Справа № 135/1502/24
Провадження № 2/147/152/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецького районного суду Вінницької області у складі:

головуючого судді Почкіної О.М.,

із участю секретаря Бабчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 47 434,39 грн та понесені судові витрати.

Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 03.09.2020 між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування №Z62.00605.006985391. Відповідно до розділу 1 Кредитного договору, банк надав позичальнику кредит у розмірі 31926,00 грн для власних потреб строком на 24 місяці та встановив розмір процентної ставки 15 % річних. В свою чергу позичальник отримує кредит і доручає банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика. Також в позові зазначено, що відносини страхування не є предметом даного позову.

Підписанням цього договору позичальник приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ( у редакції, що діяла станом на дату укладення договору і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/pudlik -contraks) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку На виконання умов вищевказаного договору Акціонерним Товариством «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та /або не сплачуючи взагалі , що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк вказаний у договорі, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання.

25.07.2023 між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА) укладено договір факторингу №01.02-31/23, у відповідності до умов якого Акціонерним Товариством «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги за первинними договорами в розмірі заборгованостей боржників, які визначені в Реєстрі, в тому числі право вимоги до ОСОБА_1 за договір кредиту та страхування №Z62.00605.006985391 від 03.09.2020. Згідно з розрахунком заборгованості до кредитного договору №Z62.00605.006985391 від 03.09.2020 заборгованість ОСОБА_1 станом на дату подачі позову складає 47 434,39 грн, з яких: 24300,49 грн сума заборгованості за основним боргом; 8000,94 грн сума заборгованості за відсотками; 15132,96 заборгованість за іншими процентами та платежами.

Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання: не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», ні на рахунки первісного кредитора. Тому позивач просить суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість в розмірі 47434,39 грн та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 16.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін 05.02.2025.

05.02.2025 в зв`язку з неявкою сторін судове засідання було відкладено на 26.02.2025

У судове засідання представник позивача не з`явився. В матеріалах справи міститься клопотання про здійснення розгляду справи за відсутності представника позивача на підставі наявних у справі доказів, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву, як і інші клопотання, до суду не надходили, причини неявки не повідомила.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення..

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки повне рішення виготовлено 03 березня 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 26 лютого 2025 року, датою ухвалення даного рішення є саме 03 березня 2025 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 03.09.2020 між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування №Z62.00605.006985391 (а.с. 5).

Відповідно до розділу 1 Кредитного договору, банк відкриває рахунок та надає позичальнику кредит а, позичальник отримує його на умовах визначених договором. Крім того, підписанням відповідного кредитного договору позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/pudlik-contraks) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 Кредитного договору №Z62.00605.006985391 встановлено, що кредит надається у розмірі 31926 грн для власних потреб, включаючи витрати на страховий платіж строком на 24 місяці, тип процентної ставки змінювана, розмір 15 % річних, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами цього договору.

Пунктом 1.6 договору встановлено, що датою повернення кредиту є 03.09.2022. Повернення заборгованості за Договором №Z62.00605.006985391 здійснюється через рахунок НОМЕР_1 відкритий у банку, відповідно до порядку повернення кредиту, викладеного в Паспорті споживчого кредиту (а.с.8)

Станом на день укладення договору змінна частина ставки, за договором, становить 9,5%, що разом з Маржою Банку складає змінювальну процентну ставку в розмірі 15% (п.1.8 Договору).

У розділі 4 договору встановлено, що Додаток 1 є невід`ємною частиною до договору, в якому викладено детальний розпис складових загальної вартості кредиту та реальної річної відсоткової ставки, графік платежів з повернення кредиту , сплати процентів за його користування.

У паспорті споживчого кредиту, що є додатком до договору, підписаного ОСОБА_1 особистим підписом, зазначено, зокрема: інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача (яка, окрім іншого, містить інформацію про плату за обслуговування кредитної заборгованості 2,10 % середньомісячно від початкової суми кредиту), порядок повернення кредиту.

Отже істотні умови Договору кредиту та страхування №Z62.00605.006985391 від 03.09.2020, укладеного між відповідачем та Акціонерним Товариством «Ідея Банк» містяться безпосередньо у цьому договорі, Додатку 1 до договору, який відповідачка підписала власноручно, і таким чином приєдналася до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/pudlik-contraks) та підтвердила свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку.

На виконання умов вищевказаного договору Акціонерним Товариством «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, перерахувавши кредитні кошти в сумі 31926.00 на рахунок відповідачки.

Всупереч умов Кредитного договору відповідачка не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим порушила взяті на себе договірні зобов`язання.

25.07.2023 між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА) укладено договір факторингу №01.02-31/23, у відповідності до умов якого Акціонерним Товариством «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги за первинними договорами в розмірі заборгованостей боржників, які визначені в Реєстрі, в тому числі право вимоги до ОСОБА_1 за договором кредиту та страхування №Z62.00605.006985391 від 03.09.2020 (а.с. 16-20).

Рішенням єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» №1 від 25.03.2024 року, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» змінило назву на ТОВ «СВЕА ФІНАНС».(а.с.28)

В п. 2.1 договору факторингу зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Акціонерним Товариством «Ідея Банк» за плату, а Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступити права грошової вимоги. Права вимоги, які Акціонерне товариство «Ідея Банк» відступає Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», передаються в розмірі заборгованості перед Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладання договору факторингу та надсилається Акціонерним товариством «Ідея Банк» Фактору засобами корпоративного зв`язку.

Відповідно до п. 5.1. договору факторингу №01.02-31/23 право вимоги вважається таким, що перейшли від Клієнта до Фактора в день підписання відповідного Реєстру Боржників за умови виконання Фактором зобов`язань передбачених п. 4.1 цього Договору, а саме сплати Клієнту фінансування в розмірі 11963508,00 грн, шляхом перерахунку 100 % вказаної суми на рахунки Клієнта протягом трьох робочих днів після отримання Реєстру боржників.

Перехід права грошової вимоги боржника до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» відбулося в момент сплати фінансування за Договором факторингу №01.02-31/23від 25.07.2023 в сумі 11963508,00 грн (а.с. 27) та підписання Реєстру Боржників (а.с. 23,26).

Позивачем долучено до матеріалів позовної заяви витяг з Реєстру боржників до договору факторингу від 25.07.2023, відповідно до якого Акціонерним Товариством «Ідея Банк» відступило ТОВ ««СВЕА ФІНАНС» право вимоги за кредитним договором (а.с. 26), та розрахунок заборгованості за кредитним договором №Z62.00605.006985391 станом на 25.07.2023 (а.с. 11), відповідно до яких сума заборгованості відповідачки за кредитним договором №Z62.00605.006985391 від 03.09.2020 складає 47 434,39 грн, з яких: 24300,49 грн сума заборгованості за основним боргом; 8000,94 грн сума заборгованості за відсотками; 15132,96 заборгованість за іншими процентами та платежами.

При ухваленні даного рішення суд керується наступними нормами.

Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бутифіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Підписавши Договору кредиту та страхування №Z62.00605.006985391 від 03.09.2020, з додатком №1, Паспортом споживчого кредиту, відповідач підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні при його укладенні, у виборі контрагента та умов договору, а також те, що він умови договору цілком зрозумів та приймав їх.

Акціонерне Товариство «Ідея Банк» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, надавши відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором.

Натомість відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, кредит не повернув, проценти за користування коштами не сплатив.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Відповідно до ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Позивачем надано докази переходу до нього права вимоги за кредитним договором №Z62.00605.006985391 від 03.09.2020, що підтверджується укладеним 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» договором факторингу №01.02-31/23, витягом з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023, платіжною інструкцією про сплату фінансування за Договором факторингу №01.02-31/23від 25.07.2023 в сумі 11963508,00 грн та розрахунком заборгованості за кредитним договором №Z62.00605.006985391 від 03.09.2020 станом на 25.07.2023.

Дослідивши матеріали справи, керуючись вищевказаними правовими нормами, суд дійшов до висновку, що з відповідача слід стягнути 24300,49 грн. - заборгованість за основним боргом, 8000,94 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, що разом складають 32301,43 гривень.

Щодо вимог в частині стягнення 15707,59 грн заборгованості за іншими процентними платежами, то суд враховує наступне.

Згідно з вимогами частини 2 статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. 2 ст. 627 ЦК України, у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Нікчемний правочин (частина друга статті 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення /припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (постанова Верховного Суду від 08 лютого 2023 у справі №359/12165/14-ц (провадження № 61-13417св21)).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №583/3343/19 (провадження № 61-22778св19) й постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі №361/392/20 (провадження №61-16470св20) та зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року) щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Крім того, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»(постанова Верховного Суду від 06 листопада 2023 року справа № 204/224/21)

Кредитним договором №Z62.00605.006985391 від 03.09.2020 встановлено плату за обслуговування кредиту (п. 1.5 договору), яка сплачується позичальником щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно п. 5 Додатку №1 (а.с. 8), що є частиною Кредитного договору (сьома колонка «платежі за додаткові послуги»).

У п. 4.2 Паспорту споживчого кредиту встановлено, що плата за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,70% щомісячно від початкової суми кредиту.

Таким чином, кредитним договором №Z75.00205.004941599 від 20.02.2019 позивач встановив щомісячну плату за обслуговування кредиту банком (комісію).

З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст кредитного договору, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено. Позивач не зазначив та не надав доказів наявності конкретного переліку послуг, які надаються більше, ніж один раз на місяць, погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, підтверджень факту надання таких послуг в обсязі, що перевищує право споживача за законом. Та обставина, що оплата таких послуг внесена в порядок повернення кредиту, не нівелює обов`язок позивача довести позовні вимоги належним чином, оскільки розшифрування таких послуг також не наведено в додатку до договору.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що нарахована заборгованість за іншими процентними платежами є заборгованістю за нарахованою та несплаченою платою за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 15132,96 грн. (іншого розрахунку даної заборгованості матеріали справи не містять).

Відтак на думку суду встановлення позивачу щомісячної плати за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно не відповідають приписам ЗУ ««Про споживче кредитування».

Враховуючи зазначене вище, стягнення плати за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 15707,59 грн за кредитним договором №Z62.00605.006985391 від 03.09.2020, не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Під час ухвалення судового рішення суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції №244 від 15.11.2024 позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,00 гривень.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем витрати на сплату судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1649,31 грн, виходячи з такого розрахунку: 32301,43 грн (розмір задоволених позовних вимог)/47434,39 грн (розмір заявлених позовних вимог) х 2422грн (сума сплаченого судового збору).

Керуючись статтями 12, 76-81, 133, 137, 141, 247, 259, 263-268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» () заборгованість за Кредитним договором №Z62.00605.006985391 від 03.09.2020 в розмірі 32301 (тридцять дві тисячі триста одна) грн 43 коп, з яких: 24300 (двадцять чотири тисячі триста) грн 49 коп - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8000 (вісім тисяч) грн 94 коп - сума заборгованості за відсотками.

У задоволенні решта позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» () 1649,31 (одна тисяча шістсот сорок дев`ять) грн 31 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», , місце знаходження юридичної особи: 03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М. Почкіна