Справа № 646/8759/24
Провадження № 2/646/758/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.25 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий - суддя Серпутько Д.Є.,

за участі секретаря судового засідання Соболь Ю.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Червонозаводського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою, поданою представником ОСОБА_1 адвокатом Пономаренко Денисом Володимировичем до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори про скасування арешту квартири

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори про скасування арешту квартири.

В обґрунтування вказаної позовної заяви зазначив про те, що ОСОБА_1 , є співвласником об`єкта нерухомості, а саме - квартири АДРЕСА_1 .

Крім того, позивач є спадкоємцем ОСОБА_2 за законом, який також є співвласником квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 09.11.2022), у зв`язку з цим 14.03.2023 ОСОБА_1 звернувся з заявою про прийняття спадщини до третьої Харківської міської державної нотаріальної контори, на підставі чого було заведено спадкову справу №70385226.

Представником позивача зазначено, що при перевірці нотаріусом по реєстрам обтяжень нерухомого майна був виявлений запис про накладення арешту на дану квартиру, згідно ухвали б/н від 09.06.1997, винесеної Червонозаводським районним судом м. Харкова. Реєстратор - Перша Харківська міська державна нотаріальна контора.

Однак позивачу невідомо про наявність будь-яких справ, де він був би відповідачем, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит Червонозаводського районного суду м. Харкова.

У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався.

Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

Суд, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та відповідну практику Європейського суду з прав людини, як джерело право.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ч. 321 ЦК України право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

В пункті 1 та п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 № 5, роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що позивач є співвласником об`єкта нерухомості, а саме квартири АДРЕСА_1 .

При цьому, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 за законом, який також є співвласником квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 09.11.2022), у зв`язку з цим 14.03.2023 ОСОБА_1 звернувся з заявою про прийняття спадщини до третьої Харківської міської державної нотаріальної контори, на підставі чого було заведено спадкову справу №70385226.

Однак, при перевірці нотаріусом інформації з реєстру обтяжень нерухомого майна був виявлений запис про накладення арешту на дану квартиру, згідно ухвали б/н від 09.06.1997, винесеної Червонозаводським районним судом м. Харкова. Реєстратор - Перша Харківська міська державна нотаріальна контора.

На виконання ухвали суду 29.08.2024 Харківським обласним державним нотаріальним архівом направлено до суду засвідчену належним чином фотокопію повідомлення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.06.1997 з якої убачається, що позивач ОСОБА_1 , 1971 р.н., засуджений судом (рос.мов. - судья ОСОБА_3 ) по кримінальній справі з конфіскацією майна, при цьому на наявні на ім`я позивача вклади та цінні папери суд накладав арешт і забороняв проводити будь-які операції.

Отже, як убачається із зазначеного повідомлення, воно не є належним процесуальним документом про накладення арешту, стосується можливого накладення арешту лише на вклади та цінні папери та не стосується арешту об`єкта нерухомого майна, власником (співвласником) якого вказаний позивач.

Представником позивача надано до суду відповідь КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», у якій зазначено про те, що в матеріалах інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_2 будь-які документи щодо обтяження/обмеження відносно вказаного об`єкта нерухомого майна відсутні.

Крім того, позивачем не виконана ухвала суду від 29.08.2024 та не надано до суду актуальну інформацію про наявність державної реєстрації обтяжень на квартиру АДРЕСА_1 , з Державного реєстру речових прав, сформовану надавачем інформації з Державного реєстру прав за допомогою програмних засобів ведення Реєстру.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази виконання вироку суду відносно позивача у частині конфіскації його майна, а також існування, на теперішній час, арешту квартири АДРЕСА_1 , або її частини.

Частиною 7 ст. 81 ЦПК передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У зв`язку з недоведенням позивачем факту існування арешту квартири АДРЕСА_1 , відсутностю у справі інформації щодо виконання вироку суду в частині конфіскації майна позивача, у суду, на теперішній час, відсутні фактичні та правові підстави для розгляду та задоволення заявленої позовної вимоги про скасування зазначеного позивачем арешту, а також, враховуючи відсутність інших позовних вимог, зокрема, щодо оскарження правомірності дій відповідача з внесення запису № 5507852 від 17.08.2007 до облікових відомостей відповідного реєстру, відсутності офіційної відмови нотаріуса позивачу у проведенні нотаріальних дій з підстав наявності арешту вказаної квартири або її частини, суд вважає, що у задоволенні поданого позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 200, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви, поданої представником ОСОБА_1 адвокатом Пономаренко Денисом Володимировичем до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори про скасування арешту квартири АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано - після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи - в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Представник позивача: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора, , адреса: м. Харків, м-н Конституції, 1, Палац праці, 7 під`їзд, 4 поверх.

Повний текст рішення складено 28.02.2025.

Суддя Д.Є. Серпутько