Провадження № 2/522/2432/25 РІШЕННЯ
03 березня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,
за участі секретаря Лахматової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про стягнення вартості відновлювального ремонту, з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу на складові, що підлягають заміні,
До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Сафронюком Павлом Віталійовичем, до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про стягнення вартості відновлювального ремонту, з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу на складові, що підлягають заміні, в якій просить:
1. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 невиплачене страхове відшкодування в розмірі 130000,00 гривень;
2. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 збитки (інфляційні втрати, пеню, 3% річних), заподіяні несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання від 10.04.2023 до дати ухвалення судового рішення;
4. Вирішити питання про судові витрати.
Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 20 вересня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 . Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження (т. 1 а.с. 56 57).
08.01.2024 на адресу суду від представника позивача адвоката Сафронюка П.В. надійшла відповідь на відзив, в якій зокрема зазначив, що огляд автомобіля Ford Focusз номерним знаком НОМЕР_1 який здійснювався судовим експертом ОСОБА_3 відбувався в присутності представника страховика, який здійснював первинний огляд автомобіля 20.12.2023 ОСОБА_5 . Страхова компанія надала звіт, який виконаний оцінювачем ОСОБА_6 , який пошкоджений автомобіль ніколи не оглядав і особисто не бачив, а розрахунок здійснював виключно на підставі даних, які надані страховиком. Однією з вимог, передбачених Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, є особистий огляд колісних транспортних засобів оцінювачем (експертом). ОСОБА_6 зробив вибірку запчастин, які йому подобались для визначення вартості автомобіля в пошкодженому стані, при чому це відбувалось без огляду автомобіля, без участі представника виробника, без участі інших експертів в галузі економіки. Таким чином єдиним документом, який визначає розмір завданого збитку є висновок № 7475 (т. 1 а.с. 186 187).
Ухвалою суду від 19 червня 2024 року задоволено клопотання представника відповідача товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» - Боднар О.П. про витребування доказів. Витребувано від Територіального сервісного центру МВС № 5141 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях належним чином засвідчену копію договору купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля FORD FOCUS № 5141/2023/3644354 від 07.02.2023, що укладений між ОСОБА_1 , в особі ОСОБА_7 , з однієї сторони та ОСОБА_8 , з другої сторони (т. 2 а.с. 29).
У судовому засідання 06.03.2024, 21.05.2024, 19.06.2024, 15.08.2024 представник позивача адвокат Сафронюк П.В. позов підтримав та просив його задовольнити. У подальшому у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі сторони позивача.
У судовому засідання 06.03.2024, 21.05.2024, 19.06.2024, 15.08.2024 відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та просив у задоволенні позову відмовити. У подальшому у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.
У судовому засідання 21.05.2024, 19.06.2024, 15.08.2024 представник відповідача товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» - Боднар О.П. позов не визнала. В подальшому у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи судом була повідомлена, причину неявки суду не повідомила.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення суду є 03 березня 2025 року.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку.
Судом установлено, що 12 грудня 2022 року о 07 годині 50 хвилин, в м. Одесі на перехресті вул. Рішельєвська та вул. Грецька сталася ДТП за участю водія автомобілю Toyota Corolla, державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 таводія автомобілю Ford Focus, державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 7).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 власником автомобіля Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 142а).
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Toyota Corolla, державний номер НОМЕР_2 була застрахована у товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на підставі полісу № 209277805. Строк дії Договору 03.06.2022 по 02.06.2023. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну 130000,00 грн, розмір франшизи 1300,00 грн (т. 1 а.с.140).
Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 07 лютого 2023 року у справі № 522/1111/23, яка набрала законної сили 20.02.2023, ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень (т. 1 а.с. 6)
12.12.2022 ОСОБА_2 звернувся до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 12.12.2022 в м.Одеса, вул. Рішельєвська, 10 (т. 1 а.с. 141 142).
20.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 12.12.2022 в м.Одеса, вул. Рішельєвська, 10 (т. 1 а.с. 147 148).
10.01.2023 ОСОБА_1 звернувся до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» з заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 12.12.2022 в м.Одеса, вул. Рішельєвська, 10 за участю транспортного засобу Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу Toyota Corolla, державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 44).
10.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» з заявою, в якій повідомив про те, що 16.01.2023 судовим експертом Федотовим Ф.В. було складено висновок експерта, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 172022 гривень. Належне відшкодування в сумі 172022 гривень просив здійснити шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок (т. 1 а.с. 146).
Листом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» № 12/2034 від 08.05.2023 на адресу ОСОБА_1 повідомлено про те, що 13.02.2023 на адресу ТДВ СК «Альфа-Гарант» надійшла заява, автором (заявником) якої зазначено ОСОБА_1 про здійснення відшкодування збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП. У зв`язку з відсутністю підпису заявника ОСОБА_1 та не зазначення його адреси, отримана заява на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» розгляду не підлягає (т. 1 а.с. 158).
Відповідно до висновку експерта № 35 від 03.05.2023, який складений на підставі заяви начальника центру врегулювання збитків Подважук І.П., підпис від імені ОСОБА_1 в заяві ОСОБА_10 від 10.02.2022, та підписи від імені ОСОБА_1 , зображення яких міститься в копії схеми місця ДТП від 12.12.2022 виконані різними особами (т. 1 а.с. 152 - 156).
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України (стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
21.04.2023 ФОП ОСОБА_6 був складений звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 22/5489, на підставі замовлення ТДВ СК «Альфа-Гарант», вартість відновлювального ремонту майна Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП складає 438482,03 грн з ПДВ на вартість матеріалів та складових; вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу майна Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП складає 212314,95 грн з ПДВ на вартість матеріалів та складових; вартість матеріального збитку завданого власнику майна Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП складає 193308,42 грн (т. 1 а.с. 159 164).
Згідно звіту, який складено ФОП ОСОБА_6 про визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу в пошкодженому стані № 22/5489/1 від 21.04.2023, на підставі замовлення ТДВ СК «Альфа-Гарант», ринкова вартість пошкодженого майна Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП складає 110408,90 грн (т. 1 а.с. 171 174).
Звіт складено з урахуванням даних, отриманих під час огляду автомобіля позивача, що зафіксовано у протоколі його огляду від 20.12.0222, підписаного позивачем без жодних зауважень.
Пунктами 34.2. статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено 10-денний термін з дня отримання страховиком повідомлення про ДТП для направлення свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Якщо страховик не виконав вимоги вказаних положень відповідно до пункту 34.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.
Таким чином, законодавцем визначено 10 денний строк як такий, що забезпечує можливість страховиком здійснити огляд пошкодженого автомобіля в найкоротші терміни і забезпечує схоронність автомобіля для уникнення можливості його повторного пошкодження.
Відповідно до положень статті 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За приписами частини 2 статті 1187, частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, при цьому шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.
Згідно статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Збитками є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (стаття 22 ЦК України).
Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.
Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Відповідно до статті 979 цього Кодексу за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).
Відповідно до статті 5 Закону № 1961-IV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).
За приписами пункту 22.1 статті 22 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно пункту 34.2. статті 34 Закону 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Відповідно до статті 35 Закону 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування установленого зразка.
Положеннями пункту 36.2 статті 36 Закону 1961-I передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.
Аналіз наведених положень Закону 1961-IV дає підстави для висновку, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди та фактом подання позивачем заяви про страхове відшкодування у страхової компанії виник обов`язок відшкодувати шкоду на умовах, визначених цим Законом.
Статтею 28 Закону 1961-IV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Відповідно до положень статті 29 Закону 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
За обставинами справи встановлено, що страхова компанія на виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів забезпечила проведення у встановлений строк та у передбаченому законом та погодженому з позивачем порядку, за його участі, огляд пошкодженого транспортного засобу і оцінку шкоди.
Протокол огляду транспортного засобу не містить жодних зауважень позивача щодо правильності та повноти проведеного огляду й належної фіксації його результатів, що підтверджується власноручним підписом позивача.
Доказів, які б свідчили про те, що після проведення такого огляду позивач наполягав на проведенні оцінки чи експертизи пошкодженого майна незалежним оцінювачем (експертом), суду не надано, а відтак порядок проведення оцінки завданої шкоди страховою компанією не порушений.
Судом установлено, що позивач не звертався до страхової компанії щодо проведення додаткового огляду, а самостійно замовив оцінку вартості матеріального збитку в не передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» спосіб, який є спеціальним законом, тому у суду відсутні підстави брати до уваги замовлене ОСОБА_12 за власним бажанням та на власний розсуд дослідження вартості збитку.
Статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Суд критично ставиться до висновку експерта № 35 від 03.05.2023, на який посилався ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» як на підставу відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки вказаний висновок не стосується предмета доказування.
Отже суд вважає, що позивач обґрунтовано вимагає відшкодування відповідачем ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» страхового відшкодування.
Враховуючи наведені норми чинного законодавства, а також встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про стягнення з ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_13 невиплачену суму страхового відшкодування, яка, з урахуванням звітів № 22/5489 від 21.04.2023 та № 22/5489/1 від 21.04.2023, складає 82 900,33 грн. (193308,42 грн. (вартість ТЗ до ДТП) 110408,09 грн. (вартість ТЗ після ДТП)).
Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
З огляду на те, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу застрахована з лімітом до 130 000,00 грн, розмір завданої позивачу шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 різниці між страховою виплатою та матеріальною шкодою.
У зобов`язальних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
За загальним правилом, страховик зобов`язаний здійснити страховий платіж не пізніше, ніж через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Невиконання цього обов`язку тягне за собою виплату страховиком пені, інфляційних нарахувань і процентів від простроченої суми. Водночас, відповідальність страховика, передбачена пунктом 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч.2 ст.625 ЦК України, настає виключно у випадку, якщо невиконання грошового зобов`язання відбулося з його вини як боржника у даних правовідносинах.
При цьому, суд вважає за необхідне зауважити, що саме з моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі про стягнення з ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування, у страховика настане строк для виконання грошового зобов`язання, у випадку невиконання якого чи неналежного виконання - можливість застосування до нього цивільно-правової відповідальності за прострочення його виконання.
Підсумовуючи викладене, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 шляхом стягненням з ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» на його користь страхового відшкодування у розмірі 82 900,33 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь позивача судовий збір у розмірі 833,72 грн.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина 3 статті 133 ЦПК).
З огляду на те, що під час розгляду справи судом не було враховано висновок судового експерта Федотова Ф.В. підстави для стягнення з відповідача витрат на проведення експертизи відсутні.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина 1 статті 137 ЦПК).
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.
Так, позивачем в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді.
При цьому, в матеріалах справи наявний лише ордер на надання правничої (правової допомоги) та договір про надання правової (правничої) допомоги від 12.05.2023 року №66/23, який не підписаний адвокатом Сафронюком П.В.
Таким чином суд вважає, що підстави для стягнення витрат на правничу допомогу у суду відсутні.
Керуючись ст.ст. 10-13, 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про стягнення вартості відновлювального ремонту, з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу на складові, що підлягають заміні, задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Юлія КОВТУН