Справа № 128/511/25
УХВАЛА

Іменем України

03 березня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу з питань державної реєстрації Вінницької районної державної адміністрації у Вінницькій області про зняття арешту з нерухомого майна,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла вищевказана позовна заява, позивачем якої вказано ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 18.02.2025 року дану позовну заяву було залишено без руху, виходячи з того, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року зі змінами. Положенням статті 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі (ч.1). Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2). Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Відповідно до ч. 1, пп. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 3 028,00 гривні. Тобто, враховуючи вимоги пп. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір має бути сплачено в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140,00 грн.). В прохальній частині тексту позову вказано три окремі позовні вимоги, які не пов`язані між собою та стосуються окремих об`єктів нерухомості. Також, суд звертає увагу, що позивачкою надано лише квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1 073 грн 60 коп., що не відповідає вимогам закону. Судовий збір сплачується позивачем за кожну вимогу окремо, про що надається відповідний доказ про оплату (оригінал), що в свою чергу позивачем таких доказів не надано. Вичерпний перелік підстав для звільнення від сплати судового збору вказано в ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». В разі наявності підстав для звільнення від сплати судового збору надаються відповідні докази..

Для усунення недоліків судом був установлений строк, який не може перевищувати 5-ти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. Копія ухвали надіслана позивачам за зареєстрованим місцем проживання позивача, зазначеною позивачем згідно позовної заяви.

03.03.2025 року через канцелярію суду ОСОБА_1 була подана заява про зарахування судового збору, з якої вбачається, що ОСОБА_1 просить зарахувати у рахунок нового позову судовий збір, сплачений нею в розмірі 1073,60 грн за квитанцією № 6369-5457-7585-4551, оскільки попередній позов залишено без розгляду (зі слів ОСОБА_1 , доказів на підтвердження не надано). Одночасно надано позовну заяву з додатками та 2 квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відтак, способом виконання ухвали суду є складання тексту «позовної заяви» із усуненими недоліками, а не подання суду роз`яснень, заяв, пояснень, незгод; - виправлена позовна заява із вищевказаними судом доказами має бути подана в примірниках для суду та відповідача, третіх осіб; - у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заява вважається неподаною та підлягає поверненню, що не перешкоджає позивачу у повторному зверненню до суду, про що судом було роз`яснено.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відтак суд звертає увагу, що при залишені позову без розгляду, судові витрати не відшкодовуються, та не підлягають розподілу в порядку ст. ст. 141,142 ЦПК України.

Доказів, що попередній позов (про склад учасників, предмет позову, підстави залишення без розгляду, тощо) за позовом ОСОБА_1 залишено без розгляду та повернуто судовий збір суду не надано.

Натомість суду надано дублікат квитанції № 6369-5457-7585-4551 від 12.02.2025 року на суму 1073 грн 60 коп., кошти про які ОСОБА_1 просить зарахувати до нового позову (мова оригіналу), та дублікат квитанції № 9371-4344-0016-4184 від 03.03.2025 року на суму 2 560 грн 00 коп.

Одночасно, ОСОБА_1 було подано додатки до позову, які не засвідчені належним чином, в супереч вимогам ст. 95 ЦПК України, що не можуть прийматися судом як належні.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Також суд звертає увагу, що дані вимоги ухвали не є надмірним формалізмом, а суд керується чіткими вимогам ЦПК України.

За таких обставин, дану позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві, оскільки вимоги вказані в ухвалі без руху позивачем не виконані.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу з питань державної реєстрації Вінницької районної державної адміністрації у Вінницькій області про зняття арешту з нерухомого майна - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, яка відповідатиме вимогам закону.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 03.03.2025.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО