Справа № 152/157/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 березня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Войнаровського І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

30 січня 2025 року ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідачка) про стягнення заборгованості. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 46348 грн.

У обґрунтування позову зазначено, що 11 березня 2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання грошових коштів у позику №, який разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Вказує, що договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» Відповідно до п. 2.2. договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 7000 грн, шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки ( НОМЕР_1 ) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.2.6.1., п.2.6.2. та 2.6.3. цього Договору, його додатків. Основні умови Договору щодо надання коштів у позику: п.2.4. Тип кредиту кредит; п. 2.7. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби; п.2.5. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; Дати надання кредиту: 11.03.2024 року або наступний за ним календарний день; п. 2.6.1. Стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору; п. 2.6.2. Знижена процентна ставка 1.5% в день. Договір підписується електронним підписом позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням пропозицією укласти Договір. На вказану позичальником електронну пошту або смс повідомленням надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання Договору, що згенерований під час проходження позичальником процедури укладення Договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти Договір, підписує в інформаційнотелекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором шляхом натискання кнопки «підписати». Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця накладені на Договір. Після підписання такими електронними підписами Договору його умови вважаються прийнятими, а Договір є укладеним. Товариством враховані встановлені законодавчі обмеження щодо денної процентної ставки, передбачені Законом України «Про споживче кредитування» зі змінами внесеними Законом № 3498 від 22 листопада 2023 року, а також враховуючи користування позикою понад встановлений Договором строк, нарахування процентів за користування позикою здійснювалось за процентною ставкою у розмірі 2.2 % в день. Позичальник свої зобов`язання відповідно умов договору позики не виконав, в той час як позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 7000 гривень. Відповідачка всупереч умовам договору позики та норм статей 525, 526, 530, 536, 610, 612 Цивільного Кодексу України свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила. Отже, станом на дату підготовки позовної заяви (включно), заборгованість відповідачки перед позивачем складає 46348 грн, з них: 7000 грн заборгованість за тілом кредиту та 39348 грн заборгованість за процентами.

З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості та судові витрати.

Ухвалою суду від 31 січня 2024 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.47).

Представник позивача у прохальній частині позовної заяви просить дану позовну заяву розглядати без участі представника ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с.5).

Відповідачка повідомлена про розгляд справи належним чином, на пропозицію суду відзив на позовну заяву не подав (а.с.49).

12 лютого 2025 року від представника відповідачки адвоката Кришини А.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона вказує, що представником позивача зазначено у позовній заяві ціну позову 48770,4 грн, а у прохальній частині позовної заяви представник позивача просить стягнути заборгованість за договором позики в розмірі 46348 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн., який відноситься до судових витрат і не входить у ціну позову. Що стосується самого розрахунку заборгованості, зазначає, що ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» здійснило нарахування заборгованості за кредитним договором, станом на 27 січня 2025 року у розмірі 46348 грн, з яких: 7000 грн заборгованість за тілом кредиту та 39348 грн заборгованість за процентами. Розмір процентів позивач визначив із розрахунку 2,2% в день (п. 2.6.1 Договору). Разом із тим, щодо розміру відсоткової ставки зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року. Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Враховуючи, що самим Законом України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набрав чинності 24 грудня 2023 року, а кредитний договір як зазначено представником позивача укладено 11 березня 2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, нарахування процентної ставки у відповідності до чинного законодавства здійснюється у розмірі 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Оскільки представник позивача у позовній заяві зазначає, що кредитний договір був укладений 11 березня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», то відповідно, денна процентна ставка у відповідності до чинного законодавства не може перевищувати 1 %. За вказаних обставин, беручи до уваги суму кредиту 7000 грн та те, що денна відсоткова ставка не може перевищувати 1% день, розмір відсотків за період з 11 березня 2024 року по 03 квітня 2024 року складає 70 грн в день. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом станом на 27 січня 2025 року, долученим представником позивача до матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 за період з 11 березня 2024 року по 03 квітня 2024 року нараховано заборгованість за процентами в сумі 3542 грн. (23 дні х 154 грн (2,20%)), замість 1610 грн. (23х70 (1%)). Як зазначено в розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 за означений період користування кредитними коштами сплатила ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» 3542 грн. Вказує, що денна процентна ставка у відповідності до чинного законодавства не може перевищувати 1 %, то 1610 грн. сплачено в рахунок процентів за користування кредитом, а решта 1932 грн. в рахунок тіла кредиту. Таким чином станом на 03 квітня 2024 року заборгованість за тілом кредиту становить 5068 грн. (7000 грн.-1932 грн.). За період з 03 квітня 2024 року по 24 квітня 2024 року заборгованість нараховано на суму тіла кредиту в розмірі 7000 грн, замість 5068 грн. та на відсоткову ставку 2,20 % замість 1%, тобто 3234 грн. замість 1064,28 грн. (21 день х 50,68 грн.). За користування коштами з 03 квітня 2024 року по 24 квітня 2024 року ОСОБА_1 сплачено 3234 грн, 1064,28 грн, з яких в рахунок погашення процентів за користування кредитом, а 2169,72 грн. в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту. За період з 24 квітня 2024 року по 27 січня 2025 року нараховано заборгованість за процентами в розмірі 42812 грн. на суму тіла кредиту в розмірі 7000 грн. замість 3304 грн.(7000- 1932-1764) та на відсоткову ставку 2,20 % замість 1% (278х33,04=9185,12 грн.). Тобто, за період з 24 квітня 2024 року по 27 січня 2025 року заборгованість по процентам має становити 9185,12 грн., 3464 грн. з яких ОСОБА_1 було сплачено, тому заборгованість по процентам становить 5721,12 грн. Також відповідачкою ОСОБА_1 за період з 11 березня 2024 року по 27 січня 2025 року сплачено в рахунок заборгованості за тілом кредиту 3696 грн. Таким чином заборгованість за кредитним договором № від 11 березня 2024 року становить 9025,12 грн, з яких: 3304 грн. - тіло кредиту; 5721,12 грн. - проценти за користування кредитом. За вказаних підстав, відповідач ОСОБА_1 визнає позовні вимоги ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» частково, а саме в розмірі 9025,12 грн., з яких: 3304 грн. - тіло кредиту; 5721,12 грн. - проценти за користування кредитом. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн., ціна позову становить 46348 грн., відповідачка визнає позов частково на суму 9025,12грн., тобто на 19,47 % (9025,12 х 100 : 46348), а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 471,64 грн. (2422,40 х 64,63%) судового збору. Представник позивачки просить позов задовольнити частково та стягнути з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № від 11 березня 2024 року в розмірі 9025,12 грн, з яких: 3304 грн - тіло кредиту; 5721,12 грн - проценти за користування кредитом. В решті позову відмовити (а.с.53-56).

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини.

Судом встановлено, що 11березня 2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір № про надання грошових коштів у позику. Договір підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно предмету Договору, Кредитодавець надає Позичальникові на умовах, передбачених Договором, грошові кошти у сумі 7000 гривень в строк на 360 днів зі сплатою відсотків у розмірі 2,2 % на день. При цьому, з метою отримання кредитних коштів, відповідачка вказала реквізити електронного платіжного засобу № НОМЕР_1 та свої паспортні та анкетні дані (а.с.14-24)

Згідно з копією листа №7/7218 від 23 січня 2025 року, ТОВ «Контрактовий дім» повідомив ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» про успішність операції на суму 7000 грн від 11 березня 2024 року на картку відповідачки № НОМЕР_1 (а.с.28).

Відповідно до копії паспорта споживчого кредиту, відповідачка 11 березня 2024 року ознайомилася з умовами кредитування (а.с.29-32).

Згідно з копію розрахунком заборгованості за кредитом, поточна заборгованість позичальника ОСОБА_1 становить 46348 грн, з них: 7000 грн заборгованість за кредитом та 42812 грн заборгованість за процентами.

Таким чином, встановлені вище обставини, підтверджують факт укладання між позивачем та відповідачкою договору про надання грошових коштів у позику, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, умовами якого було визначено суму кредиту, розмір відсотків, порядок повернення грошових коштів, та строк дії договору, при цьому факт отримання грошових коштів підтверджується відповідними доказами про переказ грошових коштів на картку позичальника, що не заперечує відповідачка.

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із договору позики, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Враховуючи викладене, судом встановлено, що відповідачкою порушено умови договору в частині своєчасного повернення грошових коштів, на час звернення позивача до суду відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання за договором позики, грошові кошти позивачу в повному обсязі не повернула, відповідачка не заявляла вимог з приводу оспорювання договору, тому позивачем правомірно пред`явлено вимоги до відповідачки про стягнення заборгованості за Договір № про надання грошових коштів у позику в розмірі 7000 грн.

Суд звертає увагу, що представником позивача та представником відповідача не надано жодних доказів часткового виконання відповідачкою договору № про надання грошових коштів у позику, тобто часткового погашення суми заборгованості. Посилання представника відповідача у своєму відзиву на розрахунок заборгованості, яким підтверджує часткове погашення заборгованості відповідачкою є безпідставним, оскільки останньою не надано жодного доказу на часткове погашення заборгованості. При цьому, представник позивача у своїй позовні заяві вказує, що відповідачка суму позики не повернула та проценти за користування грошовими коштами не сплатила.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач окремо просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за нарахованими відсотками за кредитним договором у розмірі 39348 грн, виходячи з розміру відсоткової ставки у розмірі 2,2 % в день за 322 дні користування кредитом.

24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, яка визначає, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Згідно пункту 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

З огляду на те, що відсоткова ставка встановлена законом, який регулює спірні правовідносини між сторонами, не може бути збільшена умовами договору, тому суд вбачає за необхідне навести власний розрахунок відсоткової ставки, враховуючи умови договори та норми чинного на час виникнення правовідносин законодавства.

Перші 120 днів від набрання чинності 24 грудня 2023 року Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" закінчуються 21 квітня 2024 року, за цей період процентна ставка буде становити визначеною умовами договору у розмірі 2,2 % в день.

З 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року відсоткова ставка буде становити 1,5 % в день, в подальшому відсотки розраховуються виходячи з відсоткової ставки у розмірі 1% в день в межах заявлених позивачем позовних вимог.

Таким чином з 11 березня 2024 року до 21 квітня 2024 року розмір відсотків буде становити суму у розмірі 6468 грн. (7000 грн. * 2,2 % / 100 * 42 днів).

З 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року розмір відсотків буде становити суму у розмірі 12600 грн (7000 грн. * 1,5% / 100 * 120 днів).

З 20 серпня 2024 року по 27 січня 2025 року розмір відсотків буде становити суму у розмірі 11200 грн (7000 грн. * 1% / 100 * 160 днів).

З огляду на викладене, загальна сума відсотків за 322 день користування грошовими коштами буде становити суму у розмірі 30268 грн.

Щодо стягнення з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» на користь відповідачки витрат на правничу допомогу.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року №6-рп/2013).

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст.15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч.3 ст.2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частинами 1-3 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу представник відповідачки надала суду копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 10 лютого 2025 року, копію акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги від 12 лютого 2025 року на суму 3000 грн та копію квитанції до платіжної інструкції №20130-13 від 11 лютого 2025 року на суму 3000 грн.

Таким чином встановлено, що відповідачкою понесені судові витрати за надання правової допомоги. Ці витрати пов`язані з розглядом справи, їхній розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову та значення справи для сторін.

Крім того, суд зауважує, що провадження у справі здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, тому представник відповідача не приймає участі в судових засіданнях, що враховується судом при розподілі витрат на правничу допомогу.

Таким чином, суд доходить висновку, що із заявлених представником відповідачки 3000 грн, з позивача слід стягнути на користь відповідачки, судові витрати понесені за надання професійної правничої допомоги лише в сумі 2000 грн. Саме така сума витрат на правничу допомогу, на думку суду, буде відповідати принципу справедливості, враховуючи, що позовні вимоги позивача до відповідачки були задоволені на 80%.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1947,28 грн.

Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, судом установлено факт не виконання відповідачкою узятих зобов`язань за договором позики, що у свою чергу порушує право позивача на виконання умов договору, повернення суми заборгованості та процентів, а тому порушене право підлягає судовому захисту.

Таким чином, позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором в сумі 37268 грн.

Керуючись статтями 13, 15, 16, 525, 526, 625, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України, статтями 12, 13, 15, 76-81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за договором № про надання грошових коштів у позику від 11 березня 2025 року у розмірі 37268 (тридцять сім тисяч двісті шістдесят вісім) гривень, з них: 7000 (сім тисяч) гривень заборгованість за тілом кредиту, 30268 (тридцять тисяч двісті шістдесят вісім) гривень заборгованість за процентами та 1947 (одна тисяча дев`ятсот сорок сім) гривень 28 копійок судового збору.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В. Войнаровський