Справа № 509/6075/24
04 березня 2025 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Кочко В.К.,
при секретарі Савченко М.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
16.11.2023 р. між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23, за яким ТОВ «ФК «СОНАТІ» набуло права грошової вимоги до боржників за первинними договорами, зокрема і до ОСОБА_1
Ухвалою судді 16.10.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, постановлено розгляд справи проводити в судовому засіданні без виклику сторін.
Відповідач відзив не надав.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
АТ «ІДЕЯ БАНК» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов угоди.
16.11.2023 р. між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23, за яким ТОВ «ФК «СОНАТІ» набуло права грошової вимоги до боржників за первинними договорами, зокрема і до ОСОБА_1
Згідно п.2.1. договору факторингу за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.
Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали.
Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п.2.4. Угоди діє індивідуальний порядок внесення суми обов`язкового мінімального платежу, за яким розрахунковою датою є число кожного календарного місяця, яке відповідає числу дня оформлення угоди. ОМП за попередній Розрахунковий період сплачується до останнього операційного дня платіжного періоду. Таким чином, за Угодою, клієнт зобов`язаний сплачувати обов`язків мінімальний платіж не пізніше 20 числа кожного чергового місяця. Згідно до п.11.21 ДКБО якщо на кінець останнього операційного (банківського) дня платіжного періоду (з урахуванням умов Індивідуального порядку внесення суми обов`язкового мінімального платежу), клієнт не здійснив сплати суми обов`язкового мінімального платежу та суми несанкціонованої заборгованості (в разі її наявності), банк вважає таку несплачену суму обов`язкового мінімального платежу та суму несанкціонованої заборгованості (у разі її наявності) простроченою заборгованістю клієнта за кредитом на наступний операційний (банківський) день банку, що йде за останнім операційним днем платіжного періоду.
Таким чином, з урахуванням того, що відповідач останній платіж здійснив 31.08.2020 р., що підтверджується випискою по рахунку позичальника, тому останній платіжний період для внесення ОМП сплив 11.09.2020 р. і з цієї дати вся заборгованість відповідача є простроченою.
Як вбачається із проведеного позивачем розрахунку інфляційних втрат та 3% річних від суми боргу, нарахування зазначених вище сум здійснювалось за період із 12.09.2020 р. по 23.02.2022 р. (тобто до дати введення в Україні воєнного стану) у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України. Сума інфляційних втрат склала 4098,41 грн., 3% річних 1021,09 грн.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач не надав суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку, - ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували надані позивачем докази щодо розміру заборгованості за кредитом.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, а тому, відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 533, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, позовні вимоги ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані і підлягають задоволенню.
При зверненні до суду позивачем сплачено 2422,40 грн. судового збору, тому вказана сума, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
Згідно із п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Судом встановлено, що позивачем укладено договір про надання правової допомоги №01/04 з Адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС».
Відповідно до акта приймання-передачі послуг з правничої допомоги від 10.05.2024 за договором про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024, адвокатське об`єднання «АЛЬЯНС ДЛС» надало ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» послуги щодо проведення юридичного та фінансового аналізу та складання, підписання та подання до суду позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 . Вартість послуг визначена в сумі 5200 грн.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Керуючись ст.ст. 13, 81, 137, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Кочко В.К.