"03" березня 2025 р.
Справа №336/1587/25
Провадження №2/336/1712/2025
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 березня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Представник позивача Говоруха М.М., який діє на підставі довіреності № 15566 від 27.12.2024, звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача шкоду у розмірі 36 943,80 грн., а також витраті зі сплати судового забору.

Дослідивши заяву з додатками, суддя вважає, що подану заяву належить залишити без руху, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 185 ЦПК України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає вона вимогам, встановленим статтями 175, 177 цього Кодексу та чи належить позовну заяву розглядати за правилами цивільного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа. Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

За загальним правилом, передбаченим частиною першою ст.27 ЦПК України, позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Так, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №265 від 07.02.2022 «Про деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», належним доказом зареєстрованого місця проживання фізичної особи є витяг з реєстрів територіальних громад, що передбачені Порядком створення, ведення та адміністрування реєстрів територіальних громад, затвердженим цією постановою.

З долучених до позову письмових матеріалів (копії кредитного договору) вбачається, що місцем реєстрації відповідача є: АДРЕСА_1 .

Суд 19.02.2025 звернувся з відповідним запитом до Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради.

Згідно листа заступника начальника управління-начальника відділу реєстрації фізичних осіб управління у сфері державної реєстрації від 24.02.2025 № 06.4-06/02/4974, в реєстрі територіальної громади м. Запоріжжя відсутня інформація щодо декларування/реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , рік народження невідомий.

З отриманих судом документів, вбачається, що відомості щодо зареєстрованого місця проживання/перебування ОСОБА_2 на території Шевченківського району м. Запоріжжя - відсутні.

Положеннями ч.9,10 ст.28 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Згідно із ч.10 ст.187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Виходячи з контексту ч.10 ст.187 ЦПК України, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, але якщо буде мати відповідні відомості щодо того, що місцезнаходження майна відповідача знаходиться на території відповідного району, а відтак відноситься до його територіальної юрисдикції.

Однак, будь-яких доказів, які підтверджують зареєстроване місце проживання/перебування відповідача розташоване у Шевченківському районі м. Запоріжжя, та/або те, що відповідачеві належить майно (або більша його частина), яке розташоване/знаходиться у Шевченківському районі м. Запоріжжя, позивачем надано не було.

Згідно з позовною заявою місцем проживанням відповідача ОСОБА_2 зазначено: АДРЕСА_1 , що за територіальністю відноситься до юрисдикції Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Однак, в обґрунтування вищевказаного, представником позивача до позовної заяви не надано жодного документу.

Матеріали справи не містять доказів, на підставі яких документів уповноваженими особами Військової частини НОМЕР_1 , було встановлене зареєстроване відповідно до законодавства місце проживання/перебування позичальника (паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію, довідка з реєстру територіальної громади про зареєстроване місце проживання, тощо).

Доказами, у контексті статті 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказами у цивільному процесі можуть бути: письмові, речові та електронні докази; висновки експертів; показання свідків.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків шляхом надання документів на підтвердження того, що останнє зареєстроване місце проживання відповідача розташоване у Шевченківському районі м. Запоріжжя, або відповідачеві належить майно у Шевченківському районі м. Запоріжжя.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 185, 260 ЦПК, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків заяви.

У разі невиконання ухвали в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.С. Звєздова