Провадження №2/447/318/25
Справа №447/3485/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

04.03.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Павліва В.Р., за участю секретаря судового засідання Малик О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Процесуальні дії у справі.

09.12.2024 позивачка ОСОБА_1 звернулася в Миколаївський районний суд Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Позивачка зазначає, що шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвано відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Львівської області, серія НОМЕР_1 від 09.04.2010. Від шлюбу у них народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час навчається на 2 курсі Львівського університеті Івана Франка на бюджетній основі; та неповнолітня донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Старша донька, ОСОБА_3 проживає з нею та перебуває на її утриманні. ОСОБА_1 звертає увагу на те, що має на утриманні ще двох дітей, які також потребують матеріальної допомоги, а тому не в змозі самостійно утримувати старшу доньку. Наголошує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не дає. За 5 років у нього утворилася заборгованість. Позивачці відомо, що відповідач не має іншої сім`ї, дітей, а також батьків пенсіонерів, служить в ЗСУ, і може надавати матеріальну допомогу на утримання старшої доньки. Зважаючи на викладене позивачка просила суд стягувати з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) на її користь на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею 23-річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання.

06.01.2025 ухвалою судді Миколаївського районного суду Львівської області відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін.

Ухвала про відкриття провадження, позовна заява та додатки до неї надсилались судом відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання, однак такі повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Позивачка ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд встановив:

Шлюб між сторонами розірвано відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Львівської області, серія НОМЕР_1 від 09.04.2010.

Сторони записані батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25.10.2006.

Згідно довідки №1039 від 02.10.2024, виданої деканом факультету педагогічної освіти ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу, денної бюджетної форми навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка, факультет педагогічної освіти, спеціальність «Початкова освіта». Передбачений термін закінчення навчання - червень 2027 року.

Оцінка суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-ХІІ та яка набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд встановив, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою відповідача, досягла повноліття та продовжує навчання, яке завершується 30.06.2027. Відповідач у судові засідання не з`являвся, не надав доказів участі в утриманні доньки.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов, позивачка звільнена від сплати судового збору, такий слід стягнути з відповідача у розмірі 1211,20 гривень в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 264, 265, 282-285 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, на період її навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23 років, починаючи з 09.12.2024 щомісячно у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у справі у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 04.03.2025.

Суддя Павлів В. Р.