Справа №351/2435/24
Номер провадження №2/351/364/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючого судді Мартинюка В.І.,

з участю секретаря судового засідання Григоращук В.І.,

представника позивача Григоренка А.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Роман Іванович, про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Снятинського районного суду Івано-Франківської області надійшов позов адвоката Григоренка А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ТОВ «УМ Факторинг», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Р.І. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. видано виконавчий напис № 186 про стягнення з позивача на користь ТОВ «УМ Факторинг», який нібито є правонаступником за правом вимоги ТОВ «Авентус Україна» грошових коштів за кредитним договором №882971 від 17.05.2019, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна», в розмірі 10 844,33 грн.

11.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О.В. відкрито виконавче провадження № 61229749 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 186 від 29.01.2020. У зв`язку з припиненням повноважень приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського О.В., примусове виконання виконавчого напису нотаріуса № 186 від 29.01.2020 здійснював приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Р.І. У вказаному виконавчому провадженні стверджується, що начебто ОСОБА_1 має прострочену заборгованість перед ТОВ «Ум Факторинг» на підставі Кредитного договору № 882971 від 17.05.2019, у зв`язку з чим відповідач здійснив дії щодо вчинення виконавчого напису № 186 від 29.01.2020 нотаріусом за Кредитним договором та стягнення грошових коштів за період з 17.05.2019 по 23.12.2019 на такі суми: сума заборгованості складає 9 844,33 грн, у тому числі заборгованість по основному боргу складає 3 987,47 грн, заборгованість по відсоткам складає 901,33 грн, пеня та інші санкції складає 4 955,53 грн, витрати за вчинення виконавчого напису складає 1 000 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню на підставі виконавчого напису нотаріуса, становить 10 844,33 грн.

Позивач вважає, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус не врахував тієї обставини, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладеним у простій письмовій формі, вже не чинні і повинен був відмовити відповідачу у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Тобто, не дотримано вимоги постанови КМУ №1172 від 29.06.1999, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку. Заборгованість, яка зазначена у виконавчому написі є спірною та не підтверджена жодними доказами, виконавчий напис вчинено на нотаріально не посвідченому договорі.

У судовому засіданні представник позивача Григоренко А.О. підтримав подану ними позовну заяву, просив її задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Ум Факторинг» у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про розгляд справи, причини неявки суду не повідомив, пояснень щодо позову не надав.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином про розгляд справи, причини неявки суду не повідомили, пояснень щодо позову не надали.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та третіх осіб.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого.

Судом встановлено, що 29.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В. вчинено виконавчий напис № 186 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УМ Факторинг» заборгованості за кредитним договором № 882971 від 17.05.2019, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна», правонаступником якого є ТОВ «УМ Факторинг» згідно договору Факторингу № 1 від 06.09.2019, в розмірі 10 844,33 грн (а.с. 27).

Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В., розглянуто заяву стягувача № 882971 від 03.02.2020 про примусове виконання та відкрито виконавче провадження № 61229749 від 11.02.2020 (а.с. 28).

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Підпунктами 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі №916/3006/17.

Матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення стягувачем боржника про порушення кредитних зобов`язань. ТОВ «УМ Факторинг», звертаючись до приватного нотаріуса за виконавчим написом, не надало підтвердження про отримання позивачем вимоги про сплату боргу, тому останній був позбавлений можливості дізнатись про наявність такої вимоги, надати на неї свої заперечення та перевірити підстави виникнення цієї вимоги.

Відповідно до п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів в редакції змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Виходячи з викладеного, суд погоджується з доводами позивача про те, що заборгованість про стягнення з нього на користь ТОВ «УМ Факторинг», не є безспірною.

Крім того, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору № 882971 від 17.05.2019, оскільки п. 2 Переліку з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, якими доповнено перелік новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Отже, станом на 29.01.2020 у нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості, що виникла за кредитним договором.

На підставі викладеного, та приймаючи до уваги ту обставину, що відповідачем не подано до суду жодних доказів щодо спростування доводів позивача, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав. Тому судовий збір за подання цієї позовної вимоги підлягає стягненню з відповідача в користь держави.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1211 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Роман Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 186, вчинений 29.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» заборгованості за кредитним договором № 882971 від 17.05.2019 у розмірі 10 844,33 грн.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», () на користь держави судовий збір за позовні вимоги про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг», , місце знаходження: вул. Ризька, буд. 73, г, офіс 7/1, м. Київ.

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського округу Незнайко Євген Вікторович, РНОКПП НОМЕР_2 , місце знаходження: вул.Левандовська, 10, м. Київ.

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Роман Іванович, РНОКПП НОМЕР_3 , місце знаходження: вул.Старосільська, 1, оф.10, м. Київ.

Повний текст рішення складено 03.03.2025.

Суддя Василь МАРТИНЮК