Справа № 481/2051/24
Провадж.№ 2/481/157/2025
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
04.03.2025 Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Вжещ С.І.,
за участю секретаря судових засідань Юхименко Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в м. Новий Буг цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсії,
17.12.2024 року до Новобузького районного суду Миколаївської області звернувся представник Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області Вербицька І.І. з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надміру виплачену пенсію за період з 07.06.2024 по 30.06.2024 в розмірі 4027,63 гривень та судові витрати.
За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2024 року матеріали справи передані до провадження судді Вжещ С.І.
19.12.2024 року в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України суд звернувся до голови Новобузької об`єднаної територіальної громади Баштанського району Миколаївської області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ОСОБА_1 .
24.12.2024 року судом отримано відповідь за вх. №8928/24 про те, що станом на 23.12.2024 відповідно до відомостей щодо фізичних осіб, зареєстрованих на території Новобузької міської ради, внесених до реєстру територіальних громад, розпорядником якого є Новобузька міська рада, дані щодо зареєстрованого місця проживання на території Новобузької міської ради гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не числяться.
Ухвалою судді від 25.12.2024 відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначений судовий розгляд на 23.01.2025.
Ухвалою суду від 23.01.2025 року на підставі пункту 1 частини 2 статті 223 ЦПК України судовий розгляд відкладено до 10:30 год 04.03.2025 року.
Представник позивача Вербицька І.І. в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Разом із позовною заявою направила до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи, у разі неявки відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання 23.01.2025 року та 04.03.2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди представника позивача, вирішено розгляд справи проводити в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.
Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно заяви про призначення/перерахунок пенсії № 180 від 19.06.2024 року видно, що ОСОБА_1 повідомив Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про своє працевлаштування 07.06.2024 року (а.с.19-22).
З витягу з наказу ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» №266/ОС-24 від 06.06.2024 видно, що наказано зарахувати ОСОБА_1 молодшим інспектором відділу охорони державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)», з присвоєнням спеціального звання «прапорщик внутрішньої служби» з 07.06.2024 року (а.с. 23).
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» передбачено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.
В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду.
Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.
Згідно з частиною першою статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
У відповідності до пункту 2.5. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, у разі працевлаштування (навчання) особи, якій призначено пенсію, такою особою протягом 10 днів надається органу, що призначає пенсію, довідка про прийняття на роботу (навчання).
Відповідно до абзацу 2 пункту 2.21. Порядку у разі працевлаштування (початку діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання заяви.
Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Тлумачення наведених норм закону дає підстави для висновку, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути стягнуті відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання ним недостовірних даних. Законодавцем передбачені лише два виключення із цього правила: якщо виплата відповідних грошових сум сталася внаслідок рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; у разі недобросовісності зі сторони набувача.
Правильність розрахунків, за якими проведено виплати, а також добросовісність набувача презюмуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових сум.
Як встановлено в судовому засіданні, відповідач 19.06.2024 року повідомив позивача про своє працевлаштування, що підтверджується заявою про призначення/перерахунок пенсії № 180 від 19.06.2024 року та розпискою-повідомленням від 19.06.2024 року, а виплату пенсії припинено з 01.08.2024 року, про що свідчить інформація, зазначена у листі начальника відділу з питань виплати пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Ю.Курішової.
Тому, в діях відповідача відсутні будь-які зловживання (не надання відомостей про працевлаштування) щодо отримання пенсійних виплат в період з 07.06.2024 року по 30.06.2024 року.
Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів недобросовісності, зловживань з боку відповідача, подання ним недостовірних відомостей на момент призначення йому пенсії, що є процесуальним обов`язком позивача (статті 12, 81 ЦПК України).
Таким чином, в судовому засіданні позивачем не доведено, що надміру виплачена пенсія ОСОБА_1 відбулась внаслідок помилки чи зловживань з боку відповідача, а тому в задоволенні позовних вимог належить відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В задоволенні позовних вимог відмовлено, а тому підстав для стягнення витрат з відповідача немає.
Керуючись ст. ст. 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд
У задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсії відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя Вжещ С.І.