Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/237/25
Провадження № 2/506/152/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04.03.2025 року селище Окни

Суддя Красноокнянського районного суду Одеської області Бурдинюк О.С., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав,-

В с т а н о в и в:

04.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно п.5, 7 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, особи можуть бути позбавлені батьківських прав виключно з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2017 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» заборонену законодавством поведінку батьків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

При цьому, у позові відсутні будь-які дані з приводу того, чи вживалися до відповідача будь-які заходи впливу (оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу) та реагування, що б могло вказати на винну поведінку відповідача.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Однак позивачем не зазначено та до позову не долучено належних доказів щодо попередження матері про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а також доказів її винної поведінки.

Зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази. Збір означеної доказової бази є вихідною та початковою задачею, яка передує всім іншим етапам процесу позбавлення батьківських прав. Такий етап можна назвати підготовчим й основним. Далі процес позбавлення батьківських прав можна умовно поділити на 3 етапи:

1 етап - етап звернення з відповідною заявою про надання висновку про доцільність позбавлення конкретної особи батьківських прав. Така заява подається до відповідної Служби у справах дітей органу місцевого самоврядування відповідного району в місті або місцевої державної адміністрації в районі відповідної області за місцем реєстрації матері або батька, стосовно яких вирішується питання про позбавлення батьківських прав згідно з вимогами, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866, якою затверджено Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини.

2 етап - судовий етап.

3 етап - виконання судового рішення про позбавлення батьківських прав.

А тому, суд вважає, що позивач не зазначив відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, як цього вимагає п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України.

У цьому контексті суд звертає увагу на позицію ВСС України, викладену в ухвалі від 01 листопада 2017 року у справі № 211/559/16-ц, відповідно до якої позбавлення батьківських прав є передчасним без відповідного висновку органу опіки та піклування і попередження матері про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Також суд звертає увагу на прецедентну практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

В порушення вимого п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем не зазначено відомості про наявність або відсутність в учасників електронного кабінету.

Крім того, в порушенні вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, містяться розбіжності між позовною заявою та доданими до неї документами, так, відповідно до позовної заяви, мати дитини не цікавиться дитиною, натомість в характеристиці на ОСОБА_3 , від 06.02.2025 року зазначено, що «батьки учня постійно цікавляться його навчанням та поведінкою».

Окрім того, описова частина позовної заяви, а саме: десятий абзац, містить незрозуміле твердження щодо нехтування батьківських обов"язків саме батьком, а не матір"ю.

Крім того, відповідно до ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач, а відповідно до ст. 52 та ст. 53 ЦПК України, участь у справі можуть брати треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, як на стороні позивача так і на стороні відповідача.

Разом з тим, процесуальний статус органу опіки та піклування Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області не конкретизовано.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175, 185 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), третя особа: орган опіки та піклування Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області (, адреса місцезнаходження: Одеська область Подільський район селище Окни, вул. Незалежності, 2) про позбавлення батьківських прав - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунути вказані недоліки у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. С. Бурдинюк