П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року м. Миколаїв

справа №469/519/24

провадження №22-ц/812/180/25

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Базовкіної Т. М., Крамаренко Т. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» на рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2024 року, ухвалене під головуванням судді Тавлуя В. В. у приміщенні суду у селищі Березанка Миколаївської області, повне судове рішення складено 27 листопада 2024 року, за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» про стягнення орендної плати,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

29 березня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду вказаний вище позов, який обґрунтовував наступним.

Позивач зазначав, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 9,0002 га, з кадастровим номером :07:000:0004 для ведення фермерського господарства, яку він 30 січня 2008 року передав в оренду ТОВ «ім. К. Л. Петровського».

01 жовтня 2017 року ТОВ «ім. К. Л. Петровського» за згоди позивача відступило ТОВ «Південь Агро Інвест» права та обов`язки орендаря, у зв`язку з чим між ОСОБА_1 та ТОВ «Південь Агро Інвест» було укладено договір оренди землі строком до 31 грудня 2023 року зі сплатою орендної плати у розмірі 8,97% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а саме 23 335,69 грн. На підставі цього договору у Державному реєстрі прав власності за ТОВ «Південь Агро Інвест» було зареєстроване право оренди щодо зазначеної земельної ділянки.

ОСОБА_1 вказував, що у 2021 році відповідач нарахував йому орендну плату у сумі 23 335,69 грн, з якої відрахував податки, після чого сплатив 18 785,23 грн.

У 2022 та 2023 роках ТОВ «Південь Агро Інвест» передбачену договором оренди орендну плату не сплачувало. У зв`язку з чим ОСОБА_1 звертався до відповідача з вимогою про сплату заборгованості, однак, у зв`язку з тим, що він не бажав продовжити дію договору оренди, ТОВ «Південь Агро Інвест» відмовило йому у виплаті орендної плати.

Враховуючи, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2022 рік становив 1,0, то відповідач повинен був сплатити позивачу у строк до 01 вересня 2022 року орендну плату у сумі 23 335,69 грн, а у 2023 році - з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель 1,051 орендну плату у сумі 24 525,81 грн у строк до 01 вересня 2023 року.

Оскільки ТОВ «Південь Агро Інвест» свої зобов`язання за договором щодо виплати орендної плати у строк не виконало, то відповідно до умов договору (пункт 4.7) має сплатити позивачу пеню у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення. Також відповідач має сплатити йому 3% річних та втрати від інфляції, які передбачені нормами ст.625 ЦК України.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив стягнути з ТОВ «Південь Агро Інвест» 53 052,43 грн заборгованості за договором оренди, яка складається з заборгованості з орендної плати за 2022 рік у сумі 23 335,69 грн, пені у сумі 36,76 грн, 3% річних у сумі 1103 грн та інфляційних втрат у сумі 2818,91 грн; заборгованості з орендної плати за 2023 рік у сумі 24 525,81 грн, пені у сумі 14,11 грн, 3% річних у сумі 423 грн та інфляційних втрат у сумі 795,15 грн.

Позиція відповідача у суді першої інстанції

Відповідач просив у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що складений позивачем розрахунок заборгованості є безпідставним, оскільки не враховує сплату підприємством податків з зазначеної суми. Також відповідач заперечував щодо стягнення пені, посилаючись на те, що позивачем пропущено річний строк позовної давності. Пояснюючи відсутність виплат з орендної плати за 2022 рік, ТОВ «Південь Агро Інвест» посилалося на наявність форс-мажорних обставин, які полягали у тому, що його працівники залишили місце роботи внаслідок введення військового стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації. Відновлення діяльності підприємства відбулося у 2023 році.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

З ТОВ «Південь Агро Інвест» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за договором оренди землі від 01.10.2017 у сумі 51 526,43 грн, яка складається з заборгованості по орендній платі за 2022 рік у сумі 23 335,69 грн (з урахуванням утриманих обов`язкових податків та зборів), інфляційних втрат у сумі 2818,91 грн, пені у сумі 36,76 грн; заборгованості з орендної плати за 2023 рік у сумі 24 525,81 грн (з урахуванням утриманих обов`язкових податків та зборів), інфляційних втрат у сумі 795,15 грн та пені у сумі 14,11 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Також з ТОВ «Південь Агро Інвест» на користь позивача стягнуто судовий збір у сумі 1176,32 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3500,00 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Південь Агро Інвест», подало апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, відповідач зазначав, що судом першої інстанції неправильно оцінені наявні у справі докази та здійснено нарахування орендної плати, тому що суд лишив поза увагою обов`язок орендаря перерахувати з орендної плати податки.

Крім того, апелянт наголошував на тому, що у 2022 році були форс-мажорні обставини викликані війною, що зумовило затримку виплати орендної плати за 2022 рік.

Також апелянт наполягав на тому, що наявні підстави для звільнення його від відповідальності, оскільки порушення сталося не з його вини.

Фактичні обставини справи

24 лютого 1999 року ОСОБА_1 видано державний акт на право приватної власності на землю IV-МК №044083, з якого вбачається, що він є власником земельної ділянки площею 9 га для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована в межах Чапаєвської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

16 січня 2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 9,0002 га з кадастровим номером :07:000:0004 на підставі зазначеного вище державного акту.

30 січня 2008 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ім. К. Л. Петровського» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком до 01 листопада 2021 року.

01 жовтня 2017 року ОСОБА_1 , ТОВ «ім. К. Л. Петровського» та ТОВ «Південь Агро Інвест» уклали додаткову угоду до договору оренди землі №24 від 30 січня 2008 року, за умовами якої зі згоди ОСОБА_1 орендар ТОВ «ім. К. Л. Петровського» передало ТОВ «Південь Агро Інвест» права та обов`язки орендаря, передбачені договором.

У пункті 5 додаткової угоди сторони погодили викладення договору оренди в новій редакції, з якої випливає, що ОСОБА_1 передав в оренду ТОВ «Південь Агро Інвест» земельну ділянку площею 9,0002 га з кадастровим номером :07:000:0004 строком до 31 грудня 2023 року. Сторони визначили, що орендна плата за договором становить 8,97% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а саме 23 335,69 грн за рік оренди. Із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України.

У пункті 4.4 сторони визначили, що обчислення орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка з подій сталася раніше).

Орендна плата вноситься орендарем не пізніше 01 вересня поточного року. Орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківський рахунок орендодавця та/або виплачує через касу орендаря та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами.

У випадку невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення (п.4.7 Договору).

У пункті 13.2 договору сторони передбачили, що сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Згідно з випискою по рахунку позивача у АТ КБ «ПриватБанк» від 11.01.2024 ТОВ «Південь Агро Інвест» перерахувало йому орендну плату за землю за 2021 рік у сумі 18 785,23 грн 20 серпня 2021 року.

З платіжних інструкцій №964, 1002 від 15.02.2022, №7209, 7211 від 18.10.2023 вбачається, що ТОВ «Південь Агро Інвест» сплатило за 2022 рік податок на доходи з фізичних осіб, утриманий з орендної плати, у сумі 135 048,59 грн та військовий збір у сумі 25 553,50 грн, за 2023 рік податок на доходи з фізичних осіб, утриманий з орендної плати, у сумі 1 057 448, 82 грн та військовий збір у сумі 88 271,39 грн.

З інформації Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру випливає, що значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2022 рік становить 1,0, за 2023 рік - 1,051.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до вимог статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України «Про орендну землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про орендну землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 15 Закону України «Про орендну землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із суттєвих умов договору оренди.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про орендну землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Положеннями статті 24 Закону України «Про орендну землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Підпункт 170.1.1 пункту 170.1 статті 170 Податкового кодексу України визначає, що податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 14 червня 2022 року в справі № 922/2394/21 зазначено, що «статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Так, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у постанові від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18 та у постанові від 09 листопада 2021 у справі № 913/20/21».

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем не сплачено позивачу орендну плату за 2022 та 2023 роки, яка з урахуванням індексації становить 23 335,69 грн за 2022 рік, та 24 525,81 грн за 2023 рік.

При цьому, саме на відповідача у справі покладено обов`язок доказування відсутності вини у невиконанні зобов`язання за договором оренди землі з внесення орендної плати або ж доведення факту виконання ним цього зобов`язання.

ТОВ «Південь Агро Інвест» не надало суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що позивач відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, а саме, отримати орендну плату за 2022-2023 роки у строки та на умовах, що встановлені договором оренди, не доведено відсутності вини у порушенні зобов`язання щодо внесення орендної плати та прийняття заходів щодо внесення орендної плати за договором оренди щороку.

За такого, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про необхідність стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою за 2022 та 2023 роки з урахуванням індексації нормативно-грошової оцінки. Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність стягнення з відповідача пені та інфляційних втрат, оскільки ним вчасно не було виконано зобов`язання за договором оренди.

Проте, колегія суддів не погоджується із здійсненими судом розрахунками, оскільки з досліджених доказів вбачається, що відповідач перерахував із орендної плати податок та військовій збір, а отже сума орендної плати, яка підлягає стягненню на користь позивача має бути зменшена на суму податку та обов`язкового збору, які становлять 19,5% від суми. У зв`язку з цим зменшенню підлягають і втрати від інфляції, оскільки заборгованість за орендною платою є меншою, ніж зазначив суд. Що стосується пені, то вона зменшенню не підлягає, оскільки вона була позивачем розрахована неправильно і є меншою, ніж передбачено за договором оренди. Суд же розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Враховуючи вказане, сума яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача є такою: заборгованість по орендній платі за 2022 рік - 18 785,23 грн, втрати від інфляції - 2374,49 грн, пеня - 36,76 грн; заборгованість по орендній платі за 2023 рік - 19 743,28 грн, втрати від інфляції - 742,01 грн, пеня - 14,11 грн, а всього на загальну суму 41 695,88 грн.

Що стосується посилань відповідача на те, що у 2022 році були форс-мажорні обставини викликані війною, що зумовило затримку виплати орендної плати за 2022 рік, то колегія суддів їх відхиляє, оскільки відповідач не довів належними доказами, що саме ці обставини перешкодили йому у виконанні зобов`язань.

Матеріали справи свідчать, що відповідач обмежився лише посиланням на військові дії на території України та Миколаївської області, зокрема, але не надав доказів на підтвердження того, які саме обставини (окупація територій, де розташовані орендовані земельні ділянки; їх безпосередня близькість до зони бойових дій тощо) вплинули на господарську діяльність підприємства.

З огляду на викладене апеляційний суд доходить висновку, що належними, достатніми та допустимими доказами відповідачем не доведено існування форс-мажорних обставин, які б перешкоджали йому виконати передбачений договором сторін обов`язок з виплати позивачу орендної плати за 2022 рік.

Твердження відповідача про те, що наявні підстави для звільнення його від відповідальності, оскільки порушення сталося не з його вини, колегія суддів вважає необґрунтованим. Відповідач, укладаючи договір оренди, взяв на себе обов`язок своєчасної сплати орендної плати, однак його не виконав. Обставини, які б свідчили про відсутність його вини у порушенні зобов`язання, належними доказами не доведені.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з тим, що наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги ТОВ «Південь Агро Інвест».

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Беручи до уваги зазначене, апеляційний суд вважає, що рішення районного суду підлягає зміні в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Південь Агро Інвест» про стягнення орендної плати та розподілу судового збору. Рішення суду в частині вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу зміні не підлягає, оскільки, стягуючи їх суд першої інстанції врахував складність справи, обсяг задоволених вимог та виконаних адвокатом робіт.

Оскільки суд апеляційної інстанції змінив рішення суду першої інстанції, зменшивши розмір задоволених позовних вимог, то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України розподіл судового збору за подання позовної заяви підлягає зміні у бік його зменшення до 952 грн. Вказана сума підлягає стягненню на користь позивача з ТОВ «Південь Агро Інвест».

У свою чергу ОСОБА_1 має відшкодувати відповідачу понесений ним судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 388,80 грн, оскільки суд апеляційної інстанції частково задовольнив апеляційну скаргу відповідача.

Керуючись ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» задовольнити частково.

Рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2024 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» про стягнення орендної плати та розподілу судового збору змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за 2022 рік у сумі 18 785,23 грн, втрати від інфляції у сумі 2374,49 грн та пеню у сумі 36,76 грн; заборгованість по орендній платі за 2023 рік у сумі 19 743,28 грн, втрати від інфляції у сумі 742,01 грн та пеню у сумі 14,11 грн, а всього на загальну суму 41 695,88 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у сумі 952 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 388,80 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. М. Базовкіна

Т. В. Крамаренко

Повне судове рішення складено 03 березня 2025 року.