Справа № 694/40/25
провадження № 2/694/234/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.02.2025 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Кравченко Т.М.,
з участю секретаря судового засідання Федорової І.В.,
розглянувши в приміщенні суду в м. Звенигородка в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2 . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.11.2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у Ватутінському відділі ДРАЦС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 96. Сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбно-сімейні стосунки у них з відповідачкою не склалися в зв`язку з несумісністю характерів та різними поглядами на сімейне життя, цінності, ведення спільного господарства, внаслідок чого постійно виникали сварки та непорозуміння. Збереження сім`ї на думку позивача є неможливим. На примирення він не згідний. Спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати за сплату судового збору та витрати пов`язані з наданням правничої допомоги.
Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Кравченко Т.М. від 27.01.2025 справу прийнято до провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України не надходило.
20.02.2025 року відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про визнання повне позову. Також заявила клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, оскільки вважає їх не співмірними зі складністю справи та обсягом наданих послуг. Такі витрати, на думку відповідача, є явно завищеними та не відповідають критерію реальності, розумності та справедливості. Просить зменшити витрати на правничу допомогу до розміру судового збору, що становить 1211 грн. 60 коп.
У зв`язку зі здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.
З`ясувавши обставини справи в ході дослідження поданих сторонами доказів та перевіривши наявність законних підстав для ухвалення рішення, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 03.11.2012 року у Ватутінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 96, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 02.01.2025 року (а.с. 7).
Від шлюбу подружжя має малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).
Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів сторін, різні погляди на шлюбно-сімейні відносини. Фактично сторони припинили шлюбні стосунки, на примирення позивач не згідний. Відповідач повністю визнала позов та не заперечує проти розірвання шлюбу.
За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами існує лише формально, збереження сім`ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Стаття 142 ЦПК України передбачає, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи ту обставину, що відповідач ОСОБА_2 визнала позов до початку розгляду справи по суті, суд вважаєза необхідне повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, а саме 605 грн. 60 коп.
Інші 50 відсотків судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 .
Стосовно стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.
Представником позивача подано до суду копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 02.01.2025 року, акт виконання робіт від 02.01.2025 року, розрахунок затраченого адвокатом часу та квитанцію про оплату правничої допомоги від 02.01.2025 року на суму 5000 грн.
Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.2 ч. 2. ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги,
встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які під При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідач скористалася своїм процесуальним правом на звернення до суду із клопотанням про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.
У своєму клопотанні про зменшення витрат на правову допомогу відповідач вважає розмір витрат на оплату послуг адвоката не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання послуг, а тому відповідач такі витрати у заявленому позивачем у позовній заяві у розмірі 5000 грн. не визнає та просить зменшити до розміру судового збору, що становить 1211,60 грн.
Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
З урахуванням наведеного, суд визнає заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на правову допомогу, неспівмірним зі складністю справи.
З огляду на викладене, ураховуючи письмові матеріали справи та встановлені обставини під час розгляду справи, суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правову допомогу, понесені позивачем у розмірі 2000 грн.
На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 104, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03.11.2012 року у Ватутінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 96 - розірвати.
Шлюб припиняється у день набрання законної сили даним рішенням суду.
Повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, в розмірі 605 грн. 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 605 грн. 60 коп. та витрати за надання правничої допомоги в сумі 2000 грн., а всього 2605 грн. 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної

скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Т.М.Кравченко