УХВАЛА

04 березня 2025 року

м. Київ

справа № 373/1306/24

провадження № 61-2207ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року в справі за позовомОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Переяслав Буд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Переяслав Буд» (далі - ТОВ «Переяслав Буд») про стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Переяслав Буд» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, яка складає різницю між фактичним розміром шкоди та виплатою страхового відшкодування у сумі 49 499, 33 грн.

Стягнуто з ТОВ «Переяслав Буд» на користь ОСОБА_1 витрати за проведення експертизи у сумі 7 269, 92 грн.

Стягнуто з ТОВ «Переяслав Буд» на користь ОСОБА_1 витрати за правничу допомогу у сумі 10 000, 00 грн.

Стягнуто з ТОВ «Переяслав Буд» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 211, 12 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Переяслав Буд» судовий збір у сумі 1 816, 80 грн.

21 лютого 2025 рокуна адресу Верховного Суду засобами поштового зв'язку була надіслана касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року у вказаній справі. Скарга підписана представником заявника ОСОБА_1 - адвокатом Овсієнком Ю. А.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

Ціна позову в цій справі становить 49 499, 33 грн, що станом на 01 січня 2025 року не перевищує двохсот п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028, 00 грн * 250 = 757 000, 00 грн).

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Овсієнко Ю. А. зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (підпункт «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Посилання на підпункт «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не заслуговує на увагу, оскільки сама лише вказівка на відповідне положення процесуального законодавства не обґрунтовує належним чином потребу в касаційному перегляді судового рішення.

Представник заявника не наводить мотивування того, в чому саме полягає фундаментальність порушених у скарзі питань для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовано не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб'єктів правовідносин.

Інших підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких суд міг би визнати оскаржуване судове рішення таким, що підлягає касаційному оскарженню, у касаційній скарзі не зазначено та не обґрунтовано.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено в справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і воно не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Переяслав Буд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко