Єдиний унікальний номер 448/302/25
Провадження № 2/448/288/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03.03.2025 суддя Мостиського районного суду Львівської області Гіряк С.І., перевіривши додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Мостиська міська рада Львівської області, як орган опіки та піклування, про розірвання шлюбу та встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и л а :

1. 21.02.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Мостиська міська рада Львівської області, як орган опіки та піклування, в якому просить:

1.1. розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований виконавчим комітетом Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області за актовим записом №44;

1.2. встановити юридичний факт, що він, ОСОБА_1 , самостійно одноособово утримує та здійснює догляд за малолітнім сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. Відповідно до вимог ст.187 ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє, чи відповідає вона вимогам, викладеним у ст.ст.175, 177 ЦПК України, чи немає підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження і за відсутності таких підстав - відкриває провадження у справі.

3. Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, приходжу до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України, та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

4. Згідно із ч.ч.1, 5 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб; Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

5. Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

6. Порядок подання доказів безпосередньо до суду регулюється положеннями ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ч.ч.2, 4 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

6. У поданому позові позивач вказує, що 18.12.2024 звертався до Мостиської міської ради Львівської області, як органу опіки та піклування, із заявою про надання висновку у щодо розв`язання спору, однак відповіді з органу опіки та піклування немає,у зв`язку з чим просить витребувати даний висновок.

6. Однак, позивач докази, які підтверджують, що він здійснив всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання доказу - письмового висновку щодо розв`язання спору, не надав. Окрім цього, матеріали справи не містять відомостей, що позивачу було відмовлено у наданні такого висновку.

Відповідного висновку органу опіки та піклування до позовної заяви не додано, що у свою чергу позбавляє суд можливості в подальшому повно та всебічно з`ясувати всі обставини справи та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

7. Окрім цього, згідно ст. 20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

8. Таким чином, у позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу та вимог про встановлення факту, що має юридичне значення, які не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права.

9. В даній ситуації суддя звертає увагу, що вирішуване питання про відкриття провадження по справі охоплюється змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд.

10. Так, стосовно питання доступу до суду Європейський Суд з прав людини в своїй прецедент ній практиці звертає увагу на те, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань. Європейський Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (див. ухвалу щодо прийнятності у справі «МПП «Голуб» проти України» від 18 жовтня 2005 року).

11. А тому, в даній ситуації встановлення цивільним процесуальним законодавством вимог до позовної заяви і залишення поданого позивачем позову до суду без руху, у зв`язку із його невідповідністю вимогам, передбачених законом, ґрунтується на нормах закону і слугує меті здійснення правосуддя, що в цілому не являється обмеженням доступу позивача до суду.

12. Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

13. У зв`язку із наведеним, враховуючи, що позовна заява подана без додержання вказаних вище вимог, її необхідно залишити без руху із зазначенням недоліків позовної заяви, способу і строку їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 175-177, 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и ла :

1.Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Мостиська міська рада Львівської області, як орган опіки та піклування, про розірвання шлюбу та встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

2.Запропонувати ОСОБА_1 в строк протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху привести позовну заяву у відповідність з вимогамиЦивільного процесуального кодексу України, шляхом усунення вищевказаних недоліків.

3.Роз`яснити, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає зазначені вище вимоги, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

4.Якщо позивачем не будуть усунуті недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

5.Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Ухвала суду підписана 03.03.2025.

Суддя Світлана ГІРЯК