справа № 208/1035/24
№ провадження 2/208/84/25
16 січня 2025 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Шабельника Р.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача:
Адвокат Шевченко Наталії Миколаївни - Плетенко К.Ю. звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
У своєму позові позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 :
- 139 403,05 грн. відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі;
понесені судові витрати, а саме:
- 4 600,00 грн., вартість експертного висновку;
- 1 394,03 грн. витрати на сплату судового збору;
- 6 000,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу.
В обґрунтуванні позову позивач зазначає, що 17 серпня 2023 року, о 18 годині 30 хвилин, на перехресті проспекту Аношкіна та проспекту Т.Шевченка у м. Кам`янське, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом МАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , перед поворотом ліворуч на пр-т Т.Шевченка, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем Fiat Panda, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у поточному напрямку. При ДТП Транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.10.1 та п. 10.4 Правила дорожнього руху України.
Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 жовтня 2023 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Постанова суду набрала законної сили 26.10.2023 року.
В результаті зіткнення транспортних засобів, автомобіль марки Fiat Panda, д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить позивачу ОСОБА_1 , зазнав значних технічних ушкоджень.
Для встановлення розміру матеріального збитку, що був спричинений в результаті ДТП, позивач звернулась до судового експерта Дроздова Юрія Володимировича. Судовим експертом було складено Висновок експерта №1110/23 від 05 жовтня 2023 року, згідно якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу автомобіля «Fiat Panda», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП, складає 139 403 грн. 05 коп.
На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 , як власника наземного транспортного засобу застрахована не була, а тому обов`язок із відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є відповідач, покладається безпосередньо на відповідача.
II. Заяви, клопотання позивача та відповідача.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не з`явились, представник позивача надав суду клопотання, в якому просить суд розглядати справу за їх відсутністю, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 , не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
III. Процесуальні дії по справі.
10 червня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження по справі.
Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.
ОСОБА_1 на праві власності належить транспортний засіб - автомобіль марки Fiat Panda, державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с.9).
Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі № 208/7972/23 від 16 жовтня 2023 року ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень. Дана постанова набрала законної сили 26.10.2023 року (а.с.10).
Згідно даної постанови 17.08.2023 року о 18:30 годині на перехресті пр.-ту Аношкіна та пр.-та Т. Шевченка в м. Кам`янське, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом МАЗ д.н. НОМЕР_1 , перед поворотом ліворуч на пр.-т Т. Шевченка, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем Fiat Panda д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями, на думку суб`єкта складання протоколу, порушив вимоги п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. (а.с.10).
Таким чином, в межах розгляду даної справи обставини вини ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху доказуванню не підлягають, оскільки наявність вини в його діях встановлена постановами Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі № 208/7972/23 від 16 жовтня 2023 року.
Як встановлено судом, ані позивач ОСОБА_1 , ані відповідач ОСОБА_2 свою цивільно-правову відповідальність не застраховували, страхові поліси на момент дорожньо-транспортної пригоди у них були відсутні.
Відповідно до висновку судового експерта Дроздова Ю.В. № 1110/23 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ), складеного 05 жовтня 2023 року вбачається, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіль «Fiat Panda», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП, складає 139 403,05 грн. Ринкова вартість колісного транспортного засобу - автомобіль «Fiat Panda», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 58 325,67 грн. (а.с.11-15).
V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За правилами ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Щодо позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, 3% річних та втрат від інфляції, суд зазначає наступне.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
За приписами з ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Частина 1 ст.1194 ЦК України передбачає, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Згідно з ст.14 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату в межах страхової суми відповідно до цього Закону.
Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі №754/1108/15-ц).
Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.
У цій справі ні відповідач, ні позивач на час вчинення ДТП чинного договору страхування не мали, у зв`язку з чим позивач звернувся із позовом до відповідача як до особи, винної у ДТП.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц зазначено, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона; таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Здійснюючи правосуддя, ЄСПЛ керується, у тому числі, принципом пропорційності, тобто дотримання «справедливого балансу», враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.
Так, матеріали справи містять висновок судового експерту Дроздова Ю.В. № 1110/23 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ), складеного 05 жовтня 2023 року вбачається, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіль «Fiat Panda», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП, складає 139 403,05 грн. Ринкова вартість колісного транспортного засобу - автомобіль «Fiat Panda», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 58 325,67 грн. (а.с.11-15).
В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, а відповідач в силу ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України також не надав таких на противагу поданого позивачем висновку експерта від 05 жовтня 2023 року № 1110/23, не спростував визначений розмір матеріального збитку, та не довів, що шкода завдана не з його вини, а тому ОСОБА_2 зобов`язаний відшкодувати завдану ним матеріальну шкоду у розмірі 139 403,05 грн.
Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
VI. Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1394,03 грн. з відповідача, що документально підтверджено.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи (частина третя статті 133 ЦПК України).
Процесуальні питання розподілу судових витрат визначено статтею 141 ЦПК України.
Так, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до статті 134 ЦПК України передбачено обов`язок сторін попередньо визначити суми судових витрат. Зокрема, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина перша цієї статті).
Частинами другою, третьою статті 102 ЦПК України передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Згідно із частинами першою, п`ятою та шостою статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.
Системний аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке: витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат; висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи; у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду; при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.
Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.
Так, одним із доказів доданих до позовної заяви був висновок експерта № 1110/23 від 05.10.2023 року, в якому, крім іншого, вказано, що такий підготовлено для суду, експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України.
ОСОБА_1 за виконання висновку сплачено ФОП ОСОБА_3 4800,00 грн, що підтверджується квитанцією № 174328436 від 04.09.2023 р. Вказана сума підлягає компенсації позивачу за рахунок ОСОБА_2 .
Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.
Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За ч.2 ст. 15 ЦПК України професійна правнича допомога здійснюється адвокатом.
Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Вивчивши надані позивачем докази понесених нею судових витрат на правничу допомогу, а саме: договору б/н про надання професійної правової (правничої) допомоги від 06 лютого 2024 року, додатковою угодою №1 до договору про надання правничої допомоги від 06.02.2025 р., актом виконаних робіт № 1 до договору про надання правничої допомоги від 06.02.2024 р. ордером, квитанціє до прибуткового касового ордеру № 3 від 09.02.2025 р. на суму 6000,00 грн., та з урахуванням задоволення позовних вимог, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн..
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст.ст.4, 12, 13, 15, 76, 81, 89, 102, 106, 133, 134, 137, 141, 247, 268, 272, 273, 280-289, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 139 403 (сто тридцять дев`ять тисяч чотириста три) гривні 05 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) понесені судові витрати, а саме:
- 4 600 (чотири тисячі шістсот) грн. 00 коп., вартість експертного висновку;
- 1 394 (одна тисяча триста дев`яносто чотири) грн.,03 коп. витрати на сплату судового збору;
- 6 000 (шість тисяч) грн., 00 коп. витрати на професійну правничу допомогу.
Усього: 11 994 (одинадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) грн. 03 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:

позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Похваліта С. М.