюбу має прізвище « ОСОБА_13 ».

Станом на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 з нею постійно проживав тільки позивач (її рідний син).

Разом із цим, позивач зазначає, що належним відповідачем у цій справі є рідна сестра позивача ОСОБА_2 , яка хоча і не прийняла спадщину, однак залишається єдиним потенційним спадкоємцем після смерті матері.

Відповідно до листа-відповіді на адвокатський запит Виноградівська міська рада від 16.01.2025 № 17-07/22 повідомила про те, що інформацію про проживаючих та зареєстрованих осіб у вказаному майні надати неможливо, оскільки база даних наявна тільки з 2016 року.

За таких обставин, позивач звернувся до місцевого депутата по округу з метою засвідчення відомостей про місце проживання баби та матері позивача і надання інформації про осіб, які постійно проживали з ними.

Після смерті ОСОБА_14 - спадщину отримала її рідна дочка ОСОБА_10 , а після смерті ОСОБА_15 спадщину отримав її рідний син позивача.

Таким чином, після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина, в тому числі на жилий будинок загальною площею 43 кв.м. який розташований в АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину, оскільки на час смерті матері спільно проживав з нею, а в подальшому ще й подав заяву до приватного нотаріуса.

На даний момент, правовстановлюючого документу на право власності на жилий будинок, а саме оригіналу свідоцтва про право власності 1975 року - не має.

По зверненню позивача приватним нотаріусом Богаш Н.Я. було заведено спадкову справу № 03/2025 по номеру НОМЕР_1 .

Відповідно до листа приватного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, оскільки відсутній оригінал свідоцтва на власність 1975 року.

На підставі вищенаведеного позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_16 у судове засідання не з`явилися, представник подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги просить задоволити (а.с.40).

Відповідач ОСОБА_17 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не заперечує та визнає (а.с.37-39).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вирішив наступне.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_3 у віці 83 роки (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1 , який належав бабі на підставі свідоцтва про право особистої власності Виноградівської міської ради від 11.11.1975, згідно рішення виконкому № 319 від 24.10.1975 (а.с.12).

Відповідно до «Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_3 (до перенумерації 30), в м. Виноградові, складеного 2024 року, за підписом начальника РБТІ та штампом округлої форми, будинок АДРЕСА_2 з надвірними спорудами рахується за ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право особистої власності Виноградівської міської ради від 11.11.1975, згідно рішення виконкому № 319 від 24.10.1975 (а.с.16-20)

Судом встановлено, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 із спадкодавцем постійно проживала її рідна дочка (мама позивача) ОСОБА_5 , яка і прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 (про що свідчить свідоцтво про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 серії НОМЕР_2 , проте у свідоцтві баба була записана як ОСОБА_18 без по-батькові (а.с.21)).

В подальшому ОСОБА_6 уклала шлюб і змінила прізвище на « ОСОБА_7 », про що свідчить свідоцтво про одруження НОМЕР_3 від 02.03.1982 (а.с.24).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мама позивача ОСОБА_8 у віці 78 років. Її чоловік ОСОБА_9 (батько позивача) помер ще у 1983 році у віці 48 років, про що свідчить підтвердження ВУЖКГ (а.с. 23).

У ОСОБА_10 було троє дітей: позивач-син ОСОБА_1 , син ОСОБА_11 (який помер у 2010 році) та ОСОБА_12 (дочка), яка після шлюбу має прізвище « ОСОБА_13 » (а.с.5-11,13).

Станом на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 з нею постійно проживав тільки позивач (її рідний син).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті ОСОБА_14 - спадщину отримала її рідна дочка ОСОБА_10 , а після смерті ОСОБА_15 спадщину отримав її рідний син позивача.

Таким чином, після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина, в тому числі на жилий будинок загальною площею 43 кв.м. який розташований в АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 , в порядку передбаченому ч.1 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину, оскільки на час смерті матері спільно проживав з нею, а в подальшому ще й подав заяву до приватного нотаріуса (а.с.28).

Правовстановлюючого документу на право власності на жилий будинок не має.

Приватним нотаріусом Богаш Н.Я. заведено спадкову справу № 03/2025 по номеру 73517363 (а.с.26).

Відповідно до листа приватного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, позаяк відсутній оригінал свідоцтва на власність (а.с.26).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Отже, як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний ним спосіб, передбачений законом.

Таким чином, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог, суд приймає рішення про задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 43, 49, 211, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_4 , право власності в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 , загальною площею 43 кв. м., житлова площа 27,5 кв. м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 04.03.2025 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк