ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/506/25
Провадження № 2-о/362/72/25
У Х В А Л А

23.01.2025 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з травня 2016 року перебував на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Дана заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання положень статей 175, 177, 297 ЦПК України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до частини 3 статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

За правилами цивільного процесуального законодавства, заява про встановлення факту, що має юридичне значення, за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 318 ЦПК України.

Відповідно до статті 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Зі змісту прохальної частини заяви вбачається, заявник заявив наступні вимоги: встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з травня 2016 року перебував на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з пунктом 5 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Заявник в заяві зазначив, що метою встановлення факту є отримання заявником передбачених законодавством пільг, отримання можливості звільнення з військової служби в період воєнного стану.

Разом з тим, в заяві не зазначені обставини та нормативно правове обґрунтування підстав отримання вказаних пільг заявником за умови задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, в контексті заявлених ним вимог.

Тобто із тексту заяви та заявлених вимог заяви неможливо встановити, чи пов`язані вимоги заявника з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за ним певного соціально-правового статусу, та чи пов`язані вони з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням.

Крім того, частиною 3 статті 42 ЦПК України визначено, що у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Згідно з частиною 4 статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

При цьому заявнику слід врахувати, що суб`єктний склад заінтересованих осіб по справі визначається в залежності від мети встановлення факту.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказується, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, зокрема з?ясувати, які фізичні особи чи організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявнику та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства.

За правилами окремого провадження підлягають розгляду заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо від доведення цих фактів залежить право на спадкування, у разі відсутності спору.

Зазначаючи в заяві про необхідність встановлення факту, що має юридичне значення, для оформлення спадкових прав, заявника не вказав у заяві про наявність чи відсутність інших потенційних спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також щодо відсутності спору про право. Такі спадкоємці можуть бути заінтересованими особами у вказаній справі, оскільки рішення суду по справі може мати для них юридичні наслідки.

Зазначаючи в заяві про необхідність встановлення факту, що має юридичне значення, для отримання передбачених законодавством пільг та звільнення з військової служби в період воєнного стану, представник заявника не вказав у заяві осіб, суб`єктивні права та обов`язки яких будуть мати юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявника, у випадку задоволення заяви та набуття заявником права на такі пільги. Такі особи можуть бути заінтересованими особами у вказаній справі, оскільки рішення суду по справі може мати для них юридичні наслідки.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ст. 1200 ЦК України для відшкодування шкоди в разі смерті годувальника законодавство визначає коло суб`єктів, які, при перебуванні на утриманні померлого, мають право на відшкодування заподіяної шкоди, а саме: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або іншому з подружжя чи іншому членів сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють нагляд за дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

Для встановлення факту перебування на утриманні необхідно надати вагомі докази, такі як фінансові документи, що підтверджують регулярну матеріальну підтримку, свідчення свідків про фактичне утримання, свідоцтва про оплату навчання, медичних витрат, інших фінансових зобов`язань, спільні фотографії за наявності та інші докази, що підтверджують залежність пасинка від вітчима.

Обґрунтовуючи вимоги обставинами перебування заявника на утриманні ОСОБА_3 з травня 2016 року, заявник не додав до заяви доказів на підтвердження таких доводів, з огляду на те, що заявник за анкетними даними є повнолітньою і з огляду на вік працездатною особою.

З огляду на те, що в заяві не конкретизовані нормативно правові підстави отримання вказаних заявником пільг та прав, у контексті викладених заявлених вимог неможливо встановити наявність юридичного значення встановленого факту, про який просить заявник, провести підготовчі дії щодо з`ясування кола саме заінтересованих осіб, а ні зацікавлених осіб, визначити предмет доказування у цій справі.

На підставі викладеного суддя приходить до висновку, що заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, а тому вважає, що необхідно заяву залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі не виконання вимог ухвали до встановленої дати, тобто вказані недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

На підставі викладеного, керуючись статтями 44, 175, 177, 185, 293, 294, 300 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати п`яті днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, заява буде вважатись неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко