Справа № 583/6406/24
05 березня 2025 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого-судді - Плотникової Н.Б.
при секретарі - Логвиненко Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за позовом
третя особа: орган опіки та піклування - виконавчий комітет Ладижинської міської ради Вінницької області
про позбавлення батьківських прав,
23.12.2024 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, в якій позивачка просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після припинення шлюбних відносин між сторонами діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. З 2019 року позивачка самостійно піклується про здоров`я доньок, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, всіляко сприяє здобуттю дітьми освіти, готує їх до самостійного життя та повністю їх утримує. Натомість відповідач з 2019 р. і до теперішнього часу ухиляється від виконання своєї батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей: не піклується про здоров`я доньок, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не переймається здобуттям дітьми освіти, не готує їх до самостійного життя, не забезпечує їх необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає донькам доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дітьми загальноприйнятих норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу й навіть не бажає добровільно виконувати свій обов`язок по утриманню доньок, хоча має таку можливість, не виявляє до дітей щонайменшої батьківської турботи, жодних стосунків з ними не підтримує. Вважає, що інтересах дітей буде доцільним позбавити відповідача батьківських прав, тому позивачка звернулася до суду з вказаним позовом.
Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, просять їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, справа розглядається в порядку заочного провадження.
Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в письмовій заяві просить справу розглянути у відсутності представника органу опіки та піклування Ладижинської міської ради.
Заслухавши пояснення позивачки та її представника, покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 11.11.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 уклали шлюб, який рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 04.11.2019 р. було розірвано, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 21.03.2023 р. та копією рішення Ладижинського міського суду Вінницької області № 135/1012/19 від 04.11.2019 р. (а.с. 8, 16-17).
ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народилася донька ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 02.12.2014 року (а.с. 10).
ІНФОРМАЦІЯ_5 у сторін народилася донька ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 14.07.2017 року (а.с. 11).
28.04.2022 року ОСОБА_7 уклала шлюбу з ОСОБА_8 та змінила прізвище на « ОСОБА_9 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 03.02.2023 р.
Малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані та проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади від 19.07.2024 р., від 22.07.2024 р. (а.с. 7, 14,15).
Відповідно до судового наказу Ладижинського міського суду Вінницької області № 135/873/22 , виданого 17.04.2023 р., з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини від усіх виді заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження № 74951318 від 08.05.2024 р. (а.с. 24).
Відповідно до судового наказу Ладижинського міського суду Вінницької області № 135/439/22 , виданого 14.07.2023 р., з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини від усіх виді заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження № 74951242 від 08.05.2024 р. (а.с. 26).
Відповідно до довідок Відділу освіти ліцею № 3 Ладижинської міської ради Вінницької області № 01-39/359 та № 01-39/359 від 19.09.2024 р. Батько ОСОБА_3 та ОСОБА_4 участі у вихованні житини не бере, не відвідує батьківські збори та шкільним життя дітей не цікавиться (а.с. 21, 22).
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Аналіз релевантної практики ЄСПЛ, норм національного та міжнародного права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Похідний характер означає відсутність пріоритету інтересів батьків над інтересами дитини та переважність захисту прав дитини, а тому насамперед повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин кожної конкретно взятої справи, а вже тільки потім права її батьків.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.
Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один із батьків.
Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовного його неповнолітніх доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 посилається, на те, що відповідач протягом тривалого часу, починаючи з 2019 року ухиляється від виконання своїх обов`язків по догляду, вихованню, утриманню доньок, взагалі не спілкується з ними.
Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснили, що знають ОСОБА_1 , яка була одружена з ОСОБА_2 та має від шлюбу з ним двох дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ОСОБА_1 самостійно піклується про здоров`я та розвиток дітей та повністю їх утримує, ОСОБА_2 не піклується про здоров`я доньок, не переймається здобуттям дітьми освіти, жодних стосунків з ним не підтримує, не готує їх до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчування, не спілкується з дітьми.
Відповідно до статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
Опитана у судовому засіданні за участю психолога малолітня ОСОБА_13 пояснила, що з рідним батьком не знайома та ніколи його не бачила, він з нею не спілкується, жодного разу не телефонував. Зазначила, що проживає з матір`ю та сестрами. Не заперечує проти позбавлення її батька батьківських прав.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.
Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, про що свідчать ті обставини, що протягом тривалого часу (більше п`яти років) відповідач не піклується про своїх дітей, не бачиться з ними, не спілкується, не цікавиться їх здоров`ям, навчанням, не утримує їх матеріально.
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ладижинсько міської ради № 36 від 22.01.2025 р. орган опіки та піклування Ладижинської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 61-68).
Досліджені судом докази свідчать про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, він не цікавиться своїми дітьми, матеріально не утримує їх, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування дітей, взагалі не спілкується з дітьми, не створює умов для отримання ними освіти.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а тому згідно п.2 ч. 1 ст. 164 СК України його необхідно позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Суд вважає, що такий крайній захід впливу на відповідача, який ухиляється від виконання батьківських обов`язків, є доцільним та необхідним для захисту інтересів дітей.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн.
На підставі викладеного, ст. ст. 150, 164, 165 СК України, Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду : Н.Б. Плотникова