Справа № 199/1400/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Авраменко А.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2025 року до Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 13 лютого 2025 року в порядку ст.187 ч.ч.1, 6-8 ЦПК України отримано з Єдиного Державного демографічного реєстру інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-відповідача.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, вважаю за необхідне залишити її без руху, оскільки позов поданий з порушенням норм ст.ст.175, 177 ЦПК України, які встановлюють вимоги щодо змісту та форми позовної заяви, сплати судового збору, додання до позову певних документів тощо. Зокрема, позивачем допущено наступні порушення вимог цивільного процесуального закону при зверненні до суду із позовом:

?на виконання вимог ст.177 ч.4 ЦПК України позивач має сплатити судовий збір виходячи з ціни позову, відповідно до ст.4 ч.2 п.1 пп.1 Закону України «Про судовий збір» та ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», судовий збір має складати 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, позивач хибно посилається на звільнення його від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.13 Закону України «Про судовий збір», оскільки сама по собі наявність у позивача статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати судового збору з усіх спорів, а лише щодо тих, які безпосередньо пов`язані із захистом прав позивача саме як учасника бойових дій, тобто тих спорів, що мають пряме відношення до такого статусу позивача. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року по справі №805/3982/17-а, а також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року по справі №9901/258/20;

?виконання вимог ст.177 ч.1,5 ЦПК України позивачу необхідно вказати у позовній заяві із посиланням на докази відомості щодо його самостійного звернення до МТСБУ для отримання відшкодування та відомостей щодо наслідків такого звернення.

За таких обставин, відповідно до ст.185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху із наданням позивачу строку для усунення вищезазначеного недоліку шляхом подання до суду уточненої позовної заяви, доказів самостійного звернення позивача до МТСБУ та документу сплату судового збору в екземплярах як для суду, так і для відповідача у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185, 258, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залишити без руху та запропонувати позивачу у десятиденний строк з дня вручення даної ухвали усунути вказані вище недоліки позовної заяви.

В разі виконання позивачем ухвали судді у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У випадках невиконання ухвали судді у зазначений строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.261 ЦПК України з моменту її підписання суддею. Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.М. Авраменко