УХВАЛА

05 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 759/4036/18

провадження № 61-5601св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьоїсудової палати Касаційного цивільного суду:

судді-доповідача - Петрова Є. В.,

суддів: Грушицького А. І., Карпенко С. О., Литвиненко І. В., Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олександрович,

розглянув заяви суддів Пророка Віктора Васильовича та Литвиненко Ірини Вікторівни про самовідвід у справі за клопотанням Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про повернення надмірно сплаченого судового збору за подання касаційної скарги на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року усправі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олександровича про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р. О., в якому просила скасувати рішення приватного нотаріуса від 02 вересня 2016 року, індексний номер 31200312, про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ КБ «ПриватБанк».

Святошинський районний суд міста Києва рішенням від 03 липня 2018 року позов задовольнив. Скасував рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р. О. від 02 вересня 2016 року, індексний номер 31200312, про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ КБ «ПриватБанк».

Київський апеляційний суд постановою від 14 лютого 2019 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишив без задоволення, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 липня 2018 року - без змін.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. постановою від 28 серпня 2019 року касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задовольнив частково. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року скасував і ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

14 січня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до Верховного Суду клопотання, у якому просило повернути йому надмірно сплачений судовий збір за подання касаційної скарги на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року у цій справі у розмірі 12 226,40 грн.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14 січня 2025 року зазначене клопотання передано судді-доповідачеві Петрову Є. В.

З метою вирішення питання про повернення АТ КБ «ПриватБанк» надмірно сплаченого судового збору за подання касаційної скарги Верховний Суд 20 січня 2025 року витребував матеріали справи № 759/4036/18 із Святошинського районного суду міста Києва.

23 січня 2025 року справу № 759/4036/18 передано до Верховного Суду.

Верховний Суд призначив розгляд справи на 05 лютого 2025 року.

Протоколом автоматизованого визначення складу колегії суддів від 30 січня 2025 року для розгляду зазначеного клопотання визначено п`ять суддів, які входять до складу колегії: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Пророка В. В., Ситнік О. М.

Також, протоколом повторного автоматизованого визначення складу колегії суддів від 04 лютого 2025 року, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Ситнік О. М., для розгляду зазначеного клопотання визначено суддів, які входять до складу колегії: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Карпенко С. О., Литвиненко І. В., Пророка В. В.

Перед початком розгляду клопотання по суті, 05 лютого 2025 року, судді Пророк В. В. та Литвиненко І. В. заявили самовідвід у справі № 759/4036/18 (провадження № 61-5601св19) з метою забезпечення реалізації учасникам справи права на судовий захист незалежним та безстороннім судом, визначеним законом, а також недопущення виникнення обставин, які б могли викликати сумніви щодо неупередженості судді і забезпечення довіри учасників справи та сторонніх спостерігачів до судових рішень Верховного Суду, посилаючись при цьому на положення пункту 4 частини першої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Судді Пророк В. В. та Литвиненко І. В. обґрунтовували заяви про самовідвід тим, що судді чи працівники суду не мають будь-яких нормативно встановлених механізмів самовільно формувати склад суду для розгляду, зокрема, клопотань про повернення сплаченої суми судового збору. Беручи до уваги те, що ні ЦПК України, ні Законом України «Про судовий збір» не врегульоване питання складу суду, яким вирішується питання повернення судового збору, 04 березня 2021 року було проведено нараду суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, про що оформлено відповідний протокол. При цьому, на цій нараді суддів було вирішено, що ухвалу про повернення судового збору суддя постановляє одноособово.

Перевіривши наведені суддями Верховного Суду Пророком В. В. та Литвиненко І. В. доводи на обґрунтування заяв про самовідвід, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

У частині першій статті 39 ЦПК України встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з частинами першою та другою статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Посилаючись на порушення порядку визначення суддів для розгляду цієї справи, судді Пророк В. В. та Литвиненко І. В. зазначали, що 04 березня 2021 року на нараді суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду було вирішено, що ухвалу про повернення судового збору суддя постановляє одноособово.

Разом із тим, зі змісту протоколу наради суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 березня 2021 року відомо, що на цій нараді вирішувалося тільки питання стосовно того, який саме склад суду має постановляти ухвалу про повернення заявнику сплаченої суми судового збору за подання касаційної скарги у разі, якщо суд відмовив у відкритті касаційного провадження у справі або закрив провадження у справі. Водночас питання про те, який склад суду повинен постановляти ухвалу про повернення судового збору у випадку, коли особа подала відповідне клопотання після прийняття судом касаційної інстанції постанови за результатами розгляду касаційної скарги, на нараді суддів не обговорювалося та на голосування не ставилося і, відповідно, рішення з цього приводу не приймалося.

У цій справі Верховний Суд ухвалою від 05 вересня 2019 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк», а ухвалою від 14 серпня 2019 року призначив справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів.

За результатами розгляду касаційної скарги Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. постановою від 28 серпня 2019 року скасував рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року і ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

АТ КБ «ПриватБанк» подало клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору за подання касаційної скарги 14 січня 2025 року, тобто вже після прийняття Верховним Судом постанови по суті спору.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 415 ЦПК України постанова або ухвала суду касаційної інстанції оформлюється суддею-доповідачем (іншим суддею, якщо суддя-доповідач не згодний з постановою/ухвалою) і підписується всім складом суду, який розглядав справу, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Отже, регламентуючи порядок вирішення процесуальних питань, зокрема про повернення надмірно сплаченого судового збору за подання касаційної скарги, після формування складу суду, який розглядав справу, закон розмежував, що такі питання вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал не одноособово суддею-доповідачем, а всім складом суду, який розглядав справу по суті (у цьому випадку - колегією Верховного Суду у складі п`яти суддів).

Практика вирішення питання про повернення суми судового збору, в тому числі у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, шляхом постановлення ухвали всім складом суду, який розглядав справу по суті (у випадку, коли особа подала відповідне клопотання чи заяву після постановлення судом касаційної інстанції постанови за результатами розгляду касаційної скарги) підтримується й Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 12 травня 2020 року у справі № 464/104/16-ц (провадження № 14-441цс19), від 10 січня 2024 року у справі № 910/3208/22 (провадження № 12-47гс23), від 17 липня 2024 року у справі № 990/106/22 (провадження № 11-124заі22), від 23 жовтня 2024 року у справі № 917/1212/21 (провадження № 12-36звг24), від 14 листопада 2024 року у справі № 990/188/23 (провадження № 11-191заі24), а також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в ухвалах від 15 травня 2024 року у справі № 646/4738/19 (провадження № 61-14023св23), від 11 вересня 2024 року у справах № 199/7376/16 (провадження № 61-12000св21) і № 676/186/20 (провадження № 61-18829св21), від 20 листопада 2024 року у справі № 442/1199/22 (провадження № 61-2244св24), від 04 грудня 2024 року у справі № 760/28889/20 (провадження № 61-5000св24).

Отже, посилання суддів Пророка В. В. та Литвиненко І. В. як на підставу для їх самовідводу на порушення порядку визначення складу суддів для розгляду цієї справи не знайшли свого підтвердження та є необґрунтованими.

Інших, визначених статтями 36 та 37 ЦПК України підстав для їх самовідводу, також не встановлено.

За таких обставин колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду відмовляє суддям Верховного Суду Пророку В. В. та Литвиненко І. В., які входять до складу зазначеної колегії суддів, у задоволенні заяв про самовідвід у зв`язку з відсутністю визначених цивільним процесуальним законодавством України обставин, які виключають їх участь у розгляді цієї справи.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяв про самовідвід суддів Пророка Віктора Васильовича та Литвиненко Ірини Вікторівни відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Є. В. Петров
СуддіА. І. Грушицький
С. О. Карпенко
І. В. Литвиненко
В. В. Пророк