Дата документу 03.03.2025Справа № 554/2488/25
Провадження № 2/554/2387/2025
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 березня 2025 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Михайлова І.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2025 року позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Власенко Н.О., звернулася до суду з позовом до Полтавської міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкоємцем на момент смерті та визнання права власності в порядку спадкування, визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних щодо предмета спору: ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно із п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Відповідно до роз`яснень пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійс на вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлена ставка судового збору для фізичної особи в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позов містить дві позовні вимоги: немайнового характеру встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, та майнового характеру визнання права власності на 1/8 частину житлового будинку (спадкової маси).

Представником позивача додано до позову квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки від 20.02.2025 року на суму 2423 грн.

Судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру, пред`явлену фізичною особою, справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір»). Тобто за позовну вимогу про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Немайнова вимога позивачки оплачена судовим збором у розмірі 1211,20 грн.

Щодо оплати судовим збором майнової вимоги, ОСОБА_1 вказала, що вартість частини спірного житлового будинку становила 4000 крб станом на час його купівлі у 1966 році, також позивач вважала достатнім розмір судового збору для майнової вимоги 1211,20 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму на працездатну особу).

Ціна позову, зазначена ОСОБА_1 , вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна та потребує встановленню його точної ціни на момент пред`явлення позову. Відповідно до ціни позову підлягає визначення розміру судового збору, з наступною сплатою недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Крім того, позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Слід зазначити, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Черговість спадкування за законом визначена ст. 1258 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Подібні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18), від 15 січня 2020 року у справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19), від 20 грудня 2021 року у справі № 502/1603/18 (провадження № 61-10329св21), від 24 травня 2023 року у справі № 291/559/21 (провадження № 61-4425св23) та інших.

Наведене свідчить, що територіальна громада в особі відповідного органу місцевого самоврядування може бути відповідачем у даній справі лише при відсутності інших спадкоємців за законом або за заповітом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Представник позивача у позовній заяві щодо матеріально-правових вимог на предмет спору визначила відповідачем Полтавську міську раду.

Також зазначила, що у спадкодавця ОСОБА_3 було двоє дітей, які проживали окремо на час відкриття спадщини: донька ОСОБА_2 , що мешкає у кв. АДРЕСА_1 та ще одна донька, яка втратила зв`язок із сім`єю у 2014 році та знаходиться на тимчасово окупованій території України, котрі належать до першої черги спадкування за законом.

Вказано, що ОСОБА_2 спадщину за померлим батьком не прийняла. Прізвище, ім`я, по батькові іншої спадкоємиці, її місце проживання представник позивача не вказала.

Оскільки відповідачів визначає позивач, а належними відповідачами за пред`явленим позовом є спадкоємці першої черги, позивачу необхідно вказати прізвище, ім`я, по батькові спадкоємців першої черги та їх місцезнаходження.

Згідно зі статтею 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на зазначені недоліки позовної заяви, її необхідно залишити без руху, надавши позивачці строк для їх усунення.

Керуючись ст.ст.177, 185 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Полтавської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю, проживання зі спадкоємцем на момент смерті та визнання права власності в порядку спадкування; третя особа: ОСОБА_2 - залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку невиконання вимог, визначених ст.175 ЦПК України у наданий строк, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Михайлова