Справа № 683/3792/24
У Х В А Л А

26 лютого 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Кутасевич О.Г.,

з участю секретаря судового засідання Братенка В.В.,

представника відповідача адвоката Яроша В.Ю.,

розглядаючи у судовому засіданні в залі суду в м.Старокостянтинові цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» про визнання кредитного договору неукладеним,

в с т а н о в и в:

09 грудня 2024 року ТОВ «Факторингова компанія Укрглобал-Фінанс» звернулось до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №4259942 від 31 грудня 2023 року в розмірі 60200 грн, яка утворилась станом на 26 серпня 2024 року, 2422 грн 40 коп. судового збору, а також 10000 грн витрат на правову допомогу.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 18 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

30 січня 2025 року ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, а також зустрічний позов до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» про визнання договору №4259942 від 31 грудня 2023 року про надання коштів на умовах споживчого кредитування неукладеним, однією із підстав якого вказував, що дія Закону України «Про електронну комерцію» не поширюється на правочини, однією із сторін якої є фізична особа, яка не зареєстрована як фізична особа-підприємець та реалізує або пропонує до реалізації товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, крім випадків, коли сторони прямо домовились про застосування положень цього закону до правочину, однак докази досягнення такої домовленості відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» відсутні.

За таких обставин, представник відповідача - адвокат Ярош В.Ю. заявив клопотання, яке підтримав у судовому засіданні 26 лютого 2025 року, в якому просив суд витребувати у позивача оригінали електронних доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин укладення договору від 31 грудня 2023 року, щодо виконання сторонами дій, визначених ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», зокрема реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі «ТОВ «Лінеура України» та усі дії в ній сторін у форматі демонстрації інформаційних ресурсів позивача, у тому числі інформаційно-телекомунікаційної системи товариства на сайті https://credit7.ua за допомогою персонального комп`ютера.

Крім того представник відповідача адвокат Ярош В.Ю. просив визнати поданий ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» 04 лютого 2025 року протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, за межами строків подання доказів.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 січня 2025 року поданий ОСОБА_1 , відзив на позов, а також зустрічний позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» про визнання кредитного договору неукладеним, прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження та ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Заслухавши представника позивача Яроша В.Ю. на підтримання заявлених клопотань, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке.

Згідно з ч.1, 2 ст.100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), вебсайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ч.1, 6 ст.95, ч.5 ст.100 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

З системного аналізу положень ЦПК України вбачається, що до суду можуть бути подані оригінали електронних доказів, електронна копія електронного доказу, засвідчена електронним підписом, а також паперова копія електронного доказу, засвідчена у встановленому законом порядку засвідчувальним написом «Згідно з оригіналом», найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, що скріплюється печаткою.

Водночас необхідно відрізняти примірник електронного документа, який є оригіналом, від електронної копії.

Статтею 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу (абз. 1-3статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством (абз. 4-6ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Відповідно до абз. 1-2 ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа та допустимість електронного документа як доказу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 29.01.2021 у справі № 922/51/20 учасник справи на обґрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ у таких формах: оригінал; електронна копія, засвідчена електронним цифровим підписом; паперова копія, посвідчена в порядку, передбаченому законом.

Позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» сформована в системі «Електронний суд» та скріплена електронним цифровим підписом представника позивача, а додані до неї докази у виді копій засвідчені у відповідності до вимог законодавства.

Відповідачем не доведено належних обґрунтувань щодо невідповідності копії спірного договору та додатків до нього їх оригіналам.

Згідно з частинами 12, 13 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Учасник справи на обгрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ у таких формах: оригінал; електронна копія, засвідчена електронним цифровим підписом; паперова копія, посвідчена в порядку, передбаченому законом.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства. Підписуючи договір, позичальник погоджується на укладення договору саме такого змісту.

Позивачем була надана паперова копія Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4259942 від 31 грудня 2023 року, який укладено з відповідачем в електронній формі, підписав його електронним підписом, використовуючи одноразовий ідентифікатор.

З урахуванням наведених норм матеріального права слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є укладеним у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). При зверненні до суду копії наданих документів належним чином були завірені позивачем, а тому суд вважає, що підстав для витребування оригіналу електронного договору немає.

Разом з тим, оскільки спірний договір був укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-комунікаційної системи із застосуванням електронного підпису позикодавця/кредитора та електронного підпису одноразовим ідентифікатром позичальника згідно Закону України «Про електронну комерцію», беручи до уваги, що завданням суду є надання оцінки усім доводам сторін, на підтвердження та спростування заявлених вимог, враховуючи предмет спору, обставини справи та заперечення відповідачем факту укладення договору споживчого кредиту, а також те, що витребування судом згідно ч.7 ст.81 ЦПК України доказів, що підтверджують факт укладення відповідачем договору покликано усунути сумніви у достовірності поданих сторонами доказів та сприяти швидкому та об`єктивному з`ясуванню обставин, що мають значення для справи, та витребувані докази стосуються предмету доказування в цій справі, суд вважає необхідним витребувати у позивача ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» докази укладення відповідачем спірного договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема інформації щодо проведення ідентифікації позичальника при укладанні договору, підписання ним таких правочинів електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, заповнення заяви, здійснення інших дій, що необхідні для укладення електронного договору, яка може бути подана як в паперовій так і в електронній формі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання представника відповідача підлягає частковому задоволенню.

Крім того, твердження представника позивача Яроша В.Ю. про те, що договір кредиту №4259942 від 31 грудня 2023 року в форматі pdf та протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису подані з пропуском строку на подання доказів не ґрунтуються на вимогах ЦПК України, оскільки такі подані відповідачем за зустрічним позовом ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» 04 лютого 2025 року та долучені до відзиву на зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» про визнання кредитного договору неукладеним, тобто відповідно до вимог ст.84 ЦПК України, а тому клопотання адвоката в цій частині задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 83, 84, 258, 259, 260, 261, 273 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника позивача адвоката Яроша Василя Юрійовича про витребування доказів задовольнити частково.

Витребувати у товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» докази укладення відповідачем ОСОБА_1 договору позики №4259942 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 31 грудня 2023 року за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи (з наданням інформації щодо проведення ідентифікації позичальника ОСОБА_1 при укладені договору, підписання ним таких правочину електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, заповнення заяв, здійснення інших дій, що необхідних для укладення вищевказаного договору в електронній формі).

Витребувані докази надати суду у строк до 20 березня 2025 року.

Роз`яснити, що відповідно до ч.7, 8 ст.84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України.

Відмовити представнику позивача адвокату Ярошу Василю Юрійовичу у задоволенні клопотання про визнання поданих ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» доказів, зокрема протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, долучених до відзиву на позов ОСОБА_1 до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» про визнання кредитного договору неукладеним, такими що подані за межами строків подання доказів.

Проведення підготовчого засідання відкласти на 11 годину 20 березня 2025 року.

Ухвала є обов`язковою для виконання та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: