Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/390/25
Провадження № 2/279/606/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., з секретарем судового засідання Маковською Д.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 279/390/25 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Коростенської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2025 року Позивач звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до Виконавчого комітету Коростенської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка (рідна сестра його батька) ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина за законом, яка складалася з земельної ділянки (паю), що знаходиться на території Кожухівської сільської ради Коростенського району. Дана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право власності на земельну ділянку (пай) серії ЖТ №0105890 від 30.09.1997 року, виданого на ім`я спадкодавця Коростенською РДА. Спадкоємцем першої черги за законом на дане спадкове майно був син спадкодавця ОСОБА_3 , який після смерті своєї матері ОСОБА_2 прийняв спадщину, так як на момент смерті проживав разом із спадкодавцем по АДРЕСА_1 . Факт прийняття спадщини підтверджується довідкою виданою Кожухівською сільрадою №14-13/105 від 22.10.2024 року. Однак свідоцтво на спадщину за законом не отримав та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду від 20.09.2019 року по справі 279/3831/19 року ним підтверджено родинні відносини зі спадкодавцем ОСОБА_3 , тобто він має право на спадщину за законом на належне спадкове майно.

В установлений законом строк прийняв належну частину спадщини за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , що підтверджується рішенням Коростенського міськрайонного суду від 20.09.2019 року, однак частина спадкового майна у вигляді земельної ділянки, на яку він має право за законом, на даний час залишилася не успадкованою.

На звернення до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва на спадщину йому було відмовлено, так як немає оригіналу сертифікату на право власності ділянку (пай), серії ЖТ №0105890 від 30.09.1997 року, виданого Коростенською РДА на земельну ділянку на ім`я спадкодавця. Дана обставина підтверджується повідомленням №945/02-14 від 30.11.2024 року другої Коростенської державної нотаріальної контори.

Враховуючі зазначені обставини, так як в районній нотаріальній конторі у видачі свідоцтва на спадщину відмовлено, змушений звернутися до суду із позовом, в якому просить визнати за ним, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом, яке складається з земельної ділянки (паю), що належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право власності на земельну ділянку (пай), серії ЖТ №0105890 від 30.09.1997 року, в реформованому КСП Батьківщина, виданого 24.09.1997 року Коростенською РДА, що відкрилася після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від17.01.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі, та призначено підготовче засідання.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками отримав 28.01.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, правом подачі відзиву на позов не скористався. Подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника, у прийняті рішення покладається на розсуд суду.

13.02.2025 року Позивач подав до суду заяву в якій просить суд розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Під час підготовчого провадження та проведення підготовчого засідання у даній справі вчинено підготовчі дії, передбачені ч. 2 ст. 197 ЦПК України, зокрема, з`ясовано обсяг доказів, встановлено порядок з`ясування обставин та дослідження доказів під час розгляду справи по суті; визначено дату проведення судового засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від18.02.2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданніо 10 год. 00 хв. 28.02.2025 року.

Відповідач у судове засідання не зявився, в матеріалах провадження міститься заява про розгляд справи у його відсутність.

Позивачем подано до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повномуобсязі просить їх задовольнити.

В силу ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли з приводу визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Правила спадкування регулюються нормами Цивільного кодексу УРСР, № 1540-VI, від 18.07.1963 року, а також ЦК України,№ 435-IV від 16.01.2003 року, Земельного кодеку України у редакції, які діяли на час виникнення правовідносин.

Щодо прийняття спащини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Кожухівка Коростенського району Житомирської області померла ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис №4 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (повторно) відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Коростенському району Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області.

На відміну від діючої на даний час правової норми ч.3 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, норми ЦК УРСР (які діяли на час смерті ОСОБА_2 ) дещо по іншому регулювали питання «автоматичного» прийняття спадщини.

Так, згідно зі ст.549 ЦК УРСР в изнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

День відкриття спадщини у силу ст.525 ЦК УРСР є день смерті спадкодавця.

Позивач як на підставу прийняття спадщини у позовній заяві посилається на довідку Кожухівської сільради № 14-13/105 від 22.10.2024 року, однак до позовної заяви долучає довідку Кожухівського старостинського округу № 14-13/104 від 22.10.2024 року, якою підтверджується, що на день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та проживав її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Разом з тим, нормами ст.525, 549 ЦК УРСР передбачалось визнання за спадкоємцем прийняття спадщини у разі, якщо він фактично вступив у володіння та управління спадковим майном упродовж 6 місяців після смерті спадкодавця.

У силу ч. 1. ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи; ч.2 ст.78 ЦПК України - обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; ч.1 ст.80 ЦПК України - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Один лише лист 2-ї Коростенської державної нотаріальної контори від 30.11.2024 року, в якому зазначається про факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 на підставі наданих позивачем документів (копії яких не долучені до цивільного позову) вимогам достовірності, допустимості та достатності доказів не відповідає.

Отже, позивачем наданими доказами не доведено факту прийняття ОСОБА_3 спадщини, а саме, що він упродовж 6 місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив у володіння та управління спадковим майном після смерті ОСОБА_2 .

Щодо родинних відносин між позивачем та спадкодавцем ОСОБА_3 .

Матеріалами позовної заяви підтверджується, що ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Кожухівка Коростенського району Житомирської області, про що складено відповідний актовий запис №3 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 26.12.1959 року підтверджується, що батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 24.03.1986 року підтверджується, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

У позовній заяві позивач посилається на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.09.2019 року у справі № 279/3831/19, яким були підтверджені родинні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Разом з тим копію судового рішення на підтвердження вказаних обставин до позовної заяви ОСОБА_1 не надав. Інших доказів на підтвердження факту родинних відносин (повних витягів з Державного реєстру записів актів цивільного стану про народження) також суду не надано. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущенні.

У силу ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 2 ст.83 ЦПК України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно зі ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Однак позивач клопотань про витребування доказів, а саме копії рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.09.2019 року у справі № 279/3831/19, а також матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_3 не подавав.

Відповідно до ч.7 ст.81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках.

Отже, суду не надано доказів на підтвердження родинних відносин між позивачем та спадкодавцем ОСОБА_3 , на підставі яких у позивача виникатиме право на спадкування.

Щодо вимоги про визнання права власності на земельну ділянку (паю) у порядку спадкування, що належав спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну ділянку (пай), серії ЖТ №0105890 від 30.09.1997 року.

Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Відповідно до ст.22 Земельного кодексу України (1990) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і

одержання документа, що посвідчує це право. Згідно зі ст.23 ЗК України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів.

Отже, до виділення земельної частки ( паю) в натурі та отримання спадкодавцем Державного акта на право власності на землю у порядку спадкування може бути передано лише право на вказану земельну ділянку на підставі сертифіката, а не право власності на землю.

Щодо належного відповідача.

У разі відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідачем у даній справі вказаний виконавчий комітет Коростенської міської ради, який є виконавчим органом та входить до системи місцевого самоврядування з повноваженнями, визначеними гл.2 розділу II Законe України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі-Закон).

Статтею 60 Закону визначено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно зі ст.10 цього Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Отже, на переконання суду, у даній справі належним відповідачем у спадкових правовідносинах за відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину, є територіальна громада в особі Коростенської міської ради, а не її виконавчий комітет, який не уповноважений вирішувати питання розпорядження комунальною власністю.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 4, 12, 19, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Коростенської міської ради про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом, яке складається з земельної ділянки (паю), що належало спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну ділянку (пай), серії ЖТ №0105890 від 30.09.1997 року, в реформованому КСП Батьківщина виданого 24.09.1997 року Коростенською РДА, яка відкрилася після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП : НОМЕР_5 ;

Відповідач: Виконавчий комітет Коростенської міської ради, місце знаходження: 11501, Житомирська обл., м. Коростень, вул. Грушевського, 22, .

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ