Справа № 293/213/25
Провадження № 2/293/226/2025
УХВАЛА

03 березня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

25.02.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельню ділянкою, за змістом якої просить зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 , у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :08:004:0089 площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ: 256) шляхом:

- знести збудовану на земельній ділянці (кадастровий номер: :08:004:0089) нежитлову (господарську) будівлю сіновалу;

- привести земельну ділянку (кадастровий номер: :08:004:0089) у стан належний для подальшого користування ОСОБА_1 , відповідно до цільового призначення;

- фактичного передання (повернення) у повноцінне користування земельної ділянки (кадастровий номер: :08:004:0089) ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху за таких підстав.

Позовна заява повинна відповідати загальним вимогам щодо її форми та змісту, передбаченим ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно із ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Суд зазначає, що в порушення п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві є неконкретизованою та необгрунтованою вимога про зобов`язання відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою позивача, шляхом приведення земельної ділянки у стан належний для подальшого користування відповідно до цільового призначення.

Суд вказує, що захист земельних прав це передбачені законом способи охорони цих прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи правоохоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту земельних прав наведено в ч. 3 ст. 152 ЗК України.

Одним із таких способів захисту, як визначено ч 3 ст.152 ЗК України є відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав.

Суд зауважує, що обрання того чи іншого способу захисту, що не узгоджується з вимогами чинного законодавства свідчитиме про неефективність способу захисту права особи.

Крім того позивачем не конкретизовано вимогу, за якою просить зобов"язати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом фактичного передання (повернення) у повноцінне користування земельної ділянки (кадастровий номер: :08:004:0089) ОСОБА_1 .Зокрема, позивач не зазначив у який спосіб має відбутись передання земельної ділянки.

Таким чином позивачу відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України слід конкретизувати та привести у відповідність зміст позовних вимог і зазначити спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону, з урахуванням норм ч.3 ст.152 ЗК України.

Пунктом 8 ч.3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Однак, позовна заява не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Водночас при зверненні до суду позивачем не надано доказів сплати судового збору у визначеному законом порядку і розмірі за заявленими вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України "Про Державний бюджет на 2025 рік" визначено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн.

За приписами ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1211,20 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, зважаючи на заявлені вимоги позивача, позовна заява має бути оплачена судовим збором за три вимоги немайнового характеру, що у загальному розмірі становить 3633,60 грн.

Однак, позивач сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн про що додала квитанцію.

Отже, зважаючи на заявлені вимоги, позивач має здійснити доплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. ст.175,177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - залишити без руху.

2. Надати позивачу строк в 7 (сім) днів з дня отримання нею цієї ухвали для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвалита подання доказів сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

3. Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, позовна заява буде вважатись неподаною і повернута заявнику.

Інформацію щодо справи учасники справи можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою сторінки:

https://cr.zt.court.gov.ua/sud0624/

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана: 03.03.2025

Суддя Людмила ЛОСЬ