Справа №345/264/25
Провадження № 2/345/422/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

03.03.2025 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі судді Сухарник І.І., розглянувши в залі суду в м. Калуш в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Представник позивачка адвокат Романів О.П. звернулася до суду з даним позовом в інтересах позивачки, мотивуючи його тим, що 27 лютого 2017 року між ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач) зареєстровано шлюб у місті Пантен (департамент Сена-Сен-Дені) у Франції, що підтверджується витягом, який відповідає оригіналу свідоцтва про шлюб №20 від 25 лютого 2017 року. Офіційний переклад з французької мови на українську мову здійснено перекладачем Сорохтей Н.В. Справжність підпису перекладача Сорохтей Н.В., засвідчено приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Лесик В.Б.

У цьому шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне подружнє життя у позивачки з відповідачем не склалося через відсутність почуттів взаємної любові, поваги, різні характери та погляди на життя. За час проживання у шлюбі у сторін склалися різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, через суперечки з різних питань ведення побуту, а також претензіями одне до одного. Подальше проживання з Відповідачем та збереження шлюбу суперечить інтересам Позивачки та негативно впливають на її психологічний та моральний стан. Сторони фактично припинили спільне проживання, ведення спільного господарства та спільного бюджету. Сім`я остаточно розпалася через проживання сторін у різних країнах. Спорів про поділ майна між сторонами не існує.

Оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивачки, представник позивачки просить суд розірвати шлюб, укладений 25 лютого 2017 року між сторонами, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану м. Пантен (департамент Сена-Сен-Дені) актовий запис №20.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.01.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву останній не скористався, хоча ухвалу про відкриття провадження разом із копію позовної заяви із доданими до неї документами вручено відповідачу особисто, що підтверджується трекінгом поштового відправлення, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 27 лютого 2017 року між ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач) зареєстровано шлюб у місті Пантен (департамент Сена-Сен-Дені) у Франції, що підтверджується витягом, який відповідає оригіналу свідоцтва про шлюб №20 від 25 лютого 2017 року. Офіційний переклад з французької мови на українську мову здійснено перекладачем ОСОБА_4 . Справжність підпису перекладача Сорохтей Н.В., засвідчено приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Лесик В.Б. (а.с.8, 10-11).

У цьому шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9-10, 12-13).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» (далі Закон), шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.

Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином (ст. 60 Закону).

Згідно зі ст. 63 Закону, припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Процедура легалізації в Україні свідоцтва про укладення шлюбу або розірвання шлюбу, або рішення суду про розірвання шлюбу, скоєних за кордоном, відбувається на підставі Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном (затв. Наказом МЗС України №113 від 04.06.2002 ).

Відповідно до наказу Мін`юсту №52/5 від 18.10.2000 р. (в ред. від 18.11.2003 р. №140/5) "Про затвердження Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні", документи, видані компетентними органами іноземних держав, що свідчать акти цивільного стану, вчинені за межами України за законами іноземних держав, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана ВР України.

Відповідно до міжнародного договору ст. 1 Гаазької Конвенції від 5 жовтня 1961 року передбачено, що її умови поширюються на офіційні документи, які були видані на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави. Такими документами визнаються: 1) документи, що походять від прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; 2) адміністративні документи; 3) нотаріальні акти та інші. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампа, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був виданий (ст.3 Конвенції). При цьому апостиль повинен відповідати вимогам Доповнення до Конвенції.

Відповідно до ст. ст. 2,3 Гаазької Конвенції (набрання чинності в Україні 22.10.2003 р.) кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Згідно з положенням вказаної Конвенції документ, на якому проставлено апостиль, не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі - учасниці цієї Конвенції. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Спільні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються СК України.

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд встановив, що подружнє життя у сторін не склалося, їм не вдалося створити міцної сім`ї. Сторони фактично припинили спільне проживання, ведення спільного господарства та спільного бюджету. Сім`я остаточно розпалася через проживання сторін у різних країнах. Спорів про поділ майна між сторонами не існує. Шлюб розпався та існує формально, примирення між сторонами неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Частиною третьою статті 115 СК України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 273, 274, 280-283 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Шлюб, укладений 25 лютого 2017 року між ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) та ОСОБА_1 ), який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану м. Пантен (департамент Сена-Сен-Дені), актовий запис №20 розірвати.

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: