Справа № 128/702/25
УХВАЛА

Іменем України

03 березня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області в порядку наказного провадження надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

Вивчивши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд вважає необхідним у видачі судового наказу відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

Так, ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі однієї третин з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не зазначено максимального розміру, а саме не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, що не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, оскільки заявлені вимоги мають відповідати розміру, визначеному п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, та містити максимально можливий розмір розмір аліментів, які можуть бути стягнуті судовим наказом.

При цьому, за відсутності згоди стягувача на стягнення такого розміру аліментів, який визначений п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, тобто із зазначенням максимального його розміру, заявлені вимоги підлягають до вирішення в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, оскільки заявницею заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 161, 165, 260, 263, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

Роз`яснити заявнику право повторного звернення до суду з заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків, або в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: