ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року м. Чернівці

справа № 727/1326/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

секретар Факас А.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 22 листопада 2024 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Чернівецької міської ради, ОСОБА_3 , третя особа: ТОВ «ЄВРО НАФТА КМ» про визнання протиправними дій, скасування рішення, визнання недійсним договору,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Чернівецької міської ради, ОСОБА_3 , третя особа ТОВ «ЄВРО НАФТА КМ» про визнання протиправними дій, скасування рішення, визнання недійсним договору.

Посилались на те, що прийнятими рішеннями Чернівецької міської ради по передачі ОСОБА_3 земельних ділянок для обслуговування належного останньому об`єкту нерухомості по АДРЕСА_1 порушуються права позивачів на користування, володіння та розпорядження своєю власністю: земельними ділянками та житловими приміщеннями.

Стверджують, що весною 2023 року почались будівельні роботи на АЗС рекламна назва «ЄВРОНАФТА» по АДРЕСА_1 з розширення АЗС, їх земельні ділянки межують з АЗС, житлова квартира позивачів та нежитлові приміщення, власником яких вони є, знаходиться на відстані не більше 8 метрів від автозаправної колонки АЗС та незаконним будівництвом АЗС порушено та продовжують порушуватись їх права та права мешканців міста. Земельні ділянки позивачів межують з земельними ділянками, які передані в оренду ОСОБА_3 . Чернівецькою міською радою.

Позивач ОСОБА_4 вважає, що будівельними роботами з розширення будівель АЗС (рекламна назва: « АДРЕСА_2 порушуються її права, оскільки такі роботи здійснюються в кількох метрах від її житлової квартири та під її вікнами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

При цьому позивачі зазначають, що Чернівецька міська рада не з`ясувала, передаючи в оренду земельні ділянки, що об`єкт нерухомості збудовано ОСОБА_3 без належних документів, без затвердженого проекту, об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил, а тому дії Чернівецької міської ради є протиправними, рішення Чернівецької міської ради є незаконними та підлягають скасуванню. Також стверджують, що земельна ділянка передана в оренду використовується в нецільових призначеннях.

Просили :

1.визнати протиправними дії Чернівецької міської Ради щодо передання в оренду земельних ділянок комунальної власності площею 0,0832 га кад. № :25:003:0068 та площею 0,0168 га кад. № :25:003:0070, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 для обслуговування для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку (код 03.10 для обслуговування АЗС);

2.визнати протиправними та скасувати пункти 14 та 15 Рішення 38 сесії VIII скликання № 1488 від 26.10.2023 року, яким поновлено з 27.07.2023 року ОСОБА_3 договір оренди землі від 16.01.2020 року №11236 за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0832 га кадастровий № :25:003:0068, площею 0,0168 га кад. № :25:003:0070 терміном на 5 років для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку (код 03.10 для обслуговування АЗС);

3.визнати протиправним та скасувати пункти 10.1 та 11.1 рішення 73 сесії VII скликання Чернівецької міської Ради №1940 від 07.11.2019 року, яким було надано в оренду ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 0,0832 га кад. № :25:003:0068, земельну ділянку площею 0,0168 га кад. № :25:003:0070, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 для обслуговування для будівництва та обслуговування адміністративних будинків , офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку (код 03.10 для обслуговування АЗС);

4.визнати протиправними та скасувати пункти 4 та 5 Рішення Чернівецької міської ради 21 сесії VIII скликання №812 від 28.07.2022 року, яким поновлено з 26.02.2022 року ОСОБА_3 договір оренди землі від 16.01.2020 року №11236 за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0832 га кадастровий номер. № :25:003:0068, площею 0,0168 га кад. №:25:003:0070 терміном на 5 років для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю пов`язаною з отриманням прибутку (код 03.10для обслуговування АЗС).

5.визнати недійсними договори оренди землі №11235 та №11236 від 16.01.2020 року, які були укладені між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_3 про передання в оренду земельних ділянок комунальної власності площею 0,0832 га кад. №:25:003:0068 та площею 0,0168 га кад. №:25:003:0070, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 для обслуговування для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку (код 03.10 для обслуговування АЗС).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 22 листопада 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Чернівецької міської ради, ОСОБА_3 , третя особа ТОВ «ЄВРО НАФТА КМ» про визнання протиправними дій, скасування рішення, визнання недійсним договору, відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги. Просять рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позов.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне встановлення всіх обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Апелянти зазначають, що протиправна передача в оренду Чернівецькою міською радою земельної ділянки комунальної власності з категорії земель житлової та громадської забудови для обслуговування АЗС, подальша експлуатація АЗС відповідачем порушує права та інтереси позивачів на належне володіння, користування і розпорядження своїм майном, створює небезпеку для життя та здоров`я. Недотриманням встановлених розривів та відстаней від будинку є порушенням державних будівельних норм і прав позивача. Посилаються на те, що самочинно збудована АЗС не відповідає вимогам ДБН і санітарним правилам.

Посилаються на те, що рішення Чернівецької міської ради про передачу комунального майна ОСОБА_3 без проведення земельних торгів, позбавило позивача ОСОБА_4 , як користувача суміжної земельної ділянки, взяти участь у цих торгах.

Зазначають, що передача в оренду Чернівецькою міською радою земельних ділянок з категорії земель житлової та громадської забудови для обслуговування АЗС є протиправним та підтверджує використання орендованої землі всупереч її цільовому призначенню.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Чернівецька міська рада подала відзив на апеляційні скарги, просить апеляційні скарги залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_3 подав відзив на апеляційні скарги. Вважає рішення суду першої інстанції законними та обґрунтованим, доводи апелянтів безпідставними.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено наступне. Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради за №549/14 від 03 липня 2001 року ВАТ «Чернівецьке автотранспортне підприємство -17754» для виробничих потреб надано в користування земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 3,7493 га.

АЗС, яка позначена у плані земельної ділянки та топографічному плані (М 1:2000), була збудована у цьому місці в 1997 році і Розпорядженням виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 386-р від 24.07.1997 року була введена в експлуатацію.

На момент отримання у користування земельної ділянки по АДРЕСА_4 та споруди за цією адресою, в т.ч. АЗС, адміністративна будівля літ. Б площею 442,8 кв.м. та мийка літ. Ж. площею 124,1 кв.м., перебували у власності ВАТ «Чернівецьке автотранспортне підприємство-17754».

ВАТ «Чернівецьке автотранспортне підприємство-17754» в 2003 році відчужило на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 АЗС, адміністративну будівлю літ. Б площею 442,8 кв.м. та мийку літ. Ж. площею 124, 1 кв.м.

31 грудня 2003 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відчужили на користь ОСОБА_7 АЗС по АДРЕСА_4 , що підтверджується договором реєстрації №4814 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Після відчуження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . АЗС на користь ОСОБА_7 , належна їм адміністративна будівля літ. Б була реконструйована у продуктовий магазин і бар (на першому поверсі) та квартиру (на другому поверсі), що підтверджується рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №127/3 від 22.02.2005р.

Незважаючи на те, що біля належної їм адміністративної будівлі, була запроектована, введена в експлуатація та здійснювала діяльність АЗС, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 змінили цільове призначення будівлі на бар, магазин та житло.

ОСОБА_6 на адресу контролюючих органів писав звернення про відсутність будь-яких заперечень у роботі АЗС, яка знаходиться біля їх нерухомості.

Також відсутність будь-яких заперечень щодо АЗС підтверджується іх погодженням передачі власнику АЗС ОСОБА_7 земельної ділянки під обслуговування АЗС.

Рішенням Чернівецької міської ради №79 від 27.07.2006р. у ВАТ «Чернівецьке автотранспортне підприємство-17754» було вилучено частину земельної ділянки площею 0,1 га по АДРЕСА_4 та затверджено проект відведення та надано ОСОБА_7 земельної ділянки по АДРЕСА_4 площею 0,0832 га та земельну ділянку площею 0,168 га в оренду для обслуговування АЗС.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14.12.2010 р. №814/22 «Про впорядкування нумерацій будинків по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 » змінено АДРЕСА_4 на АДРЕСА_1 , АДРЕСА_5 на АДРЕСА_6 .

З матеріалів справи вбачається, що земельні ділянки комунальної власності з кадастровими номерами :25:003:0068 (площею 0,0832 га) та :25:003:0070 (площею 0,0168 га) з 2006 року перебували в оренді у різних фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що пов`язано із переходом права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою АДРЕСА_1 , зокрема у:

- ОСОБА_7 на підставі рішення Чернівецької міської ради від 27.07.2006 № 79 та від 27.10.2006 № 136, договори оренди землі від 16.12.2006 № 3343, №3344. Договори оренди землі припинені рішенням Чернівецької міської ради від 24.02.2018 №1155;

- підприємця ОСОБА_8 на підставі рішення Чернівецької міської ради від 24.02.2018 №1155, договори оренди землі від 22.03.2018 №10743, № 10744. Договори оренди землі припинені рішенням Чернівецької міської ради від 05.07.2018 № 1323;

- ОСОБА_9 на підставі рішення Чернівецької міської ради від 05.07.2018 №1323, договори оренди землі від 14.08.2018 №10855, №10856. Договори оренди землі припинені рішенням Чернівецької міської ради від 07.11.2019 №1940;

- ОСОБА_3 на підставі рішення Чернівецької міської ради від 07.11.2019 №1940, договори оренди землі від 16.01.2020 №11235, №11236. Рішенням Чернівецької міської ради від 26.10.2023 №1488 поновлено ОСОБА_3 вказані договори оренди землі терміном на 5 років.

На підставі заяв ОСОБА_3 від 26.07.2019 № Г-4641/0-04/01, № Г-4642/2- 04/01 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.05.2019 №168579173, Чернівецькою міською радою рішенням від 07.11.2019 № 1940 (пункти 10.1 та 11.1) надано ОСОБА_3 в оренду земельні ділянки з кадастровими номерами :25:003:068 (площею 0,0832 га) та :25:003:0070 (площею 0,0168 га) терміном на 1 рік.

Витяг з ДРРПНМ від 30.05.2019 №168579173 містить інформацію про те, що ОСОБА_3 є власником будівель за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу від 30.05.2019 №3280, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Тумак А.М.

На підставі рішення Чернівецької міської ради від 07.11.2019 №1940, з ОСОБА_3 укладені договори оренди земельних ділянок від 16.01.2020 №11235, №11236 з кадастровими номерами :25:003:0068 площею 0,0832га та :25:003:0070 площею 0,0168га.

Рішеннями Чернівецької міської ради від 26.02.2021 №123 (пункти 1 та 2), від 28.07.2022 №812 (пункти 4 та 5) та від 26.10.2023 №1488 (пункти 14 та 15) договори оренди земельних ділянок поновлювались.

Підставами для ухвалення зокрема рішення Чернівецької міської ради від 26.10.2023 №1488 (пункти 14 та 15), були заяви ОСОБА_3 від 24.08.2023 №Г-3360/0-24/01, № -3359/0-24/01, від 22.09.2023 №Г-3714/0-24/01 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.05.2023.

З Витягу з Державного реєстру речових прав вбачається, що ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 09.03.2023 є власником квартири, об`єкту житлової нерухомості по АДРЕСА_7 .

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 09.06.2018 є власником квартири, об`єкту житлової нерухомості по АДРЕСА_3 та нежитлового приміщення, об`єкту житлової нерухомості по АДРЕСА_5 .

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону.

Звертаючись із позовом, позивачі посилались на те, що прийнятими рішеннями Чернівецької міської ради по передачі ОСОБА_3 земельних ділянок для обслуговування належного йому об`єкту нерухомості по АДРЕСА_1 порушуються права позивачів на користування, володіння та розпорядження своєю власністю: земельними ділянками та житловими приміщеннями.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що відсутні докази порушення прав, свобод та інтересів позивачів із підстав, заявлених у позові, а доводи про порушене право (законний інтерес) є абстрактними.

В апеляційних скаргах, позивачі, посилаючись на обставини, зазначені в позові, посилались на те, що договорами оренди землі, на якій розміщено АЗС, порушені їх права, оскільки весною 2023 року почались будівельні роботи на АЗС рекламна назва «ЄВРОНАФТА» по АДРЕСА_1 з розширення АЗС. Житлова квартира позивачів та нежитлові приміщення, власником яких вони є, знаходиться на відстані не більше 8 метрів від автозаправної колонки АЗС та незаконним будівництвом АЗС порушено та продовжують порушуватись їх права та права мешканців міста. Земельні ділянки позивачів межують з земельними ділянками, які передані в оренду ОСОБА_3 . Чернівецькою міською радою.

Апелянт ОСОБА_4 вважає, що будівельними роботами з розширення будівель АЗС порушуються її права, оскільки такі роботи здійснюються в кількох метрах від її житлової квартири та під її вікнами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

При цьому позивачі зазначають, що Чернівецька міська рада не з`ясувала, передаючи в оренду земельні ділянки, що об`єкт нерухомості збудовано ОСОБА_3 без належних документів, без затвердженого проекту, об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил, а тому дії Чернівецької міської ради є протиправними, рішення Чернівецької міської ради є незаконними та підлягають скасуванню. Також стверджують, що земельна ділянка передана в оренду використовується в нецільових призначеннях.

Колегія суддів вважає зазначені доводи апеляційних скарг безпідставними, враховуючи наступне.

З матеріалів справи та досліджених судом доказів встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 09.03.2023 є власником квартири, об`єкту житлової нерухомості по АДРЕСА_8 . ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 09.06.2018 є власником квартири, об`єкту житлової нерухомості по АДРЕСА_3 та нежитлового приміщення, об`єкту житлової нерухомості по АДРЕСА_5 .

Встановлено, що на підставі заяв ОСОБА_3 від 26.07.2019 № Г-4641/0-04/01, № Г-4642/2- 04/01 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.05.2019 №168579173, Чернівецькою міською радою рішенням від 07.11.2019 № 1940 (пункти 10.1 та 11.1) надано ОСОБА_3 в оренду земельні ділянки з кадастровими номерами :25:003:068 (площею 0,0832 га) та :25:003:0070 (площею 0,0168 га) терміном на 1 рік.

Витяг з ДРРПНМ від 30.05.2019 №168579173 містить інформацію про те, що ОСОБА_3 є власником будівель за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу від 30.05.2019 №3280, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Тумак А.М.

На підставі рішення Чернівецької міської ради від 07.11.2019 №1940, з ОСОБА_3 укладені договори оренди земельних ділянок від 16.01.2020 №11235, №11236 з кадастровими номерами :25:003:0068 площею 0,0832га та :25:003:0070 площею 0,0168га.

Рішеннями Чернівецької міської ради від 26.02.2021 №123 (пункти 1 та 2), від 28.07.2022 №812 (пункти 4 та 5) та від 26.10.2023 №1488 (пункти 14 та 15) договори оренди земельних ділянок поновлювались.

Підставами для ухвалення зокрема рішення Чернівецької міської ради від 26.10.2023 №1488 (пункти 14 та 15), були заяви ОСОБА_3 від 24.08.2023 №Г-3360/0-24/01, № -3359/0-24/01, від 22.09.2023 №Г-3714/0-24/01 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.05.2023.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відносини у сфері найму (оренди) земельної ділянки регулюються ЦК України, ЗК України, Законом № 161-XIV, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату (частина перша статті 792 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону № 161-XIV).

Відповідно до ст. 13 Закону № 161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди земельної ділянки є двостороннім, консесуальним, строковим та оплатним.

Відповідно до ч.1 ст. 14 Закону № 161-XIV договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально. Власник земельної ділянки може встановити вимогу нотаріального посвідчення договору оренди землі та скасувати таку вимогу. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на земельну ділянку та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом.

З моменту набуття права власності на нерухоме майно особа, яка стала новим власником такого майна, одночасно набуває право оренди земельної ділянки, на якій розміщене це майно, у зв`язку з припиненням права власності на нього та, відповідно, припиненням права користування попереднього власника земельною ділянкою, на якій це майно розміщено.

У разі набуття права власності на нерухоме майно новий власник нерухомого майна набуває право оренди земельної ділянки, на якій воно розміщене, за договором оренди.

При цьому зміна орендаря відбувається в силу прямої вказівки закону.

Враховуючи, що ОСОБА_3 є власником будівель за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу від 30.05.2019 №3280, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Тумак А.М., на підставі заяв ОСОБА_3 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.05.2019 №168579173, Чернівецькою міською радою було надано ОСОБА_3 в оренду земельні ділянки з кадастровими номерами :25:003:068 (площею 0,0832 га) та :25:003:0070 (площею 0,0168 га), оскільки він є власником нерухомого майна, на яких воно розміщене.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Чернівецьке автотранспортне підприємство - 17754» зверталось в суд з позовом до Чернівецької міської ради, департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання незаконним і скасування рішень, визнання недійсними договорів оренди землі, визнання недійсним присвоєння кадастрових номерів.

22.01.2021 рішенням Господарського суду Чернівецької області в задоволенні позову ТОВ «Чернівецьке автотранспортне підприємство-17754» про визнання незаконним і скасування рішень, визнання недійсними договорів оренди землі, визнання недійсним присвоєння кадастрових номерів - відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.07.2021 залишено без змін рішення суду першої інстанції.

Вищезазначеними судовими рішеннями було встановлено законність передачі Чернівецькою міською радою в оренду земельних ділянок комунальної власності площею 0,0832 га та площею 0,0168 га з кадастровими номерами :25:003:0068 і :25:003:0070.

У ч. 1 ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Такий висновок зроблено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, провадження № 12-158гс18.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав

та вплив на порушника.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків.

Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. Зазначений висновок міститься в постанові Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20.

Відповідно до ст. ст. 76, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 80, ч.1 ст.81, ст. 89 ЦПК України достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною 2 ст. 83 ЦПК України зазначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи спір по суті, суд повинен установити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного цивільного права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) розпочато провадження у справі, належним позивачем. Брак права на позов у матеріальному розумінні матиме наслідком ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову незалежно від інших установлених судом обставин, оскільки лише наявність такого права в особи обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб. Тобто, лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 907/29/19, провадження № 12-17гс20.

Позивачами заявлено позовні вимоги про визнання протиправними дій та рішень Чернівецької міської ради щодо надання землі в оренду по АДРЕСА_1 , площею 0,0832 га кадастровий № :25:003:0068, площею 0,0168 га кадастровий №:25:003:0070 для нерухомого майна ОСОБА_3 та визнання недійсними договори оренди землі, однак, зі змісту позову та апеляційних скарг фактично вбачається, що позивачі не погоджуються з розміщенням та діяльністю АЗС, яка знаходиться на цих земельних ділянках.

Однак, як було зазначено та підтверджено матеріалами справи, на момент придбання позивачами у родини ОСОБА_10 приміщень по АДРЕСА_5 та квартири по АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 здійснювало свою діяльність і їм про це було відомо.

Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору, повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Заявляючи позовні вимоги про визнання протиправними дій та рішень Чернівецької міської ради щодо оренди землі по АДРЕСА_1 , площею 0,0832 га кадастровий № :25:003:0068, площею 0,0168 га кадастровий №:25:003:0070 для нерухомого майна ОСОБА_3 , що знаходиться на цих земельних ділянках, та визнання недійсними договорів оренди землі, позивачами обрано неефективний та неналежний спосіб захисту, оскільки скасування оскаржуваних рішень органу місцевого самоврядування та договорів оренди землі не вплине на права позивачів.

Крім того, позивачами не зазначено, яким чином право оренди на земельні ділянки ОСОБА_3 порушує права позивачів на користування, володіння та розпорядження нерухомим майном, що перебуває у їх власності.

Враховуючи відсутність порушеного права, законність винесених органом місцевого самоврядування рішень про надання в користування земельної ділянки для обслуговування розміщеного на ній об`єкту нерухомості, що належить на праві власності ОСОБА_3 , відсутність підстав для визнання правочину недійсним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апелянтів є аналогічними тим доводами, які були викладені ними в позові та перевірялися судом першої інстанції під час розгляду цього спору, однак висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться до суб`єктивного тлумачення чинних норм законодавства України та незгоди з висновками суду першої інстанцій стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом та не можуть бути підставами для скасування судового рішення.

Суд першої інстанцій забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

При розгляді апеляційної скарги апелянт ОСОБА_2 просив винести окрему ухвалу, як він зазначив на відповідні органи, зокрема і на Чернівецьку міську раду щодо порушень вимог закону.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 5 - 7 ст.262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Тлумачення ч. 1 ст. 262 ЦПК України свідчить, що суд постановляє окрему ухвалу лише тоді, якщо під час вирішення спору встановить порушення певним органом чи іншою особою вимог законодавства або недоліки в їхній діяльності.

З аналізу вказаної статті вбачається, що окрема ухвала суду - це ухвала, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушення.

Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення.

Тобто, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється.

Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

Колегія суддів зазначає, що під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, не було встановлено підстав для постановлення окремої ухвали.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 375 ЦПК України, є підставою для залишення апеляційних скарг без задоволення, а рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 141, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 22 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. Повна постанова складена 4 березня 2025 року.

Судді І.Б. Перепелюк

Н.К. Височанська

І.М. Литвинюк