Справа № 638/6063/24
Провадження № 2-п/638/25/25
УХВАЛА

03 березня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Коломієць І.М.,

представника заявника Коломойцева М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкові представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2024 року позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 72624838 в розмірі 19240 грн., заборгованість за кредитним договором № 15799-01/2023 в розмірі 8756 грн. та за кредитним договором № 20043-01/2023 в розмірі 9412 грн., а всього підлягає стягненню 37408 грн. та судовий збір у розмірі 3028 грн.

26 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд зазначеного заочного рішення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 2025 року прийнято до розгляду вказану заяву та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні.

Разом з заявою про перегляд заочного рішення представником заявника було заявлено клопотання про зупинення провадження по справі у зв`язку з перебуванням заявника у лавах ЗСУ.

В судовому засіданні представник заявника просив зупинити провадження по справі.

Представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

На підтвердження перебування ОСОБА_1 на військовій службі представником заявника долучено копію довідки командира ВЧ НОМЕР_1 про те, що остання дійсно проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 з 08 листопада 2023 року по теперішній час.

Так, Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24 лютого 2022 року було введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який Указами Президента України було неодноразово продовжено та який діє по даний час.

Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на військовослужбовців, тобто осіб, які проходять військову службу.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про Збройні сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Збройні сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Початок, призупинення і закінчення проходження військової служби визначено статтею 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Пунктом 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При цьому, вказана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України припиняється. Сторона у справі може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством.

Наведене правове регулювання дозволяє дійти висновку, що норма пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України може бути застосована судами при вирішенні питання про зупинення провадження у справі лише у разі перебування фізичної особи, яка є стороною чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування такої фізичної особи у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 27.02.2023 у справі №380/7845/21).

Отже, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони, у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема, беруть участь у виконанні бойових завдань.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду про зупинення провадження від 14.12.2022 по справі 757/5240/16-ц, від 29.08.2022 по справі 461/5209/19, від 29 серпня 2022 року в справі №461/5209/19 та у вказаних справах Верховний Суд зупиняв провадження, оскільки сторонами були надані докази перебування у складі Збройних сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан.

Однак, представником заявника не надано доказів, що ОСОБА_1 перебуває у складі Збройних сил України у військовій частині, яка виконує бойові завдання у зоні бойових дій та бере безпосередню участь у бойових діях або у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, перебуваючи безпосередньо на лінії бойового зіткнення з противником, а копії наданої довідки від 24.02.2024 № 306/42/08 недостатньо для зупинення провадження у справі, з підстав п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 ЦПК України прийнявши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви.

Тобто, у разі поданні відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, суд окрім іншого може прийняти цю заяви до розгляду, та за результатами її розгляду постановити судове рішення.

Суд звертає увагу, що судове провадження - це розгляд спору двох сторін (позивача та відповідача), який виникає з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Розгляд заяви про перегляд заочного рішення не є судовим провадженням, у зв`язку з чим при розгляді такої заяви положення п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України не застосовуються.

В свою чергу, суд вважає за необхідне роз`яснити представнику ОСОБА_1 - адвокату Коломойцеву М.М., що він може заявити клопотання про зупинення провадження по справі після скасування заочного рішення, або у разі відмови у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення - під час апеляційного провадження.

Враховуючи всі вищевказані обставини, суд дійшов висновку необхідності відмови у задоволенні клопотання представника заявника про зупинення провадження по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 240, 251, 263, 353 ЦПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення провадження по справі відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Рибальченко