Справа № 685/840/24
Провадження № 2/685/22/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Самойловича А.П., розглянувши в смт Теофіполь Хмельницької області у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

23 липня 2024 року представник АТ «Акцент-банк» Шкапенко О.В. звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що банк видав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, на підставі укладеного між ними 26 серпня 2021 року кредитного договору без номеру, який складається з підписаної позичальником Анкети-Заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг».

Позивачем заявлена вимога стягнути з позичальника заборгованість за даним договором, яка утворилася в зв`язку з неналежним виконанням ним своїх договірних зобов`язань по поверненню кредиту, і станом на 08 липня 2024 року становить 34155,33 грн., складаючись із заборгованості за тілом кредиту в сумі 22262,16 грн. та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 11893,17 грн.

Представником позивача подана заява про розгляд справи за його відсутності.

Від представника відповідача адвоката Старцуна М.І. надійшов письмовий відзив на позов, згідно якого просить відмовити в позові.

Свої заперечення мотивує тим, що банком не надано доказів того, що умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом не змінювалися самим позивачем, оскільки існує ймовірність того, що позивач міг додати до позовної заяви витяг з тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з умов та правил надання банківських послуг у цьому банку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Представник відповідача також зазначає, що відповідачу не було надано його примірника оригіналу договору ні під час, ні після його укладення у редакції, яка б забезпечувала його цілісність та незмінність, тому відповідач не може бути зобов`язаний виконувати умови, з якими він не був фактично ознайомлений.

Позивачем надана відповідь на відзив, в якому зазначено, що відповідач в заяві-анкеті про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, яка разом з самими Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами складають кредитний договір в А-банку підтвердив під розпис факт ознайомлення Умовами і правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладених на сайті банку.

Дана анкета була підписана клієнтом на сенсорному екрані свого пристрою, що відповідає власноручному цифровому підпису відповідно до Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, затвердженого Постановою Правління НБ України від 13 грудня 2019 року № 151, тобто відповідач сам погодився як з Умовами та Правилами надання банківських послуг, так і з необхідністю самостійного ознайомлення на сайті банку з їх оновленими версіями.

Наявна у відповідача заборгованість нарахована у відповідності до умов кредитування, які складаються із Анкети-заяви, Тарифів та Умов і Правил (актуальна копія яких була додана до позову).

Позивач у відповіді на відзив також зазначає, що до матеріалів справи додано Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначено всі обумовлені умови кредитування, строки, процентна ставка та багато іншого.

Відповідачем заперечення на відповідь не надано.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

26 серпня 2021 року ОСОБА_1 подав ТОВ «Акцент-Банк» Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з копіями паспорта та довідки про присвоєння РНОКПП, в якій зазначив, що до укладення цієї угоди, ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-банк» (в т.ч. з правами та обов`язками), Тарифами, Паспортом споживчого кредиту, та до укладання цієї угоди йому надана повна інформація про фінансові послуги, у відповідності до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». В Анкеті-заяві ОСОБА_1 також вказав, що дана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк» між ним та АТ «А-Банк» становлять договір про надання банківських послуг умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Анкета-заява була підписана ОСОБА_1 власноручним (цифровим) підписом, як вбачається з відповіді представника банку на відзив, шляхом проставляння підпису на сенсорному екрані його власного пристрою, відповідач не заперечував у своєму відзиві факту підписання Анкети-заяви. В Анкеті-заяві відповідач також просить банк вважати наведений зразок його цифрового підпису або його аналог обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку. Визнає, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису і його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Відповідач також засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку банку з метою засвідчення його дій згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі.

Таким чином, факт укладення 26 серпня 2021 року між АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження.

Суд відхиляє посилання представника відповідача про відсутність у відповідача його примірника спірного договору, оскільки даний договір укладений в електронній, а не паперовій, формі.

За заявою ОСОБА_1 банком було відкрито поточний рахунок, видано карту з встановленим кредитним лімітом, що підтверджується довідками Банку.

Як вбачається з виписки по карті ОСОБА_1 , наданої Банком, ОСОБА_1 користувався коштами Банку, здійснюючи розрахунки наданою картою та вносячи кошти на її поповнення.

Проте позивачем не було доведено в суді, що сторони домовилися щодо виплати ОСОБА_1 процентів за користування коштами Банку.

Позивач свою вимогу стягнення нарахованих процентів обґрунтовує Умовами та Правилами надання банківських послуг в АТ «А-Банк», з якими позичальник ознайомився до укладення угоди, що і посвідчив у Анкеті-Заяві про приєднання до цих Умов та Правил.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом частин 1 та 2 ст. 207 ЦК України (в чинній на час укладення договору редакції), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 1055 ЦК України передбачена обов`язкова письмова форма кредитного договору, а також нікчемність кредитного договору, укладеного з недотриманням письмової форми.

Надані Банком Тарифи по картці, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» передбачають процентну ставку, порядок нарахування процентів, повернення одержаного кредиту та процентів за користування ним, а також інші умови, проте не містять підпису ОСОБА_1 , як позичальника, тому договір про надання банківських послуг в частині, що регулює кредитні відносини між сторонами, є нікчемним.

Суд відхиляє посилання Банку на факт ознайомлення позичальника з Умовами та правилами надання банківських послуг, що підтвердив ОСОБА_1 при поданні Анкети-Заяви, оскільки матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила розумів відповідач, ознайомлюючись з ними та підписуючи Анкету-Заяву від 26 серпня 2021 року, тим більше, що надані Умови та правила не містять дати початку їх дії.

Суд також не приймає до уваги твердження Банку, що ОСОБА_1 при поданні Анкети-заяви підписав паспорт споживчого кредиту, в якому містяться усі умови кредиту, в тому числі строки повернення та кредитні ставки.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обраного певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Тобто, в разі укладення кредитного договору паспорт кредиту є не складовою частиною такого кредитного договору, а лише підтвердженням виконання кредитодавцем обов`язків перед укладенням самого договору. Обов`язком споживача, відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону, є необхідність самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення перед укладенням договору про споживчий кредит.

За таких обставин, у ОСОБА_1 виник лише обов`язок по поверненню наданих йому коштів, підстав для стягнення процентів судом не вбачається, оскільки не доведено взяття ним такого обов`язку за кредитом.

Судом, на підставі виписки по карті, визначено суму коштів, які підлягають стягненню з відповідача на користь банку, як сума фактично одержаних позичальником коштів, від якої віднята сума здійснених ним платежів, впродовж усього строку користування картою. При цьому операції під назвою «Списання відсотків за використання кредитного ліміту» не враховуються як надані кошти, оскільки доказів обумовлення такої операції кредитним договором немає.

За період з 10 січня 2022 року по 23 квітня 2024 року ОСОБА_1 було здійснено 19 витрат на загальну суму 34420,94 грн. і ним же за цей період було здійснено 16 зарахувань на загальну суму 20591,59 грн.

Різниця між сумою витрат та сумою зарахувань становить 13829,35 грн., які і підлягають стягненню з відповідача.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених вимог - 40,49 %.

Оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи, тому датою ухвалення рішення, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» () 13829,35 грн. (Тринадцять тисяч вісімсот двадцять дев`ять гривень 35 коп.) заборгованості за Договором про надання банківських послуг від 26 серпня 2021 року без номеру, яка складається із заборгованості в сумі 13829,35 грн.

Відмовити Акціонерному товариству «Акцент-Банк» в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» () 1226,02 грн. (Одна тисяча двісті двадцять шість гривень 02 коп.) повернення сплаченого при подачі позову судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 03 березня 2025 року.

Суддя Самойлович А.П.