Справа № 456/819/25
Провадження № 2-н/456/197/2025
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

04 березня 2025 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н. М. ,вивчивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за споживання природного газу з ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Заявник ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»» просить видати судовий наказ, яким стягнути з боржниці ОСОБА_1 на його користь заборгованості за споживання природного газу в сумі 37 896,53 грн та судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Оскільки боржницею у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, то суддею, на виконання положень ч. 5 ст. 165 ЦПК України вжито заходів для отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності - божниці ОСОБА_1 , шляхом скерування 11.02.2025 року, запиту щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, який надіслано до Головного управління ДМС у Львівській області та центру надання адміністративних послуг Стрийської міської ради, на офіційні електронні адреси таких.

Відповідно до відповіді, наданої виконавчим комітетом Стрийської міської ради Львівської області, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , знята з реєстрації 16.02.2016 року.

Натомість, відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання від ГУ ДМС України у Львівській області, суду не надано.

Однак, відповідно до ч. 7 ст. 165 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Як вбачається з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1167062 від 04.03.2025 року, боржниця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , знята з реєстрації 16.02.2016 року.

Отже, отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-боржниці ОСОБА_1 та встановити зв`язку між боржницею та адресою, зазначеною у заяві про видачу судового наказу: АДРЕСА_2 , що в свою чергу виключає умовного припущення про безспірність боргу, а відтак навпаки підіймає питання про виникнення спору.

Приписами ч. 9 ст. 165 ЦПК України визначено, що у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Крім того, за змістом розділу ІІ «Наказне провадження» чинного ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути виданий лише за умови безспірності заявлених у заяві про видачу судового наказу вимог.

Відповідно до роз`яснень, наданих пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що оформлені у постанові від 23.12.2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

За таких обставин, враховуючи, що отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-боржниці ОСОБА_1 , а також оскільки заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, а саме відсутні належні документи, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, суддя приходить до висновку про відмов у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за споживання природного газу.

При цьому, суддя наголошує, що в силу положень ч. 2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 27, 162, 165-166, 258, 260-261, 272 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 за споживання природного газу.

Копію ухвали про відмову у видачі судового наказу надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»», у порядку, передбаченому у ст. 272 ЦПК України, для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Назар ЯНІВ