СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/42/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О., перевіривши матеріали скарги ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 на дії (бездіяльність) державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ),

в с т а н о в и в :

У лютому 2025 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 , у якій просить зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт майна (нерухомого майна) ОСОБА_3 , який накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню НОМЕР_3, а саме: обтяження № 13300692, дата, час державної реєстрації: 17.02.2016 15:40:06, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_4, виданий 30.12.2015, видавник: ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві;скасувати арешт майна (нерухомого майна) ОСОБА_3 , який накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню № НОМЕР_4, а саме: обтяження № 13300692, дата, час державної реєстрації: 17.02.2016 15:40:06, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_4, виданий 30.12.2015, видавник: ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що в Святошинському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебував на виконанні виконавчий лист, виданий Святошинським районним судом м. Києва на підставі рішення від 04.09.2014 року по цивільній справі №759/13555/14-ц (провадження № 2/759/4912/14)про стягнення солідарно з ОСОБА_3 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 грошової суми в розмірі 349 087 грн. 50 коп. та витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3 441 грн. 00 коп., а всього 352 528,50 грн.

19 січня 2015 року державним виконавцем Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві на підставі виконавчого листа було відкрито виконавче провадження за № НОМЕР_4. 30.12.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт всього майна боржника № НОМЕР_4, на підставі якої 17.02.2016 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження нерухомого майна № 13300799.

ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_3 померла, після смерті залишилося спадкове нерухоме майно, що складається з квартири АДРЕСА_1 , спадкоємцем після смерті є він.

Згідно відомостей АСВП на виконанні у Шевченківському відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (ййдалі - Шевченківський ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ) перебувало виконавче провадження № НОМЕР_5 по виконанню вищезазначеного виконавчого документу. І тому у Святошинському відділі відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника.

Ним до Святошинському відділу були надані докази того, що перед стягувачем у боржника відсутня заборгованість взагалі, оскільки 27.12.2018 року ним було сплачено стягувану борг у сумі 253183,19 грн, що підтверджується відповідною квитанцією №010..1 від 27.12.2018 року та розпискою, що стягувач написав власноруч. І тому 24.11.2024 року Святошинським районним судом м. Києва навіть було прийнято ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Зважаючи на відповідь Святошинського ВДВС та те, що відповідно до відомостей з АСВП, станом на 21.01.2025 року виконавче провадження № НОМЕР_5 завершене та обтяження не зняті, 21.01.2025 року він звернувся з заявою до Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУМЮ з вимогою скасувати у передбачений ЗУ «Про виконавче провадження» строк арешт майна (нерухомого майна) ОСОБА_3 , яка була направлена цінним листом з описом вкладення № 782, який було відправлено 21.01.2025 року. Відповідно до інформації часу перевірки статусу відстеження цінного листа № 782, він вручений Шевченківському ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ за довіреністю 23.01. 2025 року.

Станом на 21.02.2025 року жодної письмової відповіді від Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУМЮ він не отримував, що є порушенням ЗУ «Про виконавче провадження». Вважає, що саме з 21.02.2025 року порушене його право.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2025 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О.

Дослідивши зміст вказаної заяви, матеріали, додані до неї, наявні підстави для залишення вказаної скарги без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому, відповідно до ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановлює ухвалу, якою, в разі обґрунтованості, визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Так, приписами ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В свою чергу, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Такий строк є процесуальним, може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

При цьому, вимогами 122-124 ЦПК України встановлено порядок обчислення процесуальних строків.

Нормами ст. 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , яка 05.12.2017 року заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 , що підтверджується заповітом.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 25.11.2024 року скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 10.09.2015 року у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , яка на праві власності належала ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Припинено чиність арешту накладеного на квартиру АДРЕСА_2 , яка на праві власності належала ОСОБА_3 реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 00, номер запису по обтяження 12490685.

Згідно результату пошуку виконавчих проваджень в АСВП, станом на 20.02.2025 року виконавчі провадження НОМЕР_5 та НОМЕР_6, де боржником є ОСОБА_4 завершені.

21.01.2025 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУМЮ з вимогою скасувати у передбачений ЗУ «Про виконавче провадження» строк арешт майна (нерухомого майна) ОСОБА_3 , яка була направлена цінним листом з описом вкладення № 782. Відповідно до інформації часу перевірки статусу відстеження цінного листа № 782, він вручений Шевченківському ВДВС у м.Києві ЦМУМЮ за довіреністю 23.01.2025 року.

Скарга ОСОБА_1 була подана до суду 27.02.2025 року.

При цьому клопотання про поновлення строку звернення до суду скарга не містить.

Водночас, в розумінні вищенаведених норм матеріального та процесуального права, десятиденний строк на оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця обчислюється з моменту, коли сторона виконавчого провадження дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свободи.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №466/948/19, зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду.

Як вбачається із скарги та доданих до скарги документів, завник 21.01.2025 року звернувся з заявою про скасування арешту з майна та 23.01.2025 року заява отримана виконавчою службою.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Отже ОСОБА_1 мав право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця у строк до 05.02.2025 року.

Таким чином, на день звернення заявника до суду із вказаною скаргою, а саме 27.02.2025 року сплинув десятиденний строк, встановлений ст. 449 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту вищенаведених положень ЦПК України, дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні скарги до суду є імперативним правилом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Враховуючи звернення заявника зі скаргою до суду з пропуском встановленого строку на вчинення процесуальної дії, при цьому клопотання про поновлення вказаного строку заявником не подано, обґрунтування поважності причин пропуску такого строку скарга не містить, скарга підлягає поверненню заявнику без розгляду, що відповідає положенням ст.ст. 13, 126 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства та узгоджується з позиціями, висловленими в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року №6.

Також, відповідно до ч.3 ст.448 ЦПК України, серед іншого, скарга повинна містити прізвище, ім`я тапо батькові державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються; ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження.

Суд роз`яснює, що повернення скарги без розгляду не позбавляє ініціатора скарги можливості повторно звернутися до суду з вказаною скаргою, одночасно подавши клопотання про поновлення строку для звернення до суду.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 13, 20, 126, 186, 259-261, 449 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 на дії (бездіяльність) державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) повернути заявнику без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Текст ухвали виготовлено 04.03.2025 року.

Суддя Ю.О. Твердохліб