ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року

м. Харків

справа № 643/7617/24

провадження № 22-ц/818/1120/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит- Капітал,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит- Капітал, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Колісниченка Артура Сергійовича на додаткове рішення Московського районного суду м.Харкова від 30 жовтня 2024 року, постановлене під головуванням судді Власенка М.В.,

в с т а н о в и в:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит- Капітал, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 15 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса № 24544, виданий 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1453,44 грн.

Додатковим рішенням Московського районного суду м.Харкова від 30 жовтня 2024 року заяву задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання професійної (правничої) допомоги у розмірі 15000 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Колісниченко Артур Сергійович просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у повному обсязі. та ухвалити в цій частині нові рішення, яким задовольнити заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що на час розгляду справи клопотань про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги від учасників справи не надходило. Разом з тим суд першої інстанції за своєю ініціативою у порушення принципу змагальності сторін було зменшено розмір виплат на професійну правничу допомогу, та стягнуто лише 15000 грн. з 80000 понесених позивачем. Суд першої інстанції, зменшивши заявлений розмір, не обґрунтував у чому полягає неспівмірність на непропорційність витрат на правничу допомогу. Посилання суду на те, що понесені витрати на професійну правничу правову допомогу не відповідають критеріям справедливості та не є співмірними із складністю справи та часу, витраченому адвокатом на представництво у суді не підтверджені жодними доказами, суд не навів мотивів та обґрунтування прийняття такого рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимогст.367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи додаткове рішення та задовольняючи частково заяву, суд першої інстанції, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, виходив з того, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судовим розглядом встановлено, що заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 15 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса № 24544, виданий 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1453,44 грн.

Представник позивача адвокат Колісниченко Артур Сергійович подав заяву/клопотання про розподіл судових витрат, в якій останній просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 80000,00 грн. До заяви долучено копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Колісниченка А.С.; копію ордера; копію детального опису робіт (наданих послуг); копію договору про надання професійної правничої допомоги; копію акта виконаних робіт; докази направлення заяви іншим учасникам справи.

Матеріали справи свідчать про те, що 19 червня 2024 року між ОСОБА_1 та АО «Правота» та АБ «Артура Колісниченко» було укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 19/06/2024.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що сутністю доручення складає представництво інтересів Клієнта у справі щодо визнання виконавчого напису нотаріуса №24544, виданий 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. таким, що не підлягає виконанню.

Згідно п. 3.1 Договору розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої цим Договором встановлюється в фіксованому розмірі 80000,00 грн за консультування у зв`язку з майбутнім позовом, аналіз та вивчення наданих документів, складання позовної заяви, формування додатків до неї та подача позову до суду, а у разі необхідності усунення недоліків поданої позовної заяви, складання заяви про забезпечення позову, формування додатків до неї і подання її до суду, складання заяв, клопотань, заперечень по справі. У разі виконання Адвокатом інших дій, не охоплених вище, сума гонорару відображається в актах виконаних робіт із розрахунком 4000,00 грн за годину виконаної роботи.

Відповідно до абзацу 2 п. 3.5 Договору сума гонорару перераховується клієнтом на поточний рахунок Виконавця або вноситься готівкою в касу Адвоката протягом 6 (шести) місяців з моменту отримання акту.

У детальному описі робіт (наданих послуг), складеного адвокатом Колісниченком А.С., зазначено, що у суді першої інстанції надано комплекс професійної правничої допомоги позивачеві, а саме: консультування у зв`язку з майбутнім позовом, аналіз та вивчення наданих документів, складання позовної заяви, формування додатків до неї та подача позову до суду, а у разі необхідності усунення недоліків поданої позовної заяви, складання заяви про забезпечення позову, формування додатків до неї і подання її до суду, складання заяв, клопотань, заперечень по справі, розмір гонорару фіксований 80000,00 грн. Вартість виконаних робіт (наданих послуг) за професійну правничу допомогу складає 80000,00 грн.

Згідно акта виконаних робіт від 19 жовтня 2024 року Адвокат здав, а Клієнт прийняв роботи (послуги), виконані Адвокатом у відповідності до умов Договору про надання професійної правничої допомоги від 19.06.2024 року № 19/06/2024 у суді першої інстанції по справі № 643/7617/24, а саме: консультування у зв`язку з майбутнім позовом, аналіз та вивчення наданих документів, складання позовної заяви, формування додатків до неї та подача позову до суду, а у разі необхідності усунення недоліків поданої позовної заяви, складання заяви про забезпечення позову, формування додатків до неї і подання її до суду, складання заяв, клопотань, заперечень по справі, розмір гонорару фіксований 80000,00 грн. Вартість виконаних робіт (наданих послуг) за професійну правничу допомогу складає 80000,00 грн.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 р., п.88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Матеріали справи свідчать про те, що 19 червня 2024 року між ОСОБА_1 та АО «Правота» та АБ «Артура Колісниченко» було укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 19/06/2024.

Згідно із актом виконаних робіт від 19 жовтня 2024 року Адвокат здав, а Клієнт прийняв роботи (послуги), виконані Адвокатом у відповідності до умов Договору про надання професійної правничої допомоги від 19.06.2024 року № 19/06/2024 у суді першої інстанції по справі № 643/7617/24, а саме: консультування у зв`язку з майбутнім позовом, аналіз та вивчення наданих документів, складання позовної заяви, формування додатків до неї та подача позову до суду, а у разі необхідності усунення недоліків поданої позовної заяви, складання заяви про забезпечення позову, формування додатків до неї і подання її до суду, складання заяв, клопотань, заперечень по справі, розмір гонорару фіксований 80000,00 грн.. Вартість виконаних робіт (наданих послуг) за професійну правничу допомогу складає 80000,00 грн.

Представник позивача адвокат Колісниченко А.С. подав заяву про розподіл судових витрат, в якій просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 80000,00 грн. До заяви долучено копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Колісниченка А.С.; копію ордера; копію детального опису робіт (наданих послуг); копію договору про надання професійної правничої допомоги; копію акта виконаних робіт; докази направлення заяви іншим учасникам справи.

Копію вказаної заяви було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку (т.1 а.с.215).

Відповідач клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до суду першої інстанції не подавав.

Колегія суддів зазначає, що саме зацікавлена сторона має вчинити дії, подавши відповідні заперечення, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

З урахуванням наведеного, оскільки відповідач з клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не звертався, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу з власної ініціативи.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 12 червня 2024 року у справі № 444/3403/20.

Відповідно до пункту 2 частини 1статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до положень статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду в частині визначення розміру витрат на правничу допомогу підлягає зміні, а заява про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.367,368,369, ст.374, ст.376,381,382-384,389,390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Колісниченка Артура Сергійовича задовольнити.

Додаткове рішення рішення Московського районного суду м.Харкова від 30 жовтня 2024 року змінити.

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Колісниченка Артура Сергійовича задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит- Капітална користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 80 000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбаченихст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повний текст судового рішення складено 05.03.2025 року