Справа № 703/6586/24
2/703/340/25
УХВАЛА

03 березня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді Волосовського В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали цивільної справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

12 грудня 2024 року через підсистему «Електронний суд» ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №1283-0388 від 06 жовтня 2023 року у розмірі 26500 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору, з підстав невиконання умов вказаного кредитного договору.

Ухвалою судді від 23 грудня 2024 року призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу визначено строк для надіслання до суду відзиву на позовну заяву, позивачу для надання відповіді на відзив.

29 січня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Реу К.П., надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила у задоволенні позову відмовити за безпідставністю заявлених вимог.

Окрім того у відзиві представником відповідача заявлено клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, яке мотивоване тим, що дана справа має велике значення для відповідача, пов`язана із вчиненням щодо нього шахрайських дій з використання його ідентифікаційних даних, є нетиповою та потребує витребування значного обсягу доказів, а також детального розгляду по суті та з`ясування всіх обставин. Відтак, просила розглянути справу в порядку загального позовного провадження.

Разом із відзивом від представника відповідача надійшло письмове про витребування доказів, в якому вона просила витребувати у AT КБ «ПРИВАТБАНК» (Код , 01001, Україна, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок, 1д) повну інформацію щодо платежу: ID від 06 жовтня 2023 року на суму 5300 гривень, здійсненого на картку НОМЕР_1 згідно договору №4010 про надання послуг в системі LipPay, укладеного між AT КБ «ПРИВАТБАНК» та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме: повний номер картки, дані про банк-емітент, реквізити розрахункового рахунку отримувача коштів. Також просила витребувати від Vodafone Україна (ПрАТ «ВФ Україна», , 01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15) дані щодо власника картки мобільного зв`язку НОМЕР_2 . Вказане клопотання мотивовано тим, що згідно реквізитів кредитного договору №1283-0388 від 06 жовтня 2023 року вказано номер особистого платіжного засобу позичальника: НОМЕР_1 ; електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; та номер телефону НОМЕР_2 , водночас стороною відповідача заперечується той факт, що відповідач отримував кошти за вказаним кредитним договором, при цьому представник відповідача вказує, що картка НОМЕР_1 , електронна адреса: та номер телефону НОМЕР_2 відповідачу не належать.

04 лютого 2025 року через підсистему «Електронний суд» до суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення у справі, одночасно з якими стороною позивача було подано письмове клопотання про витребування доказів, в якому представник позивача просила витребувати у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» (49074, Україна, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Батумська, будинок, 11, ) підтвердження щодо належності банківської картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серія НОМЕР_4 ), на яку 06 жовтня 2023 року, було перераховано кредитні кошти в сумі: 5 300,00 грн. (ID транзакції: НОМЕР_5 ); та витребувати у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» виписку з банківського рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серія НОМЕР_4 ) за 06 жовтня 2023 року щодо надходження коштів у сумі 5 300,00 гри. (ID транзакції: НОМЕР_5 ) на банківську картку № НОМЕР_1 .

В обґрунтування вказаного клопотання представник позивача вказує, що платіжні реквізити, а саме номер банківської картки для отримання кредитних коштів, відповідач зазначав самостійно під час укладення електронного Кредитного договору №1283-0388 від 06 жовтня 2023 року, водночас у позивача відсутня інформація про власника банківської картки, оскільки зазначена інформація є банківською таємницею, якою володіє виключно Банк-емітент картки. На підставі наведеного та враховуючи, що у позивача наявна обмежена інформація щодо реквізитів платіжної картки, представник позивача просила про витребування вказаних доказів по справі, оскільки такі містять банківську таємницю і їх надання є можливим виключно на підставі рішення (ухвали) суду.

Суд, дослідивши подані клопотання, приходить до наступного.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч.1, ч.2, ч.4, ч.5 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Так, згідно ч. 1 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (частини друга статті 274 ЦПК України).

Частина четверта статті 274 ЦПК України містить імперативну норму, яка визначає перелік справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження. Цей перелік ґрунтується на класифікації справ за матеріально-правовою ознакою, тобто за характером спірних матеріально-правових відносин.

При цьому законодавством визначено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (пункт 7 частини третьої статті 376 ЦПК України).

При вирішенні питання про розгляд справив порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1)ціну позову; 2)значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6)кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8)думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.3 ст.274 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України.

Призначаючи справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження суд виходив з того, що відповідно до положень ст.274 ЦПК України дана справа не належить до категорій справ, які розглядаються виключно за правилами загального провадження та є малозначною з огляду на ціну позову.

Відповідно ст.277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. У випадку, передбаченому частиною другою статті 274 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може: 1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; або 2) відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі. Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

Якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, відповідно до п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України малозначні справи, підлягають розгляду лише в порядку спрощеного позовного провадження.

Предметом даної справи є стягнення заборгованості за договором, при цьому суд зазначає, що справа відноситься до категорії нескладних, є малозначною, оскільки ціна позову становить 26500 грн., що не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у ній відсутня необхідність призначати експертизу, її розгляд не становить значний суспільний інтерес. Водночас, суд наголошує, що відповідач не позбавлений права заперечувати проти задоволення позову та подавати суду докази.

Призначаючи справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження суд виходив з того, що відповідно до положень ст.274 ЦПК України дана справа не належить до категорій справ, які розглядаються виключно за правилами загального провадження та відповідно до положень пункту 1 частини 6 статті 19 ЦПК України є малозначною.

Згідно з ч.ч.5,7 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до ч.6 ст.279 ЦПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд звертає увагу, що заявлене стороною відповідача клопотання взагалі не обґрунтоване та не містить належних підстав, тобто, у ньому не вказано які саме обставини (зокрема, складність справи, її значення для сторін, обсяг та характер доказів тощо) зумовлюють необхідність проведення судового засідання та що об`єктивно перешкоджає розглянути цю справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одне лиш посилання на необхідність проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін в зв`язку невизнанням позову, не може бути підставою для задоволення відповідного клопотання. При цьому, суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що вказаний договір не є укладеним внаслідок вчинення відносно нього шахрайських дій, оскільки жодних доказів цього матеріали справи не містять та відповідачем не надано. Відтак, суд відхиляє доводи відповідача щодо доцільності розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження та не вбачає достатніх підстав для задоволення заяви.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, з урахуванням позиції сторони позивача та відповідача, викладених письмово, у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовити.

Суд також наголошує, що спрощене провадження як з викликом, так і без виклику сторін, спрямоване на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження без виклику сторін не є провадженням, в якому розглядаються безспірні вимоги.

Так, за змістом ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно з частинами 1-3 статті 83 ЦПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно з частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За змістом указаних приписів закону відповідач має право реалізувати всі свої процесуальні права та добросовісно виконати свої обов`язки, передбачені законом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, виклавши свою правову позицію, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору у поданих заявах.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд створив учасникам процесу у даній справі належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі № 668/13907/13-ц від 18 травня 2018 року).

Враховуючи, що предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження чи проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, відтак клопотання представника відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження слід залишити без задоволення.

Щодо заявлених сторонами клопотань про витребування доказів, суд зазначає наступне.

Так представник відповідача, у поданому клопотанні висловив сумніви щодо дійсного укладення між сторонами кредитного договору №1283-0388 від 06 жовтня 2023 року, вказав, що картка НОМЕР_1 , на яку були перераховані кошти за вказаним кредитним договором, а також електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 та номер телефону НОМЕР_2 , які вказані в реквізитах позичальника за цим договором, відповідачу не належать. Відтак, просив витребувати AT КБ «ПРИВАТБАНК» повну інформацію щодо платежу: ID від 06 жовтня 2023 року на суму 5300 гривень, здійсненого на картку НОМЕР_1 згідно договору №4010 про надання послуг в системі LipPay, укладеного між AT КБ «ПРИВАТБАНК» та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме: повний номер картки, дані про банк-емітент, реквізити розрахункового рахунку отримувача коштів, а також просив витребувати від Vodafone Україна дані щодо власника картки мобільного зв`язку НОМЕР_2 .

В свою чергу, представника позивача у поданому нею письмовому клопотанні про витребування доказів вказала, що платіжні реквізити, а саме номер банківської картки для отримання кредитних коштів, відповідач зазначав самостійно під час укладення електронного Кредитного договору №1283-0388 від 06 жовтня 2023 року, водночас оскільки у позивача відсутня інформація про власника означеної банківської картки та враховуючи, що зазначена інформація є банківською таємницею, просила витребувати у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» підтвердження щодо належності банківської картки № НОМЕР_1 відповідачу ОСОБА_1 , на яку 06 жовтня 2023 року, було перераховано кредитні кошти в сумі: 5 300,00 грн. (ID транзакції: НОМЕР_5 ), а також витребувати у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» виписку з банківського рахунку, відкритого на ім`я відповідача ОСОБА_1 за 06 жовтня 2023 року, щодо надходження коштів у сумі 5 300,00 гри. (ID транзакції: НОМЕР_5 ) на банківську картку № НОМЕР_1 .

Як встановлено ч.2 ст.84 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Як визначено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому, особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає до суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України встановлено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, зважаючи на ту обставину, що витребувані сторонами докази, в частині, що містять банківську таємницю, мають безпосереднє відношення до спору та сприятимуть забезпеченню повноти та об`єктивності розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про задоволення заявлених клопотань в цій частині.

Водночас, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання представника відповідача в частині витребування доказів від Vodafone Україна, а саме інформації про власника картки мобільного зв`язку НОМЕР_2 - відсутні.

Так, представником відповідача не вмотивовано необхідність з`ясування вказаної інформації в межах наведеної справи, не наведено конкретних обставин, які може підтвердити витребуваний ним доказ та його значення для правильного розгляду та вирішення справи. Окрім того, суд зазначає, що в Україні для абонентів (споживачів) послуг мобільного зв`язку відсутній обов`язок обов`язкової персоніфікації даних абонентів, як і обов`язок укладення контракту для користування послугами мобільного зв`язку. За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні клопотання представника відповідача в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 84, 182, 223,258-260, 274, 277, 279 ЦПК України,-

постановив:

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Реу Кристини Павлівни про розгляд справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в порядку загального позовного провадження - відмовити.

Клопотання представника відповідача адвоката Реу Кристини Павлівни про витребування доказів задовольнити частково.

Витребувати у AT КБ «ПРИВАТБАНК» (Код , 01001, Україна, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок, 1д) повну інформацію щодо платежу: ID від 06 жовтня 2023 року на суму 5300 гривень, здійсненого на картку НОМЕР_1 згідно договору №4010 про надання послуг в системі LipPay, укладеного між AT КБ «ПРИВАТБАНК» та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме: повний номер картки, дані про банк-емітент, реквізити розрахункового рахунку отримувача коштів.

В решті клопотання представника відповідача адвоката Реу Кристини Павлівни про витребування доказів відмовити.

Клопотання представника позивача Мельник Вероніки Сергіївни про витребування доказів задовольнити повністю.

Витребувати у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» (49074, Україна, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Батумська, будинок, 11, ):

- підтвердження щодо належності банківської картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серія НОМЕР_4 ), на яку 06 жовтня 2023 року, було перераховано кредитні кошти в сумі: 5 300,00 грн. (ID транзакції: НОМЕР_5 );

- виписку з банківського рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серія НОМЕР_4 ) за 06 жовтня 2023 року щодо надходження коштів у сумі 5 300,00 гри. (ID транзакції: НОМЕР_5 ) на банківську картку № НОМЕР_1 .

Встановити строк надання витребуваних судом документів - не пізніше 10 днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя: В.В. Волосовський