Справа № 462/7714/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючої судді

Гедз Б.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Грибанов Д.В. звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 240146711 у розмірі 13 725,50 грн, з яких: 8 500,00 грн сума заборговансоті по основному боргу; 5 225,50 грн сума заборговансоті за відсотками, та понесені судові витрати.

Заявлені позовні вимоги обгрунтовує тим, що 26.09.2019 між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 було укладено договір позики № 240146711, відповідно до якого відповідачу надано у позику грошові кошти на загальну суму 8 500,00 грн. Відповідно до п. 1 Кредитного договору, позикодавець зобов`язався надати позичальнику кредит без конкретної споживчої мети 8 500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.4. цього Договору. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язувався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язувався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнту за плату на умовах, визначених договором. Відповідно до реєстру боржників № 59 від 03.01.2020 до Договору факторингу № 28/1118-01, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 240146711. 22.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до якого ТОВ «таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги. Умовами Договору факторингу погоджено, що право вимоги переходить від клієнтадо фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 20 725,50 грн, які відповідачем у добровільному порядку не були повернуті. Просив позов задоволити.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 14.11.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Судом вживались заходи для належного повідомлення відповідача судом про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема судом за адресою його зареєстрованого місця проживання ОСОБА_3 (згідно отриманої відповіді від АДР за відомостями обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 о ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_5 , ім`я на ОСОБА_6 ): АДРЕСА_1 скеровувалась ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками до неї рекомендованою поштовою кореспонденцією, однак як вбачається із наявного у матеріалах справи поштового конверта, такий повернувся на адресу суду неврученим адресату із зазначенням причини повернення, згідно довідки АТ «Укрпошта» - «за закінченням терміну зберігання».

Відповідач у визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, такого не подала, про поважність причин не подання відзиву суд не повідомлено, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на день винесення рішення також не поступала.

Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (вилику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

Із змісту ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Судом встановлено, що 26.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 , у вигляді електронного документа з допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, шляхом підписання позичальним електронним підписом, було укладено Договір № 240146711, відповідно до умов якого Товариство зобов`язалось надати позичальнику кредит без конкретної споживчої мети на суму 8 500,00 грн на умовах строковсті, зворотності, платності на строк 30 днів, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.4. цього Договору.

Як вбачається із Графіка розрахунків, який є додатком до Договору № 240146711 надана сума кредиту 26.09.2019 становила 8 500,00 грн.

Відповідно до умов Договору, датою повернення позики сторонами погоджено 26.10.2019, нарахування процентів за користування крдитом здійснюється у розмірі 0,51 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного у п. 1.3. договору.

Відповідно до п. 1.5. Договору з урахуванням положень п. 1.4. Договору позичальник сплачує Товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 186,15 відсотків річних.

Пунктом 4.3., 4.4. Догвоору сторони погодили, що зобовязання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 1,70 % розповсюджується на весь період фактичного користування кредитом з моменту укладення цього Договору, при умові врахування в таких зобовязаннях суми процентів, які були фактично сплачені позичальником до моменту завершення строку, встановленого п. 1.3. Договору.

Проценти, нараховані згідно п. 4.2. та п. 4.3. Договору після закінчення строку кредиту, визначеного у п. 1.3. Договору є процентами, що нараховоються за понадстрокове користування грошовими коштами у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Як вбачається із Додаткової угоди від 31.12.2020 № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеної між ТОВ «Таліон Плюс»» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» сторони погоджено викладення тексту Договору факторингу у новій редакції, відповідно до умов якого клієнт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язався відступити Фактору право вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідачтиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть менші від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника.

Згідно п. 4.1. Договору наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового офрмлення не потербує.

Згідно договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» клієнт зобов`язався відступити Фактору право вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідачтиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть менші від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника.

У відповідності до п. 4.1. Договору право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний день після підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, по формі встанволеній у Додатку до цього Договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Як вбачається із витягу з Реєстру прав вимоги № 2 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги, зокрема до ОСОБА_2 за Договором № 240146711 на загальну суму 20 725,50 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу становить 8 500,00 грн, сума заборгованості за відсотками становить 12 225,50 грн.

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Таким чином, згідно із вказаними нормами щодо заміни кредитора, за своєю правовою природою договір відступлення права вимоги є договором про заміну кредитора у певному зобов`язанні, яка здійснюється без згоди боржника. В такому договорі сторони мають право самостійно визначити обсяг прав, які переходять до нового кредитора і цей обсяг не вичерпується лише існуючим боргом та при цьому чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_7 не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином, що спричинило виникнення заборгованості.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 240146711 від 26.09.2019 за весь період відповідачка здійснила лише один платіж на суму 7 000,00 грн на погашення виниклої заборгованості, однак залишок заборгованості станом на час звернення із позовом до суду не погашено.

У встановлений процесуальним законом строк відповідачка не скористалась процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які могли б підтвердити належне виконання нею договірних зобов`язань.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відтак, суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як правонаступник сторони договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» щодо стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором, внаслідок порушення останньою умов Договору № 240146711 від 26.09.2019 підставні, а тому підлягають задоволенню.
Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268ЦПК України, ст. 525,526, 549, 610-612, 625, 634, 1048, 1054 ЦК України, суд -
у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Договором № 240146711 від 26.09.2019 у розмірі 13 725 (тринадцять тисяч сімсот двадцять п`ять) гривень 50 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспортні дані: невідомо, зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 .

Суддя (підпис) Б.М. Гедз
З оригіналом згідно. Оригінал рішення знаходиться у справі № 462/7714/24
Суддя Б.М.Гедз