Справа № 127/230/24
Провадження № 22-ц/801/441/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 рокуСправа № 127/230/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),

суддів Медвецького С. К., Стадника І. М.,

з участю секретаря судового засідання: Кашпрук М. Г.,

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 листопада 2024 року, ухвалене під головуванням судді Венгрин О. О., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів «(далі «ЄАПБ») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Зазначало, що 12.02.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №13309-02/2022, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 6000 грн, строком на 14 днів ,які зобов`язалась повертати і сплачувати відсотки в порядку і строки, передбачені кредитним договором. ОСОБА_1 належним чином умови договору не виконувала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість.

08.12.2022 ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу №08122022, за яким право вимоги ТОВ «ФК «Інвеструм» до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №13309-02/2022 від 12.02.2022 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Останнє набуло право вимоги за кредитним договором №13309-02/2022 від 12.02.2022 в розмірі 31532 грн, з яких 6000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 25532 грн - заборгованість за відсотками.

09.01.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №3474837, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 5050 грн, строком на 21 день, які зобов`язалась повертати та сплачувати відсотки в порядку і строки, передбачені кредитним договором.

ОСОБА_1 умови договору не виконувала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість.

19.06.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19062023, за яким право вимоги ТОВ «Авентус Україна» до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №3474837 від 09.01.2021 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Останнє набуло право вимоги за кредитним договором №3474837 від 09.01.2021 в розмірі 11975,85 грн, з яких 4050 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7925,85 грн - заборгованість за відсотками. Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №13309-02/2022 від 12.02.2022 в розмірі 31532 грн, з яких 6000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 25532 грн - заборгованість за відсотками; заборгованість за кредитним договором №3474837 від 09.01.2021 в розмірі 11975,85 грн, з яких 4050 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7925,85 грн - заборгованість за відсотками ,а також стягнути 2684 грн судового збору.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 жовтня 2024 року позов задоволено. Стягнуто ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором №13309-02/2022 від 12.02.2022 в розмірі 31532 грн, з яких 6000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 25532 грн - заборгованість за процентами; заборгованість за кредитним договором №3474837 від 09.01.2021 в розмірі 11975 ,85 грн , з яких 4050 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7925,85 грн - заборгованість за процентами, а також 2684 грн судового збору.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначене рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а у справі ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що суд безпідставно дійшов висновку про доведеність позовних вимог ; не врахував те, що у позивач не довів виникнення у нього права вимоги до неї за цим кредитним договором, оскільки відсутні докази оплати позивачем коштів за договорами факторингу.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ЄАПБ» вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги , суд виходив із їх доведеності і з того, що невиконання позичальником своїх зобов`язань за кредитними договорами привело до існування у неї заборгованості у вказаному у позові розмірі ,яка ОСОБА_1 не погашена, що порушує права позивача, який набув прав вимоги за цими договорами на підставі договорів факторингу, а тому заборгованість підлягає стягненню з відповідача .

Однак, із вказаним висновком колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що 09.01.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №3474837, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 5050 грн, строком на 21 день (п.п. 1.3, 1.4). Договір укладено у електронній формі і підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. (а.с. 31) На період строку, визначеного у п. 1.4 договору, а також у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація або автопролонгація, нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою в розмірі 1,90% від суми кредиту за кожен день (п. 1.5).

Пунктом 1.5.1 договору передбачено, що знижена процентна ставка 0,57 % в день застосовується, якщо споживач у межах строку, визначеного п. 1.4 договору, або протягом 3 календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач як учасник Програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач, за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (до дати пролонгації (не включно), але в будь-якому випадку не більше, ніж за період строку кредиту, зазначеного в п. 1.4 договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних умовах), що передбачені договором.

Згідно інформації ТОВ ФК Контрактовий дім №2869 від 22.06.2023 , ТОВ «Авентус Україна» 09.01.2021 перерахувало кредитні кошти у розмірі 5050 грн на картку ОСОБА_1 НОМЕР_1 . (а.с. 111 зворот)

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №3474837 від 09.01.2021, складеним первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна», заборгованість за тілом кредиту складає 4050 грн, заборгованість за процентами - 7925,85 грн. З вказаного розрахунку вбачається, що відповідач періодично погашала заборгованість. Знижена процентна ставка застосовувалась з 09.01.2021 до 27.01.2021 (в сумі 28,79 грн), а з 28.01.2021 проценти нараховувались за стандартною процентною ставкою (в розмірі 95,95 грн до 31.03.2021, а після часткового погашення тіла кредиту в розмірі 76,95 грн).

За п. 1.5.1 договору знижена процентна ставка 0,57% в день не застосовувалась через наявність заборгованості.

Відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за договором №3474837 від 09.01.2021 належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї станом 19.06.2023 утворилась заборгованість за тілом кредиту - 4050 грн, за процентами - 7925,85 грн.

22.02.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №13309-02/2022, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 6000 грн, строком на 14 днів (п. п. 1.1, 1.2). Договір укладено у електронній формі і підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. (зворот а.с.9 ) На період строку, визначеного у п. 1.2 договору, нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,50% від суми кредиту за кожен день (п. 1.5). У випадку користування кредитом понад строк, визначений у п. 1.2 договору, застосовується базова процентна ставка в розмірі 3,2% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (п. 2.4).

Згідно з пунктом 1.13 договору сторони домовилися, що всі документи щодо надання кредиту підписуються клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. (а.с. 8)

Згідно інформації ТОВ Універсальні платіжні рішення №2919_06 від 08.08.2023, ТОВ «ФК «Інвеструм» 12.02.2022 перерахувало кредитні кошти в розмірі 6000 грн на картку ОСОБА_1 , призначення платежу зарахування 6000 грн на картку ОСОБА_1 (а.с. 14)

27.06.2022 ОСОБА_1 було підписано заявку на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту та додаткову угоду №3 до договору про надання фінансового кредиту №13309-02/2022 від 12.02.2022, за якою виконання зобов`язання відстрочено на 15 днів, тобто, до 11.07.2022. (а.с. 12-13)

З наданого розрахунку за кредитним договором №13309-02/2022 від 12.02.2022, заборгованість ОСОБА_1 за тілом кредиту складає 6000 грн, заборгованість за відсотками 25,532 грн.

Відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за договором №13309-02/2022 від 12.02.2022 належно не виконувала, внаслідок чого у неї станом на… 08.12.2022 .. утворилась заборгованість за тілом кредиту 6000 грн, за відсотками 25,532 грн.

08.12.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №08122022, за яким право вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «ФК «Інвеструм», перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі, щодо боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №13309-02/2022 від 12.02.2022, розмір заборгованості якої за тілом кредиту складає 6000 грн, за процентами - 25532 грн. Зазначене підтверджується копією договору факторингу №08122022 від 08.12.2022, копією акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №08122022 від 08.12.2022, витягом з реєстру боржників до договору факторингу №08122022 від 08.12.2022 (а.с. 16-18, 19, 20).

19.06.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №19062023, право вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «Авентус Україна», перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ", в тому числі щодо боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №3474837 від 09.01.2021, розмір заборгованості якої за тілом кредиту складає 4050 грн, за відсотками 7925,85 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем було порушено право позивача на повернення грошових коштів наданих у кредит, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог, які підтверджені належними та допустимими доказами у справі.

Однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду.

Згідно з частинами першої, четвертої статті 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності, закріплений у статті 12 ЦПК, визначає для сторін ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними процесуальних дій. Такий принцип, зокрема, полягає у покладанні на позивача (його представника) обов`язку з доведення обставин, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог. Невиконання такого обов`язку несе процесуально негативні наслідки у вигляді настання ризиків, визначених процесуальним законом (закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду, повна або часткова відмова у позові тощо).

За правилами, встановленими частинами першою, третьою статті 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Звертаючись з позовом до суду, позивач стверджував , що згідно умов укладених з первісними кредиторами договорів факторингу від 08.12.2022 №08122022 та від 19.06.2023 №19062023, до нього перейшло право грошової вимоги до відповідачки за вищевказаними кредитними договорами.

Разом з цим, надані позивачем витяги з реєстру прав вимог до договорів факторингу не є достовірними доказами переходу прав грошової вимоги, оскільки вони не містять підписів та не завірені печатками сторін. Фактично додані витяги є документами, що надрукований позивачем та підписаний його представником, що не є ідентичним копії оригінального документа.

Слід звернути увагу, що позивачем також не надано і матеріали справи не містять доказів на підтвердження оплати ним первісним кредиторам придбаних прав вимоги, що згідно закону є необхідними доказами переходу права грошової вимоги до позивача за договорами факторингу від 08.12.2022 №08122022 та від 19.06.2023 №19062023.

У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено правові висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Суд бере до уваги належні, допустимі і достовірні докази, сформовані в процесі відступлення права вимоги, що містять дані за кредитним договором, прав кредитора за якими набуває новий кредитор.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2024 року у справі № 2221/2373/12 (провадження № 61-483св23).

Отже, позивачем достовірними і достатніми доказами не підтверджено факт переходу до нього і набуття від первісних кредиторів прав вимоги за вказаними кредитними договорами ,а відповідно, і правомірність заявлених саме ним вимог .

На вищевказане суд належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення заборгованості за кредитними договорами саме на користь позивача.

Частинами 1,3 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись з позовом до суду, позивач виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів і не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовом із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Натомість позивач просив розглянути справу у його відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій для з`ясування обставин справи і їх доведення суду.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки правильно встановивши фактичні обставини справи щодо наявності у відповідача та розміру заборгованості ,суд не звернув увагу на недоведеність обставин переходу до позивача прав вимоги , які мають значення для правильного її вирішення. В зв`язку з викладеним, рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до положень статті 376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову через недоведеність позивачем наявності права на позов.

Відмова позивачу в задоволенні позову не порушує права первісних кредиторів, так як не позбавляє останніх прав вимоги до відповідача ОСОБА_1 .

Оцінюючи викладене , апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, а рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову позивачу у задоволенні його вимог.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційним судом апеляційну скаргу відповідача задоволено, рішення суду скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у позові ,з позивача на користь ОСОБА_1 підлягає поверненню 3220,8 грн. судового збору ,сплаченого нею за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 листопада 2024 року скасувати.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на користь ОСОБА_1 3220,8 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий С. Г. Копаничук

судді: С. К. Медвецький

І. М. Стадник