У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2025 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Гришка О.Я., за участі секретаря судового засідання Федорини А.А., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

В провадженні Оржицького районного суду Полтавської області перебуває вказана справа.

Представником позивача було заявлено клопотання, в якому представник просить витребувати у АТ «А-Банк» (, місце реєстрації: 49074, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, ВУЛ. Батумська, буд. 11), наступні письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № НОМЕР_1 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 28.03.2024 року (дата видачі кредиту) по 12.09.2024 року (дата закінчення терміну кредитування).

Суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За ч. 2 цієї ж статті ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Детальний аналіз змісту ст.ст. 76, 84 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що суд може витребувати лише конкретні докази. Тобто, ці докази повинні бути вже сформованими на момент звернення з клопотанням до суду, і їх виникнення не повинне бути прив`язане до настання певних обставин (створення такого доказу, формування інформації, в тому числі і на вимогу суду). В інакшому випадку витребування судом несформованого документа (доказу) призвело б до порушення принципу правової визначеності. Особа, в якої суд витребував би інформацію чи документ, який ще не сформований, постала б перед проблемою неоднозначного трактування рішення суду (в якій формі та в якому виді повинен бути сформований документ, які саме відомості він повинен включати тощо). При цьому особа, у якої суд витребував доказ, перебуватиме під загрозою притягнення до відповідальності за невиконання рішення суду. За таких обставин, коли представник позивача фактично просить витребувати інформацію, а не сформований на момент звернення з клопотанням до суду конкретний доказ (документ), дане клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 84, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити представнику позивача у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя