Справа № 199/2254/25
УХВАЛА

03.03.2025

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в особі судді Спаї В.В., ознайомившись з заявою Комунального підприємства «Жилсервіс 5» Дніпровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком, де боржник ОСОБА_1 , а також судових витрат (судового збору),

ВСТАНОВИВ:

Ознайомившись зі змістом заяви про видачу судового наказу та долученими до нього документами, для суду вбачаються підстави для відмови у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Саме безспірність вимог є підставою для видачі судового наказу, в іншому випадку вирішення питання стягнення заборгованості вирішується судом в порядку позовного провадження (загального або спрощеного) з дотриманням принципів змагальності сторін, доведення учасниками справи обставин, що мають значення для справи і на які кожна сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Підстави для відмови у видачу судового наказу визначені в ст. 165 ЦПК України, зокрема, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщоз поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (п. 8 ч. 1 ).

Згідно змісту заяви про видачу судового наказу, боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , втім, стягувач просить видати судовий наказ та стягнути заборгованість з ОСОБА_2 .

Отже, оскільки заявлено вимогу про стягнення за послуги з управління з ОСОБА_2 , тоді як зміст судового наказу містить відомості про іншого боржника ( ОСОБА_1 ), з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги до ОСОБА_2 , за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (п. 8 ч. 1 ), тому наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст. 3, п. 8 ч. 1 ст. 165, ст.ст. 260-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Жилсервіс 5» Дніпровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком, де боржник ОСОБА_1 .

Копію ухвали про відмову у видачі судового наказу невідкладно надіслати особі, що звернулася із заявою.

Дата підписання ухвали 03.03.2025 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складення.

Суддя В.В. Спаї