Провадження №2/751/149/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

при секретарі Курач В.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Рябініна Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зменшення розміру стягуваних аліментів,

В С Т А Н О В И В :

02.12.2024 року ОСОБА_2 (представником якого є адвокат Дудка О.В.) звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_4 , на підставі виконавчого документу виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області, на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), до 1/6 частини усіх від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з матір`ю і в 2018 році відповідач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, на підставі якої судом було видано судовий наказ по справі №359/397/18, провадження №2-н/359/64/2018, та стягнуто з нього на користь відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.01.2018 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі зазначеного судового наказу, 08.04.2020 року Новозаводським ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження АСВП №61716974.

Посилається, що він є військовослужбовцем та отримує дохід в середньому в розмірі від 35 750,14 грн до 67 302,59 грн, з урахуванням премій та надбавок. Окрім доньки на його утриманні перебувають його батьки: мати - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що перебуває на пенсії за віком та батько ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що також перебуває на пенсії за віком. Вказує, що кожний місяць він допомагає своїм батькам та перераховує грошові кошти в сумі від 500 грн до 5000 грн, на пенсійну картку батька, залежно від потреб. Необхідність в допомозі батькам виникла після 2022 року, оскільки в березні 2022 року в результаті агресії російської федерації був пошкоджений їх будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним експертним висновком. Також, батько має захворювання серця та з 2022 року потребує постійного прийому ліків, витрати на які самостійно покрити не взмозі.

Вказує, що зазначені обставини свідчать про зміну його сімейного та матеріального стану і про те, що у зв`язку з тим, що його батьки є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги, він зобов`язаний забезпечувати належне матеріальне становище як батьків так і доньки, а відповідно і сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі не має змоги.

Таким чином, вважає, що розмір аліментів на утримання доньки - ОСОБА_8 може бути зменшений до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27.12.2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

17.01.2025 року від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Переверзєва О.О. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (з додатками), в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу розмірі 7 000,00 грн. Відзив обґрунтовано тим, що надані позивачем документи не підтверджують зміни його матеріального стану, вихід батьків позивача на пенсію за віком не свідчить про те, що вони потребують постійної сторонньої матеріальної допомоги, щодо пошкодженого майна батьків то законодавством України передбачена компенсація для відновлення майна, ще з 2023 року. Також позивачем не надано доказів, що він є єдиною повнолітньою дитиною у своїх батьків, яка зобов`язана їх утримувати, а також не надано рішення суду у відповідності до якого позивач сплачує аліменти на утримання своїх непрацездатних батьків відповідно до ст.ст.202-206 СК України. Надання матеріальної допомоги батькам не позбавляє його обов`язку сплачувати аліменти на утримання своєї дитини у належному розмірі. Посилається, що отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22.01.2025 року справу закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті.

Представником позивача в підготовчому судовому засіданні додано до матеріалів справи довідку про доходи ОСОБА_2 та договір оренди житла (квартири) від 01.01.2025 року. (а.с.91-95, 96-98)

13.02.2025 року на електронну адресу суду від представника відповідача Рябініна Д.Д., (діє на підставі довіреності) надійшли письмові пояснення (з додатками) в яких просить врахувати, що наданий в підготовчому судовому засіданні договір оренди квартири від 01.01.2025 року не є належним та допустимим доказом погіршення матеріального стану позивача, оскільки даний договір надано без акту приймання-передачі у користування даної квартири, договір не засвідчений нотаріально, що ставить під сумнів його дійсність, а також відсутність в Державному реєстрі речових прав будь яких відомостей про право власності Орендодавця ОСОБА_9 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлений належним чином. Клопотання, заяви до суду не надходили.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, при викладенні пояснень посилалась на обставини зазначені в позовній заяві. Про розгляду справи за відсутності позивача не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату слухання справи повідомлена належним чином. Клопотання, заяви до суду не надходили.

Представник відповідача Рябінін Д.Д., який діє на підставі довіреності, позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, при викладенні пояснень посилався на обставини зазначені у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях, просив стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на правничу допомогу. Про розгляду справи за відсутності відповідача не заперечував.

Представник третьої особа, що не заявляє самостійних вимог: Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлені належним чином. Клопотання, заяви до суду не надходили.

Вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно розцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02.10.2012 року, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 записані ОСОБА_2 та ОСОБА_10 . (а.с.63)

08.02.2018 року за заявою ОСОБА_11 Бориспільським міськрайонним судом Київської області по справі №359/397/18, провадження №2-н/359/64/2018 видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_11 аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.01.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_2 має батьків пенсійного віку: мати - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Батьки перебувають на пенсії та отримують пенсію за віком, що підтверджується їх пенсійними посвідченнями № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 . (а.с.29, 30)

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав ІНВ 343340583 від 18.08.2023 року ОСОБА_7 (батьку позивача) належить на праві власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.33)

В 2022 році, вище зазначений будинок отримав значні зовнішні та внутрішні пошкодження внаслідок військової агресії Російської Федерації, що підтверджується Актом №114/1 попереднього візуального огляду пошкодженого майна внаслідок військової агресії Російської Федерації за адресою с.Киїнка вул.Запрудна, 2 від 04.07.2022 року з додатками та висновком експертизи за результатами обстеження №03/24-ТО від 26.01.2024 року. (а.с.34-36, 37-58)

Позивачем надано платіжні інструкції про періодичні грошові перекази на суму від 500 грн до 5000 грн на картковий рахунок батька ОСОБА_7 , які позивач здійснював у період з грудня 2023 року по жовтень 2024 року. (а.с.10-27)

Батько позивача має діагноз: ранній відновний період ГПМК (05.01.2022) за ішемічним типом в басейні правої СМА у вигляді помірного лівобічного геміпарезу. Дисциркуляторна енцефалопія ІІ-ІІІ ст., мне стичне зниження. (ММSE 20 б.), що підтверджується випискою №0213-епікриз від 17.02.2022 року (а.с.31) та періодично проходить лікування та потребує подальшої реабілітації і прийому ліків. (а.с.32)

З 01.01.2025 року ОСОБА_2 на підстав Договору оренди житла (квартири) орендує квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , орендна плата за користування житлом за один календарний місяць становить 10 000,0 грн. (п.3.1 Договору). (а.с.96-97)

Частиною першою статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» згідно якого розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №536/1557/17 (провадження №61-7584св18), від 30.06.2020 у справі №343/945/19 (провадження №61-2057св20).

Згідно ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи, що з моменту винесення Бориспільським міськрайонним судом Київської області судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_2 з`явились додаткові матеріальні витрати у зв`язку пошкодженням внаслідок агресії Російської Федерації житла його батьків та участі позивача у його відновленні, а також додаткові витрати пов`язані з орендою житла, що призвело до зміни матеріального стану.

Мінімальний розмір аліментів який визначений законодавством України становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно.

Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» прожитковий мінімум на дітей від 6 до 18 років становить 3 196,00 грн., відповідно максимальний 31 960,00 грн.

Позивачем надано довідку про доходи за звітний період з 2009-2024 рр, з якої вбачається, що розмір аліментів які ОСОБА_2 сплачує на утримання доньки, перевищує мінімальний розмір визначений законом. При цьому, доказів на підтвердження необхідності додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_8 , відповідачем не надано.

Встановлені судом обставини, згідно ч.1 ст. 192 СК України є підставами для зменшення розміру аліментів, які ОСОБА_2 має сплачувати на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 згідно судового наказу виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області від 08.02.2018 року.

Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судових рішень, з урахуванням принципу юридичної визначеності, а також враховуючи сімейний стан позивача та його матеріальне забезпечення, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для ухвалення судового рішення про задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.ч. 1, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

При розгляді даної справи, суд приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

На підставі викладеного, враховуючи матеріальний та сімейний стан позивача, наявність у нього зобов`язань утримувати батьків пенсійного віку, участі позивача у відновленні пошкодженого житла батьків, додаткових витрат на оренду житла, стан здоров`я та матеріальне становище одержувача аліментів та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 192 СК України, заявлені позивачем вимоги задовольнити частково, змінивши розмір аліментів, стягуваних на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини, що на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Водночас слід зазначити, що відповідач не позбавлена права у разі зміни матеріального та сімейного становища звернутись з позовом про збільшення розміру аліментів, а також спірність питання про розмір аліментів не позбавляє відповідача права зажадати від батька компенсації понесених додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, які оплачує у зв`язку із навчанням та розвитком дитини відповідно до ст. 185 СК України.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат в тому числі витрат на правову допомогу, суд виходить з складності справи, ціни позову та значенням справи для сторін.

Позивачем понесені документально підтверджені (а.с.1) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн.

Відповідачу була надана правова допомога на підставі Договору про надання правничої допомоги від 03.01.2025 року Адвокатським об`єднанням «РЯБІНІН, ПЕРЕВЕРЗЄВ та ПАРТНЕРИ» (а.с.85), яка згідно Акту приймання-передачі від 03.01.2025 року наданих послуг судових витрат, (суми гонорару за надану правову допомогу за Договором від 03.01.2025 року) становить 7 000,00 грн. (а.с.83), яка була сплачена ОСОБА_3 на підставі квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 03.01.2025 року (а.с.84).

При цьому, враховуючи пропорційний розмір задоволених позовних вимог та обсяг наданої правової допомоги відповідачу за договором та її співмірність із заявленим розміром, фактичну участь у судових засіданнях іншого представника відповідача за довіреністю, суд, на підставі ч.10 ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне урівняти розмір понесених сторонами витрат та звільнити їх від обов`язку сплачувати одна одній понесені ними судові витрати.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 274-279, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 192 Сімейного кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зменшення розміру стягуваних аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, встановлений судовим наказом Бориспільським міськрайонним судом Київської області від 08.02.2018 року по цивільній справі 359/397/18, провадження №2-н/359/64/2018, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/5 частини видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: 14000, місто Чернігів, вул.Княжа, буд.28, ).

Повний текст рішення суду складений 28.02.2025 року.

Головуючий - суддя О. Г. Деркач