Провадження №2/524/2063/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2025 року місто Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі головуючого судді Мельник Н.П., з участю секретаря судового засідання Стешиної В.О., представника відповідачки (адвоката) Марискіної О.О., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у приміщенні суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсалбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

29.10.2024 до Автозаводського районного суду міста Кременчука надійшла позовна заява АТ «Універсалбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У обгрунтування позовних вимог зазначено, що 21.06.2018 відповідачка ОСОБА_1 звернулась до АТ «Універсалбанк» для отримання банківських послуг. Як наслідок, підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 21.06.2018.

Керуючись положеннями ст.ст. 633, 634, 641 ЦК України АТ «Універсалбанк» пропонує не обмеженому колу фізичних усіх - резидентів України скористатись банківськими послугами щодо продуктів «Монобанк» АТ «Універсалбанк», для чого пропонує приєднатися до опублікованих на сайті банку умов і правил обслуговування при наданні банківських послуг. Приєднання до таких умов і правил здійснюється фізичними особими шляхом підписання анкети-заяви у паперовому або електронному вигляді, що надається банку. Своїм підписом на анкеті-заяві клієнт беззастережно, на думку позивча, стверджує про ознайомлення на момент її підписання із умовами і правилами надання банківських послуг, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних усіх та інших додатків, повністю розуміє їх зміст, погоджується із викладеним, розуміє свої права та обов`язки.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом із умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Підписавши анкету-заяву, відповідачка підтвердила ознайомлення із змістом вказаних вище документів, отримала їх примірники у мобільному додатку, що у своїй сукупності складають кредитний договір та зобов`язується виконувати його умови.

Крім того, в анкеті-заяві (пункт 6) зазначено, що відповідачка просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналога, у тому числі електронний підпис, обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, відкритими або які будуть відкриті на її ім`я у банківській установі, засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що використовуватиметься для накладання удосконаленого електронного підпису за для засвідчення дій відповідачки стосовно зазначеного кредитного договору. Усе листування просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали відповідного до умов договору.

Під удосконаленим електронним підписом, розуміється, вид електронного підпису, створений за результатами криптографічного перетворення електронних даних, із якими пов`язаний цей електронний підпис, як зазначено у пункті 6.4 зазначеної анкети-заяви, із використанням засобу удосконаленого підпису та особистого ключа, однозначно пов`язаного з підписувачем і який дає змогу здійснити електронну ідентифікацію підписувача, виявити порушення цілісності електронного даних. Удосконалений підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Сторони погодили використання електронного підпису без сертифіката ключа. Відкритий ключ розміщується в анкеті-заяві, що підписується клієнтом на підставі укладеного договору.

Відповідно до умов зазначеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 100000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок спеціального платіжного засобу, яким є платіжна картка НОМЕР_1 .

Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідачка не повернула своєчасно заборгованості за отриманим кредитом, відсотками, іншими витратами, не сплатила щомісячні мінімальні платежі, що відображається у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідно до ст. ст. 509, 526, 629, 1054 ЦК України зобов`язання не виконала, а договір є обов`язковим для виконання.

Станом на 27.08.2023 у відповідачки наявне прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором понад 90 днів, а тому на підставі підпункту 5.17 пункту 5 розділу 2 умов та правил банківського обслуговуванння, відбулось істотне порушення клієнткою зобов`язань, уся заборгованість за кредитним договором стала простроченою. 27.08.2023 банком направлене відповідачці повідомлення пуш про істотне порушення умов договору та необхідність погашення заборгованості. Однак відповідачка на контакт не виходила, не вчинила жодної дії, направленої на усунення заборгованості. Як наслідок, кредит 26.09.2023 став у формі на вимогу. На залишок простроченої заборгованості банком нараховувана неустойка, передбачена тарифами.

Ст. ст. 1054, 1050 ЦК України передбачено, що наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення усієї суми кредиту.

Згальний розмір заборгованості відповідачки ОСОБА_1 перед АТ «Універсалбанк» за кредитним договором станом на 11.07.2024 становить 118984 грн 10 коп, у тому числі загальний залишок заборгованості за наданим тілом кредиту - 118984 грн 10 коп, заборгованість за пенею - 0 грн, заборгованість за порушення зобов`язання - 0 грн.

Ухилення відповідачки від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором стверджуються наступними доказами: розрахунком заборгованості, копією заяви позичальниці, витягом із тарифів банку, витягом із умов обслуговування рахунків фізичних осіб, копією документів, що посвідчують особу відповідачки, долученими нею до позову (паспорт, РНОКПП).

Попередній розрахунок суми судових витрат, яку поніс позивач у зв`язку із розглядом справи становить 3028 грн судового збору, сплаченого за подання позову до суду.

Позивач у позові просить задовольнити позовні вимоги, стягнути за договором про надання банківських послуг «Монобанк» із відповідачки заборгованість у розмірі 118984 грн 10 коп (тіло кредиту) та 3028 грн 00 коп судового збору.

У матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника. Проти постановлення заочного рішення по справі не заперечують.

08.11.2024 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідачки.

11.11.2024 ухвалою судді відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

16.12.2024 до суду надійшло клопотання представника відповідачки (адвоката) Капралова Г.В. про ознайомлення із матеріалами справи. Станом на час судового засідання, призначеного на 08 год 40 хв 23.12.2024 із матеріалами справи не ознайомились. 24.01.2025 у судове засідання не з`явились сторони, повідомлені про дату, час, місце розгляду справи належним чином.

23.12.2024 у судове засідання не з`явились сторони, повідомлені належним чином. У матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника. Проти постановлення заочного рішення по справі не заперечують.

23.12.2024 у судове засідання не з`явились сторони, повідомлені належним чином. Відповідачка повідомлена на підставі пункту 4 частини 8 ст. 128 ЦПК України.

08.01.2024 та 24.01.2025 до суду надійшли клопотання представника відповідачки адвоката Капралова Г.В. про відкладення судових засідань по справі у зв`язку із його участю у слідчих діях у Черкаській області, про що надано відповідні підтверджуючі документи.

04.02.2025 до суду надійшло клопотання представника відповідачки адвоката Марискіної О.О. про перенесення судового засідання, оскільки нею 01.02.2025 укладений договір про надання правової допомоги Карєніній А.В., а тому потрібний час для ознайомлення із матеріалами справи.

04.02.2025 ухвалою суду задоволене клопотання представника відповідачки, відкладено судове засідання по справі, визнано обов`язковою явку відповідачки ОСОБА_1 та її представника Марискіної О.О.

Інших заяв по суті справи, заяв з процесуальних питань, клопотань до суду не надходило.

06.02.2025 не з`явилась відповідачка, явка якої визнана обов`язковою, повідомлена належним чином на підставі пункту 4 частини 8 ст. 128 ЦПК України (днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця знаходження, проживання чи перебування особи, зареєстрованого у встановленому порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси).

06.02.2025 до суду надані представником відповідачки адвокатом Марискінкою О.О. додаткові пояснення відповідачки, згідно яких ОСОБА_1 не погоджується із сумою заборгованості, зазначеною у позові, вважає позов не обґрунтованим і не доведеним. Свої заперечення проти позовних вимог обґрунтовує тим, що нею підписана анкета-заява до договору про надання банківських послуг, яка не містить умов щодо розміру кредитного ліміту, розміру, підстав та порядку нарахування процентів за користування ним. У матеріалах справи відсутні докази отримання нею коштів, не доведено належними доказами наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, оскільки відсутні первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Умови та тарифи не підписані ОСОБА_1 , а ті, які долучені - набули чинності з 27.11.2021, у той час як договір датований 2019 роком.

Зазначає, що кредитний договір укладається у письмовій формі, не додержання якої тягне за собою нікчемність самого договору (ст. 1055 ЦК України). Крім того, частиною 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, у якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови такого договору є однаковими для усіх споживачів. За ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах та може бути укладений шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ "Універсал Банк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, останні повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, а банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Зазначає, що до анкети-заяви банком надано умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank», а також тарифи «чорної картки» «Monobank».

Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими умовами і правилами обслуговування ознайомилась та погодилась відповідачка при подачі анкети-заяви, а також те, що ці документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та неустойки (пені, штрафів).

Позивачем АТ «Універсал Банк» до позову не долучені виписка за картковим рахунком відповідачки, докази на підтвердження надання ОСОБА_1 кредиту у розмірі та на умовах, зазначених позивачем. Позовна заява не містить дати укладення договору, розміру наданого кредиту.

Натомість, представник відповідачки зазначає, що з 09.09.2024 із картки відповідачки банком самостійно знято 3028,00 грн, як нарахування судових витрат.

06.02.2025 у судовому засіданні представник відповідачки адвокат Марискіна О.О. зазначила, що відповідачка з 2021 перебуває за межами території України, жодного разу не приїздила. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, долучивши при цьому інформацію Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за вих № 36-2024 від 08.08.2024 за період з 01.11.2021 по 13.08.2024 про перетин 19.11.2021 відповідачкою державного кордону та виписки з картки відповідачки про рух коштів за наступні періоди: з 01.01.2019 по 01.12.2019; з 01.12.2021 по 30.12.2021; з 02.01.2022 по 31.12.2022; з 01.01.2023 по 01.06.2023; за 09.09.2024.

У зв`язку із чим, представник відповідачки заявила у судовому засіданні клопотання про витребування від позивача відомостей про рух коштів на особовому рахунку відповідачки, відкритому у АТ «Універсалбанк», за період з моменту отримання відповідачкою кредитного ліміту на платіжну картку та по день звернення позивача до суду із позовом. Клопотання мотивоване тим, що вона, як представник відповідачки, вступила до участі по справі лише 04.02.2025 та після ознайомлення із матеріалами справи нею встановлена відсутність доказів про зарахування кредитного ліміту на карту відповідачки та про рух коштів на її особовому рахунку за період з моменту отримання кредитного ліміту на картку та по день звернення позивача із позовом до суду.

06.02.2025 ухвалою суду задоволене клопотання представника відповідачки, у судовому засіданні оголошена перерва. Витребувано у позивача та відповідачки виписки про рух коштів по особовому рахунку картки відповідачки по справі за договором про надання кредиту за період з моменту отримання кредитного ліміту на картку відповідачки та по день звернення позивача із позовом до суду.

10.02.2025 до суду представником позивача надано суду:

1) заяву про надання доказів по справі, а саме:

деталізовану виписку про рух коштів по картковому рахунку відповідачки за період 21.06.2018 до 01.06.2022 включно із зазначенням кредитного ліміту у розмірі 100000,00 грн, заборгованості у розмірі 118984,10 грн, персональними даними позичальниці,

довідку про наявність у ОСОБА_1 банківського рахунку № НОМЕР_1 ,

довідку про розмір установленого кредитного ліміту за період з 21.06.2018 до 15.12.2021 включно.

2) відповідь на відзив з проханням про задоволення позовних вимог та незгодою із доводами відповідачки з урахуванням такого.

До позову долучені докази на підтвердження факту укладення договору про надання банківських послуг від 21.06.2018 (копія анкети-заяви, витяг з умов і правил обслуговування АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank | Universal Bank», витяг із тарифів по картці «Monobank»). Крім того, позов містить посилання на офіційний веб-сайт АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» https://www.monobank.ua/terms, де у вільному доступу розміщені умови і правила обслуговування АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг, які є доступними у поточній та попередній редакціях, зокрема за посилання https://monobank.ua/terms?file=umovy-2018-06-21.pdf розміщена редакція вказаних умов і правил, чинних на момент укладення кредитного договору.

У відповіді на відзив звертають увагу, що 20.07.2021 відповідачкою оформлена платіжна картка «Monobank Platinum» № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , з якої слідує здійснення оплати нею 500,00 грн за вказану послуги, яка відображається і у деталізованій виписці про рух коштів. 20.07.2021 відповідачкою погоджені тарифи «Platinum» шляхом накладення електронного підпису. Так, пільговий період за користування кредитним коштами становить 62 дні з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою її виникнення за умови погашення в повному обсязі. Пільгова відсоткова ставка 0,00001 % річних. Розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 5 % від заборгованості. Базова відсоткова ставка - 3,1 % на місяць, 37,2 % річних. Збільшена відсоткова ставка на місяць 6,2 % на місяць, яка нараховується у разі наявності простроченої заборгованості. В подальшому розмір базової відсоткової ставки зменшився і на момент нарахування відсотків за кредитом відповідачці становив 2,9 % на місяць, тобто 34.8 % річних.

Зміни до розділів умов і правил обслуговування фізичних осіб у позивача при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів:

які містять елементи договору про споживче кредитування, зміни вносяться за згодою Сторін, під якою розуміється направлення банком клієнту за допомогою мобільного додатку повідомлення (пропозиції) про зміни розділів (положень) договору та акцептування їх клієнтом,

які не містять елементи договору про споживче кредитування вносяться банком у односторонньому порядку, публікуючи умови і правила із відповідними змінами на офіційному сайті Банку.

Згідно п.п. 4.2.16 п. 4 розділу І умов і правил у редакції від 21.06.2018 сторони погодили, що клієнт (відповідачка) зобов`язаний при незгоді зі змінами договору та/або тарифів банку звернутися в банк для розірвання договору і погасити перед банком заборгованість, у тому числі і заборгованість, що виникла протягом 45 днів з моменту повернення банку платіжних карток, виданих клієнту.

Відповідачкою не заявлено незгоду із будь-якою зміною, внесеною до договору за період його існування, яка згідно п.п. 4.2.16 та 7.1.2 має бути виражена у розірванні договору в односторонньому порядку.

Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржниці складає 100000,00 грн, баланс - (мінус) 18984,10 грн (овердрафт), таким чином нарахована їй заборгованість становить 118984,10 грн.

Пройшовши процедуру ідентифікації, відповідачка 21.06.2018 успішно пройшла процедуру верифікації та підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «MONOBANK | Universal Bank».

У момент підписання кредитного договору 21.06.2018 діяли умови і правила обслуговування у редакції від 21.06.2018. Саме в цій редакції відповідачкою отримані примірник вказаних умов і правил у мобільному додатку в день укладання договору, які були зрозумілі відповідачці та не потребували додаткового тлумачення, що підтверджено підписаною останньою анкетою-заявою.

Відповідачка засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем

038b1945c039dba9076724caeb7fd987439409f7fc273e75be7ac486c2595429ec, що буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням електронного цифрового підпису.

Розрахунок заборгованості за договором, що поданий з позовом з метою підтвердження наявності та розміру заборгованості, є належним доказом, відповідає деталізований виписці про рух коштів по картковому рахунку, що наданий у додатках до відповіді на відзив. Таблиця розрахунку заборгованості відображає наявність заборгованості.

Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою відповідачкою здійснені поповнення карткового рахунку на суму 1551368,92 грн, зроблено витрат по картці на суму 1670353,02 грн, отже сума коштів, яка не повернута банку становить 118984.10 грн (1670353,02 грн 1551368,92 грн).

Усі поповнення використовувалися відповідачкою ОСОБА_1 на власні потреби і на рахунку не залишалися, саме тому вони не є повернутими коштами в рахунок погашення кредитної заборгованості на кредитній картці. Сума регулярного платежу відноситься до тіла кредиту, оскільки банк надав кошти у користування, а клієнт їх виплачує відповідно до договору.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 частково здійснювала операції із поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, зроблені за рахунок кредитних коштів, виникла наявна заборгованість.

У свою чергу поповнення, які здійснювала відповідачка свідчать про усвідомлення нею наявної заборгованості перед банком, а отже наслідків та ознаності з умовами використання наданих їй коштів.

20.02.2025 ухвалою залишене без задоволення клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у зв`язку із недотриманням вимог, передачених частиною 2 ст.212 ЦПК України в частині відсутності доказів направлення цієї заяви іншим учасникам справи.

26.02.2025 ухвалою суду задоволене клопотання представника відповідачки про перенесення судового засідання для ознайомлення із матеріалами, які надійшли на запит суду.

04.03.2025 до суду з`явилась представник відповідачки. Інші сторони не з`явились. Представником позивача та відповідачкою не надано суду інших заяв та клопотань, у тому числі з процесуальних питань, зокрема про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідно до частини 2 ст. 212 ЦПК України.

04.03.2025 у судовому засіданні представником відповідачки не надано витребувану виписку з картки відповідачки про рух коштів за весь період з моменту отримання нею кредитного ліміту на картку та по день звернення позивача із позовом до суду, а також актуальну інформацію про перетин відповідачкою державного кордону. Зазначене обгрунтоване тим, що відповідачка не має змоги сформувати зазначену виписку у повному обсязі за весь період. Адвокатом направлений відповідний запит щодо отримання актуальної інформації про перетин відповідачкою державного кордону, відповідь не надійшла. Разом з тим, копії зазначеного запиту суду не надано.

У судовому засіданні представником відповідачки зазначено, що відповідачка дійсно активно користувалась кредитною карткою та сумою овердрафту. Зазначений факт нею не заперечується, однак не погоджується із нарахованою сумою заборгованості з підстав, зазначених у додаткових поясненнях, долучених нею до справи.

Зазначає, що ОСОБА_1 частково погасила борг у розмірі 50133,10 грн, а розмір та підстави нарахування відсотків за користування кредтними коштами їй не зрозумулі.

Наголошує, що з виписки про рух коштів, долученою нею до додаткових пояснень по справі від 06.02.2025 за вх № 4897/25, слідує про списання банком 09.09.2024 о 17:16:54 судового збору у розмірі 3028,00 грн із належної їй банківської картки, тобто до подання позову до суду (а.с. 99, том 1).

Із урахуванням наведеного, не заперечує проти стягнення із неї суми боргу за користуванням кредитиними коштами та овердрафту у розмірі 65823,00 грн (загальна сума боргу, нарахована банком у розмірі 118984,10 грн сума коштів, частково погашених відповідачкою у розмірі 50133,10 грн списаний банком із банківської картки судовий збір у розмірі 3028,00 грн = 65823,00 грн).

Разом з тим, у вказаних додаткових поясненнях ОСОБА_1 не погоджується із сумою заборгованості, зазначеною у позові, вважає позов не обґрунтованим і не доведеним.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Установлено, що 21.06.2018 відповідачка ОСОБА_1 звернулась до АТ «Універсалбанк» для отримання банківських послуг. Як наслідок, підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

У підписаній відповідачкою анкеті-заяві відсутні умови договору про розмір тіла кредиту, процентної ставки та відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання, проте зазначено, що відповідачка згодна з тим, що анкета-заява разом з умовами та правилами, тарифами банку становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також про ознайомлення та згодою із умовами та правилами, тарифами банку.

На підтвердження укладення між сторонами кредитного договору, крім підписаної відповідачкою анкети-заяви, позивачем надано витяг з умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank/ Universal Bank», витяг з тарифів за карткою «Monobank».

Згідно з випискою із карткового рахунку відповідачки, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживачки надано кредит у розмірі 100000,00 грн у вигляді кредитного ліміту на поточний картковий рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором (тіло кредиту) становить 118984 грн 10 коп.

Разом з тим, надані позивачем витяги з умов і правил та тарифи банку не містять підпису позичальниці, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, яка не містить умов щодо нарахування суми овердрафту та умов користування зазначеними коштами.

Ознайомлення із паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачкою не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Таким чином, анкета-заява про приєднання до умов та правил, паспорт споживчого кредиту, тарифи банку не дають підстав вважати, що позичальниця ознайомлена з усіма умовами кредитування, включаючи зокрема, але не виключно, нарахуванням суми овердрафту, а тому зазначене суд визнає неузгодженим між сторонами договору. Підстави для стягнення із відповідачки суми овердрафту (мінусу по картці) у розмірі 18984 грн 10 коп відсутні.

Водночас, надані позивачем виписки з особового рахунку відповідачки підтверджують факт отримання та користування нею кредитними коштами. Так, станом на дату звернення до суду із позовом у відповідачки наявна заборгованість перед банком із фактично отриманих та неповернутих кредитних коштів у загальному розмірі 100000,00 грн, які підлягають стягненню на користь позивача.

За відсутності достатніх підтверджень про конкретно запропоновані відповідачці умови та правила, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про нарахування суми овердрафту та умови користування ними, надані банком документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достеменно не підтверджують обставин узгодження зазначеного між сторонами кредитного договору. Наведені документи не дають підстави достеменно стверджувати про обізнаність відповідачки із зазначеними умовами договору.

У зв`язку із цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила частини 1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Паспорт споживчого кредитування не є доказом по справі. Ознайомлення із паспортом споживчого кредиту, його підписання не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Витяг з умов та правил, тарифів обслуговування кредитних карток, які містяться у матеріалах цієї справи, не визнаються відповідачкою, не містять її підпису, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді нарахування суми овердрафту та користування такими коштами, відсутні та не підтверджені позивачем, а тому суд приходить до висновку, що оскільки нарахування банком овердрафту не відповідає умовам, погодженим сторонами під час надання кредитних коштів, відповідно до підписаної відповідачкою анкети-заяви, підстави для стягнення зазначених коштів не встановлені.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. ст. 626, 628 ЦК України).

За змістом ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 2 ст. 639 ЦК України передбачається, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Ст. ст. 3, 11 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах та може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі та вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному цією статтею.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 зазначеного Закону, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Ст.12 зазначеного Закону визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16.12.2020 по справі № 561/77/19, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 по справі № 404/502/18, від 12.01.2021 по справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 по справі № 234/7159/20.

Таким чином, спірний договір є укладеним. Зазначене не заперечувалось сторонами, не спростовувалось відповідачкою, нею не оскаржувалось.

Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У силу частини 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилався на укладення із відповідачкою договору, за умовами якого позичальниця отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 100000,00 грн. Під час підписання анкети-заяви відповідачка підтвердила свою згоду на те, що така заява разом із умовами та правилами, тарифами банку, які викладені на його офіційному веб-сайті, складає між сторонами договір про надання банківських послуг, а також те, що він зобов`язується виконувати його умови. Відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання, унаслідок чого утворилась заборгованість.

Під час розгляду справи відповідачка не спростувала наявність кредитних зобов`язань перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» шляхом отримання кредиту у розмірі 100000 грн у вигляді кредитного ліміту на поточний картковий рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є зазначена вище платіжна картка.

Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 по справі № 200/5647/18.

Суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог позивача стосовно існування між сторонами кредитних прав та зобов`язань та підтвердження факту отримання позичальником кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 100000 грн.

Відповідачкою долучена до матеріалів справи виписка з банківської картки про рух коштів не з моменту підписання анкети-заяви та до дати звернення позивача із позовом до суду, а за вибіркові періоди, тобто з 01.01.2019 по 01.12.2019; з 01.12.2021 по 30.12.2021; з 02.01.2022 по 31.12.2022; з 01.01.2023 по 01.06.2023; за 09.09.2024.

У зазначеній виписці відсутні відомості за 2018, 2020 роки, за період з січня по листопад 2021 року, кілька місяців 2023 року та за вересень 2024 року.

З наданої банком виписки з банківської картки про рух коштів, а також із виписки, наданої відповідачкою, слідує здійснення останньою часткового поповнення належної їй банківської карти на власний розсуд на власні потреби, розмір яких був меншим за поточні витрати відповідачки по картковому рахунку, як наслідок виникла зазначена заборгованість та використання зазначених коштів у подальшому, а тому заборгованість по кредитній картці не погашена, як наслідок прохання відповідачки про стягнення із неї на користь позивача коштів у розмірі 50133,10 грн є не доведеним належними, допустимими доказами по справі та задоволенню не підлягає. Зазначене не спростоване у судовому засіданні.

Згідно з частиною 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку банк), а оскільки умови договору приєднання розроблені банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, саме банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач банківських послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Банк, обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення заборгованості, у тому числі її розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та Правил, розміщених на сайті (https://privatbank.ua), як невід`ємні частини спірного договору. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил розуміла відповідачка, ознайомилась та погодилась із ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг банку.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка вносить відповідні зміни до умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015, постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 по справі № 342/180/17 і не спростовано позивачем при розгляді цієї справи.

Оскільки тарифи обслуговування кредитних карток та витяг з умов та правил, які містяться у матеріалах справи, не визнаються відповідачкою, не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 по справі № 342/180/17, у постанові Верховного Суду від 16.07.2024 по справі № 686/9664/21.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного Суду від 23.05.2022 по справі № 393/126/20 вказано про розмежування форми правочину та способу підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про умови нарахування овердрафту, надані банком тарифи та Витяг з Умов і Правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують обставин ознайомлення із Умови та Правила, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, тарифами банку, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та інших додатків, розуміння їх змісту, погодження із ними та розуміння своїх прав і обов`язків.

У рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 Судом вказано, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту із урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27.11.2024 по справі № 190/2037/23 взято до уваги нерівний стан сторін у зазначених договірних правовідносинах, які є споживчими за своєю правовою природою. При цьому правові та фактичні можливості доведення обставин справи належать переважно позивачу, доводи та підстави позову якого не були належним обґрунтуванні під час судового розгляду справи.

Ураховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, Верховний Суд виходив із того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними».

За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення із відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 100000 грн 00 коп.

Європейський суд з прав людини вказав, що пунктом 1 ст. 6 Конвенції з прав людини суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 цієї Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (параграф 23 рішення Європейського суду з прав людини «Pronina v. Ukraine», n. 63566/00, 18.07.2006).

Щодо стягнення із відповідачки судових витрат на користь позивача, суд керується частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України, згідно яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково у розмірі 100000 грн, тобто на 84,04 % від суми 118984 грн 10 коп, тому на підставі частини 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід було б стягнуто на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 2544 грн 73 коп (3028 грн х 84,04 %).

Водночас, з наданих відповідачкою виписок, долучених нею до додаткових пояснень по справі від 06.02.2025 за вх № 4897/25, слідує про списання банком 09.09.2024 о 17:16:54 судового збору у розмірі 3028,00 грн із належної їй банківської картки, тобто до подання позову до суду (а.с. 99, том 1).

З урахуванням наведеного не підлягає стягненню із відповідачки судовий збір за подання позивачем позову.

Як наслідок, позивачу слід повернути відповідачці кошти у сумі 483 грн 27 коп, списані банком у якості судового збору (3028,00 грн 2544,73 грн (3028 грн х 84,04 %).

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10 -13, 18, 76 - 81, 83, 133, 141, 258, 259, 263- 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Акціонерного товариства «Універсалбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 100000 грн 00 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 483 грн 27 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», , місцезнаходження: 04114, м Київ, вул Автозаводська, 54/19.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.П. Мельник