Справа № 138/3669/24
Провадження №:2/138/267/25
РІШЕННЯ

Іменем України

03 березня 2024 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі головуючого судді Холодової Т.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

23.12.2024 ОСОБА_1 звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому у сторін народилось двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час відповідач разом із сім`єю не проживає, сторони ведуть роздільне господарство. Позивач перебуває у відпустці по догляду за сином сторін ОСОБА_4 , оскільки він потребує домашнього догляду до досягнення шестирічного віку згідно довідки лікаря. Діти сторін проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Діти сторін потребують значних матеріальних витрат на повсякденне утримання. Також діти часто хворіють та потребують постійного медичного нагляду та оздоровлення, на що потрібні чималі кошти. На даний час позивачу важко самій утримувати дітей, а відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу, хоча є працездатним, офіційно отримує доходи, інших утриманців немає. За таких підстав, з урахуванням матеріального стану відповідача, стану здоров`я дітей сторін, позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання їх з відповідачем дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16.01.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 08.01.2025 відмовлено у задоволенні заяви позивача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 16.01.2025 задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано від Комунального некомерційного підприємства «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» інформацію про стан психічного здоров`я дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10.02.2025 від представника відповідача адвоката Гринькова Є.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача позовні вимоги визнав частково, просив стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини його доходів (заробітку). Відзив на позовну заяву мотивовано тим, що діти сторін мають періодичні проблеми зі здоров`ям, які не мають постійного, хронічного характеру, діти не мають стійких розладів здоров`я. Також вказує, що витрати на лікування дітей, за встановлених законом підстав, можуть бути стягнуті шляхом пред`явлення позову до відповідача про стягнення додаткових витрат. Також представник відповідача заперечує, що відповідач не брав участь в утриманні дітей, оскільки весь час не припиняв матеріально їх забезпечувати. Так, відповідач періодично перераховує кошти на їх утримання, проводить час з дітьми, купує їм одяг. Крім того, зазначає, що доходи відповідача, який є військовослужбовцем, залежать від додаткових доплат, а тому стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини його заробітку, може призвести до того, що відповідач не зможе забезпечити свої власні базові потреби.

12.02.2025 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, яка мотивована тим, що не відповідають дійсності твердження відповідача про те, що він періодично брав участь у матеріальному забезпеченні дітей, а нею доведено належними та допустимими доказами незадовільний стан здоров`я дітей, їх постійні захворювання та потребу сина ОСОБА_5 у домашньому догляді, що виправдовує розмір аліментів, про які вона просить з метою лікування дітей сторін та забезпечення в подальшому їх можливості навчання в навчальних закладах на рівні з іншими дітьми. Також вказує на безпідставність посилань представника відповідача на необхідність звернення до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дітей.

19.02.2025 до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, які мотивовані тим, що позивачем не доведено призначення курсу лікування ОСОБА_6 та його тривалості, не надано доказів, які містять інформацію про вид, тип лікарських препаратів, їх вартість, тривалість і періодичність прийому ліків. Також представник звертає увагу, що захворювання сина сторін ОСОБА_5 з кодом F-93.8 не відноситься до важких захворювань, розладів, що дають право на одержання державної допомоги на утримання дитини. Тобто, захворювання, яке діагностоване у ОСОБА_3 , не належить до категорії важких розладів, а саме формулювання діагнозу свідчить про його притаманність саме певному віку дітей і відповідно про мінливість такого захворювання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази подані сторонами за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково з таких підстав.

Щодо права позивача на стягнення аліментів.

Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2017, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Від даного шлюбу у сторін є неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями Свідоцтв про народження (а.с. 9, 10).

Згідно з ч. 1-3 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, обов`язок щодо утримання дитини є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 цього кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтовуючи даний позов, позивач посилається на те, що відповідач в добровільному порядку не надає їй матеріальну допомогу на утримання спільних дітей. Позивачу важко самостійно нести такі витрати, а тому, враховуючи спільний обов`язок батьків утримувати дітей, вона звернулась з даним позовом до суду, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

На підтвердження проживання дітей сторін разом з позивачем надані копії витягів з реєстру територіальної громади, довідки про реєстрацію місця проживання особи від 04.03.2019 та довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 226 від 17.10.2024 (а.с. 6, 11-13).

При цьому суд враховує і те, що представник відповідача у відзиві на позовну заяву не заперечував той факт, що діти сторін проживають з позивачем.

Таким чином, наданими позивачем доказами підтверджуються обставини проживання дітей сторін з позивачем та їх утримання останньою.

Вказане дає суду підстави вважати, що відповідач зобов`язаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання спільних дітей.

При цьому чинне законодавство не позбавляє обов`язку того з батьків з ким не проживають діти сплачувати аліменти за рішенням суду навіть за умови їх добровільної сплати до звернення другого з батьків з позовом до суду про стягнення аліментів. А тому, суд відхиляє посилання представника відповідача як на підставу для часткового задоволення позову на те, що відповідач добровільно ніс витрати по утриманню дітей сторін до звернення до суду з даним позовом.

При цьому надані представником відповідача докази, додані до відзиву на позовну заяву а саме копії доказів про перерахунок коштів відповідачем доводять факт добровільної участі відповідача у житті дітей та в їх утриманні до звернення позивача з даним позовом до суду, проте не спростовують право позивача на стягнення аліментів на утримання дітей з відповідача в судовому порядку.

Щодо визначення розміру аліментів.

Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 3 ст. 181 СК визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ч. 1-3 ст. 183 СК України).

Отже, саме на суд покладені повноваження щодо визначення розміру аліментів, в той час як позивач обирає спосіб їх стягнення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років установлено у розмірі 2563 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років установлено у розмірі 3196 гривень, який з огляду на положення вказаної вище норми є мінімально рекомендованим на одну дитину даного віку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При визначення розміру аліментів суд враховує майновий стан відповідача, який згідно наданих ним суду відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за січень-серпень 2024 року становив 193783,34 грн., тобто орієнтовно 24223 грн. у місяць, що свідчить про фінансову можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі більшому, ніж гарантовано чинним законодавством.

Також суд бере до уваги стан здоров`я дітей сторін.

Так, згідно наданих позивачем відповідей Комунального некомерційного підприємства «Могилів-Подільський центр первинної медико-соціальної допомоги» Могилів-Подільської міської ради від 06.11.2024 № 1399/05-14 (а.с.25-27) та Комунального некомерційного підприємства «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» Могилів-Подільської міської ради від 21.11.2024 № 01/01-04-3089 (а.с. 28-29): дитина сторін ОСОБА_4 , 25.05.2021 часто хворіє, а саме протягом 2021-2024 років дитина хворіла 30 разів, отримувала симптоматичне лікування згід6но протоколів, в тому числі противірусні, антибактеріальні, інгаляційні, гормональні препарати. Дитина потребує постійних профілактичних заходів; дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 також часто хворіє (протягом 2019-2024 років 38 разів), дитина отримувала симптоматичне лікування згідно протоколів, в тому числі противірусні, антибактеріальні, інгаляційні, гормональні препарати. З червня 2024 року дитина постійно отримує лікування, призначене дитячим психіатром з приводу гіпердинамічного розладу з дефіцитом уваги.

Стан здоров`я ОСОБА_3 також підтверджується листом Комунального некомерційного підприємства «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» Могилів-Подільської міської ради від 06.02.2025 № 01/01-05-311, наданого на виконання ухвали суду про витребування доказів, згідно якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться під наглядом дитячого психіатра з 02.01.2025, діагноз: емоційний розлад в дитячому віці F - 93.8. За станом здоров`я потребує та отримує лікування в амбулаторних умовах.

Крім того, згідно копії довідки № 51 від 13.11.2024 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді, син сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на диспансерному обліку з 25.05.2022 та потребує домашнього догляду, довідка дійсна до 25.05.2025 (а.с. 15).

На підставі вказаної довідки, наказом директора Ліцею № 3 міста Могилева-Подільського Могилів-Подільської міської ради Вінницької області № 17-кт/м від 15.11.2024, позивачу ОСОБА_1 надана відпустка без збереження заробітної плати у зв`язку із потребою дитини у домашньому догляді до досягнення нею шестирічного віку з 26.11.2024 по ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 14).

Тобто, з вказаного часу позивач не має достатнього самостійного доходу для утримання дітей сторін, що свідчить як про її незадовільний матеріальний стан, так і про об`єктивну необхідність у матеріальній допомозі від батька дітей на їх утримання.

При цьому суд відхиляє як підставу для часткового задоволення позову посилання представника відповідача на те, що обставини, зазначені позивачем на підтвердження її вимог, свідчать про необхідність звернення позивача до суду саме з позовом про стягнення додаткових витрат, оскільки, як вже зазначалось вище, норми чинного законодавства покладають на суд обов`язок при визначенні розміру аліментів враховувати зокрема стан здоров`я дітей.

При цьому наявність рішення суду про стягнення аліментів не виключає право сторони звертатись до суду й з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину у випадках, визначених законодавством.

Так само суд відхиляє заперечення представника відповідача, що оскільки захворювання, яке діагностоване у ОСОБА_3 , не належить до категорії важких розладів, а саме формулювання діагнозу свідчить про його притаманність саме певному віку дітей і відповідно про мінливість такого захворювання, є підставою для часткового задоволення позову, оскільки припущення, що дитина сторін через певний час перестане хворіти на діагностовану лікарями хворобу, що може вплинути на розмір аліментів, не може бути покладено в основу судового рішення за наслідками розгляду справи.

Отже, враховуючи пріоритетність інтересів дітей сторін, їх стан здоров`я, матеріальний стан сторін у справі, суд дійшов до висновку, що розмір аліментів у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку буде достатнім для їх гармонійного розвитку, не суперечитиме нормам матеріального права та відповідатиме потребам дітей сторін та фінансовим можливостям відповідача, а відтак позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Державної судової адміністрації України.

Керуючись ст. 180, 181 ч. 3, 182 ч. 1, 183 ч. 1-3, 191 ч. 1 Сімейного кодексу України, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», ст. 12, 76-81, 259 ч. 1, 2, 263-265, 273, 275, 279 ч. 5, 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 грудня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Представник відповідача: адвокат Гриньков Євгеній Віталійович, адреса: вул. Стависька, 4, а/с 24, м. Могилів-Подільський, Вінницька область.

Суддя Т.Ю. Холодова