Справа № 548/189/25
Провадження № 2/548/228/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2025 м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Т. М. Лідовець,

за участі секретаря судового засідання Т. В. Манжос,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал",представник позивача - Мех Вікторія Олегівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (далі - ТОВ "ФК "Кредит-Капітал") звернулося до суду з позовом в електронній формі до відповідача ОСОБА_1 , обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів за договором про споживчий кредит № 6552617 від 27.10.2023 (далі - Договір № 6552617 від 27.10.2023. Договір), укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" (далі - ТОВ "МІЛОАН") та ОСОБА_1 , внаслідок чого утворилася загальна заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 14597,2 грн, з яких: 3600,00 грн - заборгованість за сумою кредиту, 10237,20 - грн заборгованість за відсотками, 760 грн - заборгованість за комісією.

26.03.2024 між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" було укладено Договір відступлення прав вимоги № 104-МЛ, відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило ТОВ "ФК "Кредит - Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 6552617 від 27.10.2023, укладеним між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, позивач просить стягнути суд з відповідача на його користь заборгованість за договором про споживчий кредит № 6552617 від 27.10.2023 у сумі 14597,2 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою суду від 03.02.2024 визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання представник позивача Білотіл П. П. не з`явився, товариство належно повідомлене про час, дату та місце проведення судового засідання. У клопотанні представник просив розглядати справу без його участі, позов підтримував, просив задовольнити, не заперечував проти заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник Антіхович В. В. у судове засідання не з`явилися, належно були повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання. У заяві від 27.02.2025 представник відповідача Антіхович В. В. просив розгляд справи проводити без його участі та участі відповідача.

18 лютого 2025 до суду надійшов відзив на позов від представника відповідача - адвоката Антіховича В. В., за змістом якого ОСОБА_1 позовні вимоги не визнає в повному обсязі, заперечує факт отримання кредитних коштів та вважає, що розмір нарахованих позивачем процентів є неспівмірним, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним своїх зобов`язань є несправедливими, такими, що порушують принципи розумності та добросовісності відповідно до статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною другою статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України.

Судом встановлено, що між ТОВ "МІЛОАН" та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 6552617 від 27.10.2023. За умовами договору кредитор зобов`язується надати позичальнику кошти у сумі 4000 грн, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за його користування в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника (п.1.1. Договору).

Згідно з пунктами 1.2 - 1.4. Договору кредит надається строком на 105 днів з 27.10.2023; строк кредиту складається з пільгового та поточного періодів. Пільговим періодом є 15 днів з дати видачі кредиту, що завершується 11.11.2023; поточним періодом є 90 днів, що настає з наступного дня після завершення пільгового періоду та закінчується 09.02.2024.

Відповідно до пунктів 1.5.1-1.5.3 Договору процентна ставка є фіксованою, у пільговий період застосовується процентна ставка 2,50%, що нараховується за кожен день користування кредиту на залишок кредиту; у поточному періоді дії договору застосовується процентна ставка 3,50%, що нараховується за кожен день користування кредитом на залишок кредиту.

Положенням пункту 1.5.1. Договору передбачено сплата комісії за надання кредиту у розмірі 760 грн, що сплачується позичальником одноразово в момент видачі кредиту.

Згідно з пунктом 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на його рахунок з використанням платіжної карти № НОМЕР_1 (а.с. 12-18).

Вказаний договір підписаний електронним підписом відповідача одноразовим ідентифікатором 256982, направленого первісним кредитором ОСОБА_1 на тел. НОМЕР_2 . Час відправки: 27.10.2023 08:29:00 (а.с. 14).

Платіжним дорученням від 27.10.2023 № 113706982 підтверджено здійснення грошового переказу 4000,00 грн від ТОВ "МІЛОАН" до ОСОБА_1 на кредитний рахунок № НОМЕР_1 , мета призначення платежу - кошти згідно з договором 6552617 (а.с. зворот 20).

26.03.2024 між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ «ФК "Кредит-Капітал" укладено Договір відступлення прав вимоги № 104-МЛ, відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 6552617 від 27.10.2023, що укладеним між ТОВ "МІЛОАН" і ОСОБА_1 (а.с. 23-27).

На виконання вимог пункту 8.3 Договору відступлення прав вимоги ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Акт приймання-передачі Реєстру боржників від 26.03.2024 до Договору відступлення прав вимоги № 104-МЛ від 26.03.2024 (а.с. 28). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 104-МЛ від 26.03.2024 до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 6552617 від 27.10.2023 (а.с. 29).

Відповідно до виписки з особового рахунка, наданого ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» за Договором № 6552617 від 27.10.2023, у боржниці ОСОБА_1 у зв`язку з неналежним виконанням нею умов договору виникла заборгованість за тілом кредиту 3 600 грн, за нарахованими відсотками - 10237,2 грн, заборгованість за комісією - 760 грн, а всього - 14 597,2 грн (а.с. 21-22).

02.01.2025 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надіслало ОСОБА_1 претензію (вих. № 23457868/920), якою повідомила відповідача у справі про відступлення права вимоги за Договором № 6552617 від 27.10.2023 до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» і про необхідність сплатити заборгованість у розмірі 14 597,2 грн (а.с. зворот 29).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (стаття 514 ЦК України).

Зі змісту статей 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки.

Відповідно до положень статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Так, згідно зі статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, судом встановлено, що посилання на обставини укладення вищезазначеного Договору між його сторонами в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позивачем доведено, що відповідач ОСОБА_1 ідентифікувала себе шляхом заповнення заяви на отримання кредиту № 6552617 27.10.2023 в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції; надала відповідні дані для заповнення формуляра заяви (П.І.П, РНОКПП, місце проживання, телефон, данні паспорту та ін.) та шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом України «Про електронну комерцію» погодилася із запропонованими умовами договору та підписала його.

Вказаний висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19, провадження № 61-16243св20. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

На виконання умов Договору № 6552617 27.10.2023 ТОВ "МІЛОАН" здійснило перерахування кредитних коштів у розмірі 4000 грн згідно з платіжним дорученням від 27.10.2023 за номером № 113706982. Суд відхиляє заперечення представника відповідача Антіховича В. В. щодо факту отримання кредитних коштів відповідачем з огляду на підтвердження обставини перерахування коштів належним та допустимим доказом, а також частковою оплатою заборгованості ОСОБА_1 відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором (а.с. 21-22).

Отже, суд робить висновок про укладення кредитного договору про споживчий кредит № 6552617 27.10.2023 відповідно до вимог чинного законодавства та про отримання ОСОБА_1 кредиту у ТОВ "МІЛОАН".

За встановлених обставин справи та підтвердження їх доказами ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» правомірно набуло на підставі Договору відступлення прав вимоги № 104-МЛ від 26.03.2024 та Акта приймання-передачі Реєстру боржників від 26.03.2024 право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 6552617 від 27.10.2023. Сума заборгованості у ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» складає заборгованість за тілом кредиту - 3 600 грн, за нарахованими відсотками - 10237,2 грн, за комісією - 760 грн, а всього - 14 597,2 грн.

Представник відповідача Антіхович В. В. , керуючись пунктом 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», зазначає, що розмір нарахованої заборгованості за відсотками не є адекватною та співрозмірною, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи. При цьому покликається на правові висновки ВП ВС від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 та від 07.10.2020 у справі 132/1006/19.

Суд відхиляє доводи представника відповідача з огляду на те, що при укладенні договору про споживчий кредит сторони погодили істотні умови договору, зокрема: суму кредиту, строки кредитування та відсотки за користування кредитом. Згідно з відомостями про щоденні нарахування та погашення за договором № 6552617 від 27.10.2023 первісний кредитор ТОВ «Мілоан» здійснив нарахування відсотків за користування кредитом в межах строку періоду кредитування, включно впродовж пільгового та поточного періодів, що відповідає положенням статті 1048 ЦК України. Позивач у цій справі вимоги про стягнення з відповідача процентів за частиною другою статті 625 ЦК України не заявляв.

Згідно із пунктом 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50 відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язання.

У пункті 8.38 постанови від 15.09.2020 у справі №902/417/18 Велика Палата Верховного Суду, посилаючись на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, вказала, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних, неустойки, штрафу як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Ураховуючи зазначене, умова договору про споживчий кредит, за якою здійснюється нарахування процентів за користування кредитом в межах строку кредитування не є заходом компенсаційного характеру в порядку статті 625 ЦК України.

За таких обставин суд робить висновок, що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит № 6552617 від 27.10.2023 із заборгованістю у розмірі 14597,20 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту - 3 600 грн, за нарахованими відсотками - 10237,2 грн, за комісією - 760 грн.

Судові не надано доказів щодо неправильності або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку.

У порядку статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача. У зв`язку із задоволенням позовних вимог на користь позивача з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

На підставі наведеного та керуючись статтями 10, 12, 89, 141, 258, 264-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", представник позивача - Мех Вікторія Олегівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за договором про споживчий кредит № 6552617 27.10.2023 у сумі 14 597 (чотирнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто сім) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судових витрат.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал" (місцезнаходження: Львівська обл., м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, 3-й поверх; адреса для листування: м. Львів, а/с 45; ідентифікаційний код 35234236).

Представник позивача - Мех Вікторія Олегівна (адреса, просп. Голосіївський, 132, офіс 22, місто Київ, РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Представник відповідача - адвокат Антіхович Володимир Володимирович (адреса: АДРЕСА_2 . Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 24.06.2016 №1527).

Суддя Т. М. Лідовець