_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/7464/25
Провадження № 2-з/947/97/25
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

28.02.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Благо-Інвест Плюс» про визнання недійсними договорів та поділ спільного сумісносного майна,

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2025 року до канцелярії суду звернулася з позовною заявою представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 та просила визнати недійсною додаткову угоду №3 від 18.11.2024 року до договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна №6-4-3/28-Н від 22.03.2021 року про зміну сторони, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Благо-Інвест Плюс», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Визнати недійним договір про передачу прав на торгову марку LIOR BOUTIQUE, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Поділити спільне сумісне майно, визнавши за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках, по частині за кожним, право власності на: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 117,70 м.кв. (реєстраційний номер об`єкта нерухомості майна 100); транспортний засіб марки LEXUS, Модель ТЗ: RX 350, рік виробництва ТЗ: 2016 р., VIN: НОМЕР_1 , номерний знак: НОМЕР_2 ; на знаки для товарів та послуг, торгову марку LIOR BOUTIQUE, право власності на яку було засвідчено свідоцтвом № НОМЕР_3 від 11 січня 2023 року.

Ухвалою суду 27 лютого 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Одночасно з подачею позовної заяви, представник позивача надала заяву, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 117,7 кв.м, житлова 52 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, що на праві власності належить ОСОБА_4 ; транспортний засіб: марки LEXUS, модель ТЗ: RX 350, рік виробництва ТЗ: 2016 р., VIN: НОМЕР_1 , номерний знак: НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_3 ; торгову марку LIOR BOUTIQUE, право власності на яку було засвідчено свідоцтвом № НОМЕР_3 від 11 січня 2023 року, зареєстровану на ОСОБА_4 від 22.01.2025 року.

Заяву мотивує тим, що існують ризики виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову. Зокрема, зазначає, що ОСОБА_5 , після укладання спірної додаткової угоди здійснила реєстрацію права власності на закінчений будівельний об`єкт квартиру загальною площею 117,7 кв.м, житлова 52 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100 та на сьогоднішній час, спірна квартира виставлена продаж на сайтах: «Dim Ria» ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ); OLX ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Також зазначає, що ОСОБА_3 в своїх соціальних мережах, а саме в «Instagram» повідомляє своїх підписників, що саме вона продає свою квартиру мрії.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали заяви, надані докази, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1, п.2 та п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб ; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд бере до уваги, що спірне майно, поділ якого є предметом даної справи, вже було відчужено відповідачем ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 , яка в польшому може провести його відччуження на користь третіх осіб, що може суттєво ускладнити виконання майбітнього рішення у справі у разі задоволення позову.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, а також враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про задоволення заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76, 77, 81, 84 149-154, 157, 353 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Благо-Інвест Плюс» про визнання недійсними договорів та поділ спільного сумісносного майна, задовольнити.

Вжити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Благо-Інвест Плюс» про визнання недійсними договорів та поділ спільного сумісносного майна, - заходи забезпечення позову.

Накласти арешт на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 117,7 кв.м, житлова 52 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, що на праві власності належить ОСОБА_4 .

Накласти арешт на транспортний засіб: марки LEXUS, модель ТЗ: RX 350, рік виробництва ТЗ: 2016 р., VIN: НОМЕР_1 , номерний знак: НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_3 .

Накласти арешт на торгову марку LIOR BOUTIQUE, право власності на яку було засвідчено свідоцтвом № НОМЕР_3 від 11 січня 2023 року, зареєстровану на ОСОБА_4 від 22.01.2025 року.

Обов`язок пред`явлення цієї ухвали до виконання покласти на позивача ОСОБА_1 або його представника (адвоката) за довіреністю (ордером).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Куриленко О. М.