№ провадження 4-с/208/7/25
УХВАЛА

Іменем України

10 лютого 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Шабельника Р.М., скаржника ОСОБА_1 , представників виконавчої служби: Астапової О., ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про зобов`язання посадову особу Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із скаргою про зобов`язання посадову особу Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вчинити певні дії.

В обґрунтування скарги зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , яка зверталася до Мін`юст південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області, директора Юрія Поймьонова з метою отримання доступу до пенсійних коштів і у відповідь йому № 05/132010, № 05/109838 від 24.09.2024 р. отримано незаконну відмову. Вважає, що наведені обґрунтування дій або бездіяльності щодо доступу до пенсійних нарахувань на рахунку банку ОСОБА_3 як єдиного джерела для життя призвели або могли призвести до смерті ОСОБА_3 . Такі дії свідчать про нехтування директором ОСОБА_4 як посадовою особою виконавчої служби законів України і порушення прав людей.

Тому просить суд скаргу на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати дії вчинені посадовою особою виконавчої служби ОСОБА_4 таким, що призвели до порушення законів України і порушення прав людей.

Зобов`язати посадову особу виконавчої служби ОСОБА_5 задовольнити заяву ОСОБА_3 від 24.09.2024 року про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 підтримав скаргу, та просить задовольнити.

В судовому засіданні представник Заводського ВДВС у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астапова О. зазначила що були виконавчі провадження щодо ОСОБА_3 , вона звернулась про визначення поточного рахунку оскільки вони не можуть вчиняти будь які дії після закриття кримінального провадження, тому виконавча служба надала відмову про винесення постанови про визначення поточного рахунку, вони направили відповідь ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник Заводського ВДВС у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Поймьонов Ю. просив відмовити в задоволенні скарги.

Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали цивільної справи та прийшов до наступного.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 55 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею першою Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно зі статтею 447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи скаржник ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_3 , яка була боржницею по виконавчим провадженням, виконавчі листи по яким повертались без виконання.

Статтею 15 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно із частиною першою статті 74 Закону № 1404-VІІІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Предметом оскарження у цій справі є дії та рішення державного виконавця щодо арешту майна, вчинені у виконавчому провадженні, яке розпочато на підставі судового рішення, а особливістю цієї справи є те, що скарга подана особою, яка не є стороною виконавчого провадження, але вважає, що оскаржуваними рішення та діями державного виконавця порушено його майнові права, через недотримання державним виконавцем вимогЗакону України «Про виконавче провадження».

Велика Палата Верховного Суду неодноразово викладала правову позицію з питань юрисдикції спорів щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця особою, яка не є стороною виконавчого провадження, зокрема, у постанові від 27 березня 2019 року в справі № 823/359/18 та ін.

Таким чином суд не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 258, 260, 447, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про зобов`язання посадову особу Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вчинити певні дії, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії ухвали.

Суддя С. М. Похваліта