Справа № 452/4073/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2025 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Бікезіної О.В.,

при секретарі судового засідання Кухар О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») 05 листопада 2024 року звернулося до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу. В обґрунтування своїх вимог ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» зазначає, що 16 травня 2019 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №АО/3259332, відповідно до умов якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «BMV» модель «525TDS», д.н.з. НОМЕР_1 ; строк дії договору з 19 травня 2019 року по 18 травня 2020 року (включно); ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю становить 200000,00 грн., заподіяну майну 100000,00 грн.

19 жовтня 2019 року о 13:30 год. на 548 км 120 м автодороги Київ-Чоп (М-06) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, належного ОСОБА_3 , під керуванням ОСОБА_4 , та автомобіля марки «HONDA» модель «ACCORD», д.н.з. НОМЕР_2 , належного ОСОБА_5 , під його ж керуванням.

В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а його власники матеріальні збитки.

На місці дорожньо-транспортної пригоди на ОСОБА_5 був складений протокол за ст. 124 КУпАП, проте постановою Тернопільського міськрайонного суду від 15 листопада 2019 року провадження у справі № 607/25338/19 закрито у зв`язку із відсутностю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Натомість, 18 лютого 2020 року старшим інспектором ВРОМ ДТП УПП у Львівській області майором поліції Шкурпітою А.Я. було складено протокол серії ДПР18 №428006 відносно іншого учасника ДПТ ОСОБА_4 . Постановою Залізничного районного суду

м. Львова від 22 квітня 2020 року встановлено, що в діях ОСОБА_4 наявні ознаки правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, однак провадження у справі № 462/1275/20 було закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення. Окрім того, як з`ясувалося під час розгляду справи № 462/1275/20 ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди був позбавлений права керування транспортними засобами, оскільки постановою Залізничного районного суду м. Львова від 02.04.2018 року у справі

№ 462/1102/18 його було визнано винним за ч. 2 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Отже, на момент ДТП, що сталося 19 жовтня 2019 року, відповідач був позбавлений права керування транспортними засобами та керував транспортним засобом без посвідчення водія, тобто без права керування транспортним засобом відповідної категорії.

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 21 жовтня 2019 року отримало письмові пояснення водія ОСОБА_5 , 22 жовтня 2019 року отримало письмові пояснення ОСОБА_4

ОСОБА_5 01 червня 2020 року було подано до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заяву про виплату страхового відшкодування, потерпілий погодився із розміром страхового відшкодування в сумі 88952,45 грн.

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 04 червня 2020 року складений Страховий акт №29-1 та розрахунок суми страхового відшкодування, здійсненного на підставі Калькуляції №19-0256729 від 23 жовтня 2019 року та заяви-погодження. Згідно наданих документів вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «HONDA» модель «ACCORD», д.н.з. НОМЕР_2 склала 88952,45 грн., з яких: вартість деталей 78656,02 грн., вартість робіт та меті ріалів 10296,43 грн. Ні позивач, ні потерпілий не наполягали на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна і ними було досягнуто згоди, що розмір страхового відшкодування за страховим випадком становить 88952,45 грн.

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 10 червня 2020 року здійснило виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_5 в сумі 88952,45 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Посилаючись на зазначене, позивач вважає, що відповідач на підставі абзацу «б»

п. п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зобов`язаний відшкодувати шкоду в порядку регресу та просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 листопада 2024 року відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадженняз повідомленням ( викликом) сторін. (а.с.66).

В судове засідання сторони не з`явилися.

При цьому представник позивача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»адвокат Шимбровська О. надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с.82).

Відповідач ОСОБА_1 є належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, судові повістки направлені за зареєстрованим місцем його проживання за адресою:

АДРЕСА_1 , повернулися до суду з відмітками про відсутність особи за адресою місця проживання (а.с.74, 76, 81), відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Також, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавиться провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За вказаних обставин, згідно з вимогами ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважає, що неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як встановлено судом 19 жовтня 2019 року о 13:30 год. на 548 км 120 м автодороги Київ-Чоп (М-06) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «BMV» модель «525TDS», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , та автомобіля марки «HONDA» модель «ACCORD» д.н.з. державний номер НОМЕР_2 , належного ОСОБА_5 , під його ж керуванням. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 20-21).

Власницею автомобіля марки «BMV» модель «525TDS», д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_3 (а.с.11). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «BMV» модель «525TDS», д.н.з. НОМЕР_1 застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 16 травня 2019 року, що підтверджується полісом № АО/3259332, зі строком дії з 16 травня 2019 року до 18 травня 2020 року (а.с.18).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ОСОБА_5 застрахована ПрАТ СК «ПЗУ Україна», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР.166440992 зі строком дії з 12 жовтня 2019 року по 11 жовтня 2020 року, відповідно до умов якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «HONDA» модель «ACCORD» д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.19).

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 21 жовтня 2019 року отримало письмові пояснення водія ОСОБА_5 , 22 жовтня 2019 року отримало письмові пояснення водія ОСОБА_4 . Жоден з водіїв свою провину у ДТП не визнав (а.с.22-26).

21 жовтня 2019 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було проведено огляд пошкодженого автомобіля «HONDA» модель «ACCORD» д.н.з. НОМЕР_2 , про що складено протокол огляду транспортного засобу (дефектна відомость) (а.с.27).

ОСОБА_5 01 червня 2020 року було подано до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заяву про виплату страхового відшкодування враховуючи, що судом було визнано винуватість іншого водія в ДТП (а.с.28).

Між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_5 досягнуто згоди про розмір страхового відшкодування, що складає 88952,45 грн., який розраховано на підставі розрахунку AUDATEX, що підтверджується заявою щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування від 03 червня 2020 року (а.с.29).

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 15 листопада 2019 року провадження у справі № 607/25338/19 про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.30-31).

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 22 квітня 2020 року у справі № 462/1275/20 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Разом з тим, відповідно до змісту вказаної постанови, суд встановив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 19 жовтня 2019 року о 13 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Чоп М-06548 км + 120 м, керуючи автомобілем «BMV» реєстраційний номер НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, об`їжджаючи перешкоду в русі змінив напрямок руху не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, перетну розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія), внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Honda Accord» реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим порушив п.п. 1.5; 2.3 Б, Д; 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, що спричинило пошкодження транспортних засобів (а.с.33-34).

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 02 квітня 2018 року у справі № 462/1102/18 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП останнього визнано винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки (а.с.35).

Усі зазначені постанови суду набрали законної сили.

Згідно відповіді Головного сервісного центру МВС на запит адвоката

Шимбровської О. від 17 жовтня 2024 року в Єдиному державному реєстрі МВС містяться наступні дані про позбавлення ОСОБА_4 права керування транспортними засобами: Залізничний районний суду м. Львова 13.12.2017 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП на 12 місяців; Залізничний районний суду м. Львова за ч. 2 ст. 130 КУпАП 13.04.2018 року на 36 місяців; Залізничний районний суду м. Львова за ч. 1 ст. 130 КУпАП 02.03.2020 року на 12 місяців; Апеляційний суд Львівської області 12.04.2021 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП на 36 місяців; Самбірський міськрайонний суд Львівської області 01.03.2022 року за ч.3 ст. 130 КУпАП на 120 місяців (а.с.36).

Отже, станом на 19 жовтня 2019 року ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами.

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 04 червня 2020 року складений Страховий акт №29-1 та розрахунок суми страхового відшкодування, здійсненного на підставі Калькуляції №19-0256729 від 23 жовтня 2019 року та заяви-погодження. Згідно наданих документів вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки HONDA марки ACCORD державний номер НОМЕР_2 склала 88952,45 грн., з яких: вартість деталей 78656,02 грн., вартість робіт та матеріалів 10296,43 грн. (а.с.37-40).

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 10 червня 2020 року здійснило виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_5 в сумі 88952,45 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ЗР057902 (а.с.41).

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» зверталося до ОСОБА_4 з претензією від 22.09.2020 року та вимогами від 10.08.2022 року та від 23.07.2024 року про відшкодування в порядку регресу заподіяної шкоди (а.с.42-55), відповіді не отримало.

Таким чином, правовідносини, що склалися між сторонами, підлягають цивільно-правовому регулюванню.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року № 85/96-ВР, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 85/96-ВР).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону №85/96-ВР. До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з вимогами частин третьої та четвертої статті 18 Закону №85/96-ВР факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулював Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 1961-IV).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону № 1961-IV України).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до вимог п. п. 22.1 ст. 22, ст. ст. 28 Закону № 1961-IV у разі, якщо цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу, як джерела підвищеної небезпеки, застрахована, при настанні з його вини страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, зокрема шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу потерпілого. При цьому потерпілому відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Таким чином, потерпілий має право вимоги до страховика в договірному зобов`язанні згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Страховик здійснює виплати відповідно до умов договору, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде визнана страховим випадком, виключно в межах страхової суми.

Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі

№ 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Статтею 38 Закону № 1961-IV передбачено право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону №1961-ІV зумовлене тим, що набуття цього права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема їх захист.

Так, згідно п. б) підп.38.1.1 п. 38.1 статті 38 Закону №1961-ІV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно частин 9, 10 статті 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Як було встановлено судом постановою Залізничного районного суду м. Львова від 02 квітня 2018 року у справі № 462/1102/18 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, останього визнано винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки (а.с.35).

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно із висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеним у постанові від 05 вересня 2019 року в справі № 234/16272/15, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже 19 жовтня 2019 року, на час коли сталась дорожньо-транспортна пригода, відповідачу як особі, до якої застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, було заборонено керувати транспортними засобами.

Верховний Суд у постанові від 08 листопада 2021 року у справі № 610/2229/18 зазначив, що при визначенні наявності підстав для здійснення страховою компанією відшкодування у разі настання страхового випадку, визначальним є настання події, яка є страховим випадком. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Під правомірним володінням транспортним засобом для цілей страхуванням потрібно розуміти таке володіння, яке виникло з волі власника, або іншої уповноваженої особи в результаті передачі у фактичне володіння та/або управління транспортним засобом. Порушення Правил дорожнього руху України, в тому числі передача транспортного засобу в управління особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, є порушенням публічного права, що не впливають на оцінку події ДТП як страхового випадку.

У випадку заподіяння шкоди третім особам під час ДТП особою, яка правомірно володіє забезпеченим транспортним засобом, проте не має посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, такий випадок є страховим і, як наслідок, у страховика виникає обов`язок здійснити страхову виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу.

У даному випадку факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді встановлена постановою Залізничного районного суду м. Львова від 22 квітня 2020 року у справі № 462/1275/20, страховик сплатив страхове відшкодування потерпілому.

А відтак, згідно п. б) підп.38.1.1 п. 38.1 статті 38 Закону №1961-ІV в даному випадку позивач після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав.

Повно та всебічно встановивши обставини справи, проаналізувавши норми матеріального права, які підлягали застосуванню до правовідносин у цій справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення в порядку регресу відшкодування шкоди, є обґрунтованими, підлягають до задоволення.

З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке.

Згідно ч. 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 3028 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням від 20 жовтня 2024 року (а.с.12).

Оскільки позовні вимоги ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»задоволені у повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Також позивач просить стягнути з відповідача, понесені ним витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 22238,11 грн. На підтвердження понесених витрат суду надано: копію договору про надання правничої допомоги від 12.08.2021 року № 27, згідно п. 4.2 якого розмір винагороди (гонорар) за цим договором визначається із розрахунку 25% від суми отриманого клієнтом страхового відшкодування по справах, переданих об`єднанню згідно реєстру справ; додаткову угоду №1 до нього, укладені між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»та адвокатським об`єднанням «МС партнерс» (а.с.57-58,59), Актом прийому-передачі регрес них справ (а.с.60), детальним описом робіт (наданих послуг), в яких зазначений загальний час витрачений адвокатом на дану справу 8 годин (а.с.61), ордер на надання правничої допомоги виданий «МС партнерс» за яким адвокат Шимборська О.А. на підставі договору надає правничу допомогу ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (а.с.8).

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на правничу допомогу є завищеним.

Визначаючи розмір суми наданої правничої допомоги, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію справи, яка є малозначною за ціною позову, розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, те, що представником позивача витрачено на надання правничої допомоги, згідно наданого ним розрахунку, 8 годин, суд доходить висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн., що на думку суду відповідає критеріям реальності адвокатських витрат, а також критеріям розумності та справедливості.

Керуючись ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 88952,45 грн. (вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві гривні сорок п`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суму судового збору в розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень), витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 8000,00 грн. (вісім тисяч гривень).

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлений 27 лютого 2025 року.

Головуюча суддя