Справа № 302/1810/24
Провадження № 2/302/71/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 31.01.2025 року с-ще Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді: Сидоренко Ю.В.

при секретарі: Сита Л.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду с-ща Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області (місце знаходження: с-ще Міжгір`я, вул.Шевченка, буд.77 Хустського району Закарпатської області, код ЄДРПОУ - 04350910) про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

16.12.2024 року позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Гренджа В.Ю., звернувся до Міжгірського районного суду Закарпатської області з позовом, який в подальшому уточнив в редакції від 20.01.2025 року, поданий до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 . Пізніше, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 .

За життя, батьку ОСОБА_2 , мешканцю АДРЕСА_2 належало нерухоме майно, а саме: - житловий будинок під реєстраційним номером 374 в с.Голятин Хустського району Закарпатської області, який побудований ОСОБА_2 орієнтовно в 1960 році, та згідно погосподарської книги 1991-1995 рр.№5 особовий рахунок № НОМЕР_3 закріплений за ОСОБА_2 , як за власником, згідно Виписки з погосподарської книги, виданої старостою Голятинського старостинського округу 01.08.2024 року за № 374; - земельні ділянки, розташовані на території села Голятин Хустського району Закарпатської області, загальною площею 0,56 га, з яких 0,13 га виділено для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_3 ; 0,43 га в урочищі «Івандилів город» - для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується Рішенням Голятинської сільської ради №4 від 30.08.1995 року «Про приватизацію земельних ділянок», згідно якого ОСОБА_2 , мешканцю АДРЕСА_4 передано у приватну власність земельні ділянки, які були у його постійному користуванні, загальною площею 0,56 га. Державний акт про право приватної власності на землю за життя його батько не отримав.

На час смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом з ним, на день його смерті постійно проживала та була зареєстрована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дружина померлого, та ніхто інший не проживав та не був зареєстрований, що підтверджується Довідкою № 376 від 01.08.2024 року Голятинського старостинського округу.

За життя батько ОСОБА_2 заповітного розпорядження не залишив.

За наведених підстав, відповідно до вимог ст. ст. 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вважалася єдиною належною спадкоємицею за законом нерухомого майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак після його смерті не переоформила право власності на спадкове майно: житловий будинок, земельні ділянки на своє ім`я.

Та позивач вказує, що за цих підстав, після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 відкрилася спадщина на нерухоме майно: житловий будинок та земельні ділянки загальною площею 0,56 га, яке вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , однак так і не отримала Свідоцтво про право на спадщину на це майно за життя, та відповідно не провела реєстрацію права власності на спадкове майно на своє ім`я.

На час смерті, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка була постійною мешканкою АДРЕСА_5 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом з нею, у будинку ніхто не проживав та не був зареєстрований, що підтверджується довідкою старости села Голятин за № 377 від 01.08.2024 року.

Позивач ОСОБА_1 спадщину за майном померлої матері ОСОБА_3 прийняв шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Міжгірської державної нотаріальної контори. Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини, у встановлений законом строк не звертався, рішення суду щодо продовження строку для прийняття спадщини за майном померлої ОСОБА_3 до Міжгірської державної нотаріальної контори не надходили.

30.08.2023 року Державним нотаріусом заведено спадкову справу № 74/2023 за майном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позивач вказує, що спадкове майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не є спірним. Однак, державний нотаріус Міжгірської державної нотаріальної контори Дунаєва О.І. винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за майном померлої ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , та земельні ділянки загальною площею 0,56 га, які знаходяться в селі Голятин Хустського району Закарпатської області, оскільки на спадкове майно відсутні правоустановчі документи, та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна, а також відсутні витяги з Державного земельного кадастру.

Позивач вказує, що рішенням Голятинської сільської ради № 4 від 30.08.1995 року «Про приватизацію земельних ділянок» ОСОБА_2 , мешканцю АДРЕСА_3 ) за життя йому було передано у приватну власність земельні ділянки, загальною площею 0,56 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та обслуговування житлового будинку, в тому числі 0,13 га виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 ; 0,43 га виділена для ведення особистого підсобного господарства в урочищі «Івандилів город» та які були у його постійному користуванні.

Після смерті матері, у встановлений законом строк позивач звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в порядку спадкування за законом, до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на нерухоме майно, а саме: 1) житловий будинок АДРЕСА_5 , в цілій частці; 2) земельні ділянки загальною площею 0,56 га, яка розташована на території села Голятин, урочище «Івандилів город» площею 0,43 га, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, та площею 0,13 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, зазначені в рішенні №4 Голятинської сільської ради народних депутатів шостої сесії двадцять другого скликання від 30.08.1995 «Про приватизацію земельних ділянок» про передачу у приватну власність земельних ділянок ОСОБА_2 , мешканцю АДРЕСА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , та спадкоємцем якого першої черги за законом є його дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.12.2024 відкрито провадження у справі №302/1810/24, за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, з викликом (повідомленням) сторін. Витребувано судом з Міжгірської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , що мешкала за адресою: АДРЕСА_5 , а також копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_5 .

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Гренджа В.Ю. не з`явилися, про день та час його проведення повідомлялися своєчасно та належним чином, проте на адресу суду 20.01.2025 року подано письмову заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гренджа В.Ю., про розгляд підготовчого судового засідання без сторони позивача. Заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги в уточненій редакції від 20.01.2025 підтримують у повному обсязі за наведеними у позовній заяві підставами та обґрунтуваннями.

Представник відповідача Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області в підготовче засідання не з`явився, про день і час його проведення був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте до суду подано заяву представника відповідача Міжгірської селищної ради з проханням розглянути справу № 302/1810/24 за відсутності їх представника. Заяв, доповнень, заперечень проти позову ОСОБА_1 не мають (а.с.45,90).

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

З врахуванням положень ч.1 ст.198, ч.3 ст.211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи обставину, що відповідач визнав позовні вимоги ОСОБА_1 , заперечень не висловив проти їх задоволення, відзив до суду не подав, і таке визнання позовних вимог відповідає Закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі.

Дослідивши у повному обсязі матеріали справи № 302/1810/24, повно і всебічно з`ясувавши обставини у даній справі, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами цієї справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , позивач у справі, народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , в с.Голятин Міжгірського району Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 та відповідно до якого, його батьком вказано ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_4 , та копія вказаного свідоцтва є в матеріалах справи (а.с.14).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 84 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії № НОМЕР_1 , виданим 05.08.2019 виконавчим комітетом Голятинської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, за актовим записом №13, та копія якого є в матеріалах справи (а.с.12).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у віці 87 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії № НОМЕР_2 виданим 14.07.2023 року Міжгірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, за актовим записом №227, та копія якого є в матеріалах справи (а.с.13).

Згідно довідки Міжгірської селищної ради за вих.№374 від 01.08.2024 року вбачається, що станом на 01.01.1992 року згідно погосподарської книги 1991-1995 років №5 особовий рахунок № НОМЕР_3 будинок в АДРЕСА_4 закріплений за ОСОБА_2 . У відповідності до перенумерації будинків, проведеного в 2000 році у АДРЕСА_4 був замінений на діючий номер 374. ОСОБА_2 дійсно був власником житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_5 та який розташований на земельній ділянці площею 0.25 га в АДРЕСА_1 . Зазначений будинок був побудований орієнтовно у 1960 році. Свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок на ім`я ОСОБА_2 сільською радою не видавалось (а.с.19).

Згідно довідки КП «Міжгірське БТІ» за № 1 від 26.09.2024 року вбачається, що станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок АДРЕСА_5 не зареєстровано (а.с.20).

Як вбачається з довідки за №376 від 01.08.2024 року, виданої Голятинським старостинським округом Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , 1935 року народження був постійним мешканцем АДРЕСА_5 . Разом з ним на день його смерті постійно проживали та були зареєстровані ОСОБА_3 , 1936 року народження, дружина померлого (а.с.15).

З довідки за №377 від 01.08.2024 року, виданої Голятинським старостинським округом Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області вбачається, що померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , 1936 року народження була постійною мешканкою АДРЕСА_5 . Разом з нею на день її смерті була зареєстрована одна (а.с.15).

16.01.2025 року на виконання ухвали суду з Міжгірської державної нотаріальної контори надійшли матеріали спадкової справи № 74/2023 за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 (а.с.50).

Згідно витребуваної судом спадкової справи № 74/2023, заведеної 19.12.2024 року державним нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори Дунаєвою О.І. за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 вбачається, що 30.08.2023 року до вказаного нотаріуса звернувся ОСОБА_1 позивач у даній справі, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та в заяві вказує, що він спадщину прийняв шляхом подання заяви нотаріусу та вказує, що на випадок смерті ОСОБА_3 заповітів не складала (а.с.51).

Постановою державного нотаріуса Міжгірської державної нотаріальної контори Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєвої О.І. за № 198/02-31 від 27.11.2024 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за майном померлої ОСОБА_3 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 та земельні ділянки загальною площею 0,56 га, які знаходяться в с.Голятин з тих підстав, що на дане спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи, відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна та відсутні витяги з Державного земельного кадастру. Також у вказаній постанові нотаріуса зазначається про те, що спадщину за майном померлої ОСОБА_3 прийняв позивач ОСОБА_1 шляхом подання заяви до державного нотаріуса. Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини, у встановлений законом строк не звертався, рішення суду щодо продовження строку для прийняття спадщини за майном померлої ОСОБА_3 , до Міжгірської державної нотаріальної контори не надходили (а.с.18).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73769231 від 30.08.2023 року вбачається, що державним нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори Дунаєвою О.І. заведена спадкова справа №74/2023 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.61,71).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за 73768301 від 30.08.2023 року заповіти на випадок своєї смерті ОСОБА_3 не складала (а.с.60,70

Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79717338 від 15.01.2025, виданої державним нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори Дунаєвою О.І. спадкові справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 не заводилися (а.с.72).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №79717334 від 15.01.2025 року заповіти на випадок своєї смерті ОСОБА_2 не складав (а.с.73-75).

З технічного паспорту житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_5 , який виготовленого 06.08.2024 ФОП ОСОБА_5 вбачається, що вищевказаний об`єкт технічної інвентаризації житловий будинок садибного типу завершено будіництвом у 1960 році. Загальна площа приміщень складає 55,30 кв.м. (з яких: коридор площею 6,84 кв.м., веранда 10,08 кв.м., кладова 5,90 кв.м., житлова кімната - 16,86 кв.м., кухня 15,62 кв.м.), житлова площа складає 16,86 кв.м. та копія технічного паспорту є в матеріалах справи (а.с.23-27).

Як вбачається із Звіту про оцінку вартість об`єкта нерухомості, виготовленого ПП «Експерт-Сервіс» щодо об`єкту нерухомого майна - житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_5 зазначено, що станом на дату оцінки 02.11.2024 року вартість вказаного об`єкту нерухомості становить 137830,00 гривні (а.с.28-33).

Згідно інформації наданої Управлінням забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 05.11.2024 року, Державні акти на право приватної власності на землю громадянина ОСОБА_2 мешканця АДРЕСА_3 , по наявним облікам у відділі не значаться.

Рішенням Голятинської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області № 4 від 30.08.1995 передано у приватну власність земельні ділянки громадянам села Голятин, які були у них у постійному користуванні, зокрема: ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , передано земельна ділянка загальною площею 0,56 га, із них: 0,13 га - для будівництва та обслуговування будинку; 0,43 га - для ведення особистого підсобного господарства, та завірений витяг архівної копії вказаного рішення є в матеріалах справи (а.с.21).

Оціночна вартість земельної ділянки площею 0,13 га, за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку становить 500924,74 грн, що вбачається з Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 20.01.2025 року за № 201-08975554 (а.с.86-87).

Оціночна вартість земельної ділянки площею 0,43 га, за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства становить 66339,18 грн, згідно Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 20.01.2025 року за № 201-08975610 (а.с.88-89).

Спадкові відносини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , регулюються нормами (правилами) Цивільного Кодексу України, в ред. 2004 року.

Положеннями статті 1217 Цивільного кодексу Україна встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до приписів статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Частиною першою ст.1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Положеннями ст.152 ч.3 п.«а» Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Відповідно до ст.131 ЗК України громадяни України мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Згідно з частинами першою та третьою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п.11 ч.1 ст.346 ЦК України).

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16.05.2013).

В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту.

Згідно з п.п.1,2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спорів у зв`язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК України та враховувати, що заповідач, зокрема, має право: призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина перша статті 1235 ЦК); без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом, крім тих, які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

Відповідно до п.23 вказаної Постанови Пленуму, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Право на обрання способу захисту своїх прав та законних інтересів (нотаріальний чи судовий) належить виключно особі і не може бути обмежене з формальних міркувань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до вимог ст.1261,1268,1270,1272 ЦК України, на підставі заяви про прийняття спадщини, поданої до Міжгірської державної нотаріальної контори Хустського району Закарпатської області ОСОБА_6 , було заведено спадкову справу до майна померлої ОСОБА_3 за № 74/2023 від 30.08.2023 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 73769231 від 30.08.2023 р. Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався, окрім ОСОБА_1 , позивача у даній справі (а.с.17).

Отже, позивач ОСОБА_1 , син померлої ОСОБА_3 , вважається єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину шляхом подання заяви до державного нотаріуса Міжгірської державної нотаріальної контори.

ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 та на теперішній час у позивача відсутня можливість оформити свої спадкові права на спадковий житловий буд. АДРЕСА_5 та земельні ділянки, які знаходяться у селі Голятин Хустського району Закарпатської області, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказані об`єкти нерухомого майна, тому позивач змушений звертатися до суду за захистом своїх прав та охороняємих законом інтересів, обираючи передбачений пунктом першим частини 2 статті 16 ЦК України спосіб захисту свого права у вигляді визнання права та при цьому, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно.

Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних за наданими документами, що дає суду підстави для ухвалення рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи визнання позову відповідачем та ті обставини, що прийняттям спадщини позивачем, з огляду на положення статей 1258 і 1265 ЦК України, права інших осіб не порушуються, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності наявні у справі докази, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягають задоволенню.

Приймаючи ті обставини, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся лише її син ОСОБА_1 позивач по справі, щодо спадкового майна у виді житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_5 , та земельні ділянки розташовані на території села Голятин Хустського району Закарпатської області, первинна реєстрація вказаних об`єктів нерухомого майна за померлою ОСОБА_3 своєчасно не проведена та правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок та земельні ділянки відсутні. Крім того, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги відповідачем не оспорені, відзив, письмові заперечення проти позову відповідачем не подані, інші спадкоємці не претендують на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 шляхом постійного спільного проживання з ним за адресою: АДРЕСА_5 на день смерті ОСОБА_2 ,, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.15), а тому на підставі викладеного суд приходить до висновку, що заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги про визнання за ним права власності на житловий будинок АДРЕСА_5 та земельні ділянки, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , підлягають задоволенню у повному обсязі за вищенаведеними підставами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 7050,95 грн. (а.с.1,78). Натомість, враховуючи що стороною позивача не заявлялось за окремою заявою вимог про відшкодування понесених судових витрат за рахунок відповідача у даній справі, тому на підставі ст.13 ЦПК України суд не розглядає зазначене питання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.328,331,392,1216-1218,1258,1265,1268,1276,1297 ЦК України, ст.ст. 9, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 197, 200, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, про визнання права власності на спадкове майно за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (громадянин України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на:

- житловий будинок АДРЕСА_5 ;

- земельні ділянки, які розташовані на території села Голятин Хустського району Закарпатської області, загальною площею 0,56 га, з яких: земельна ділянка площею 0,13 га за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку в с.Голятин та земельна ділянка площею 0,43 га за цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства в урочище «Івандилів город», що були виділені ОСОБА_1 , згідно Рішення Голятинської сільської ради № 4 від 30.08.1995 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно зі статтею 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 31.01.2025 року.

Суддя

Міжгірського районного суду Ю.В. СИДОРЕНКО

Закарпатської області