Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7281/24
Провадження № 2/711/180/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого - судді Скляренко В.М.
при секретарі Кошубєєвій Л.В., Кофановій А.О.
за участі:
представників позивача Зими Д.О., Бойка А.С.
відповідачки ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, -
в с т а н о в и в:

КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість з оплати послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання, яка утворилась станом на 01.04.2024, в розмірі 187 208,08грн., а також судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що станом на 01.04.2024 обліковується заборгованість в розмірі 187 208,08грн. з оплати послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання до житла за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі проживають у такому житлі і є споживачами надаваних позивачем послуг. Оскільки відповідачі в добровільному порядку не здійснюють оплати спожитих послуг, то позивач вимагає стягнути з них відповідну заборгованість в солідарному порядку.

Письмового відзиву проти позовних вимог від відповідачів не надходило.
20.09.2024 судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
20.12.2024 від представника позивача Зима Д.О., який діє на підставі довіреності №11/40 від 04.01.2024, на адресу суду надійшли письмові пояснення з детальним роз`ясненням обґрунтування розміру щомісячних нарахувань вартості надаваних позивачем послуг щодо житла відповідачів.
27.01.2025 від представника позивача Бойко А.С., який діє на підставі довіреності №11/66 від 06.01.2025, на адресу суду надійшли додаткові письмові пояснення до наданого позивачем розрахунку заборгованості.
В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні з підстав, викладених у позові. Зазначили, що відповідачі тривалий час стабільно не сплачують послуги з постачання теплової енергії до їх житла, внаслідок чого двічі з них стягувались відповідні суми боргів судовими наказами. Пояснили, що вартість послуг з опалення та обчислювались з врахування показників загальнобудинкового лічильника та площі квартири, а вартість послуг з гарячого водопостачання за нормами споживання на одну зареєстровану у помешканні особу.
Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні 29.10.2024р. пояснила, що позовні вимоги визнає частково в межах половини суми боргу, що не перевищує 100 000грн., і погоджується на укладання договору реструктуризації. Зазначила, що господарем квартири є її батько ОСОБА_2 який проживає у квартирі з моменту заселення будинку. Інші мешканці були зареєстровані пізніше, починаючи з 2001 року. Зауважила, що між сторонами тривалий час існує спір щодо якості надаваних послуг, оскільки взимку температура повітря в квартирі іноді була в районі 10Со. Оскільки позивач відмовлявся здійснити перерахунок вартості надаваних послуг, то відповідачі відмовляються їх оплачувати. Додатково пояснила, що на теперішній час позивач нараховує вартість послуг за завищеними тарифами, а розрахунок відповідних нарахувань є необґрунтованим. Також зазначила, що розмір пенсії її батьків відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не дозволяє оплачувати вартість послуг з централізованого опалення, що нараховується щомісячно позивачем.
Інші відповідачі у судове засідання не з`явилися і про причини неявки не повідомили. Натомість, враховуючи що всі відповідачі були належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, то неявка відповідачів не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані учасниками справи докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до облікових даних департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради відповідачі з 22.01.1992 і по теперішній час мають зареєстроване місце проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 36-38/.
Зазначено житлове приміщення являє собою житлову квартиру загальною площею 67,3кв.м. (далі квартира), що не заперечувалось відповідачами.
На підставі рішень виконавчого комітету Черкаської міської ради №520 від 24.05.2000 та №1480 від 31.10.2007 КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» є надавачем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання населенню м. Черкаси до житла за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 15, 145-149/.
Між сторонами не укладено в письмовому вигляді договору про надання комунальних послуг.

В квартирі відповідачів відсутні лічильники обліку теплової енергії та гарячої води у зв`язку з чим позивач здійснював нарахування вартості послуг з централізованого опалення на підставі показників будинкового лічильника загального обліку теплопостачання пропорційно опалювальній площі квартири, а вартість послуг з гарячого водопостачання нараховувалась відповідно до затверджених нормативів споживання за кількістю осіб, які проживають у квартирі.

На теперішній час у квартирі зареєстровано місце проживання п`яти осіб, з яких повнолітніми є тільки відповідачі, що підтверджується інформацією департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради /а.с. 9-10/.

Облік вартості надаваних позивачем до квартири відповідачів послуг здійснюється за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що відкритий на ім`я ОСОБА_2 ..

Згідно наданої позивачем оборотної відомості за особовим рахунком № НОМЕР_1 /а.с. 4-6, 134-137/ за період з 01.01.2010 по 01.04.2024 заборгованість споживачів перед позивачем з оплати послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання складає 195 962,04 грн.

Згідно судового наказу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.11.2011 №2н-2482/2011 з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стягнуто солідарно на користь КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг в сумі 3912,61 грн., в тому числі 605,48 грн. інфляційних збитків та 170,20 грн. трьох відсотків річних /а.с. 86/.
Судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.12.2016 №711/9977/16-ц (провадження №2-н/711/693/16) з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стягнуто солідарно на користь КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 01.01.2016 в сумі 8753,96 грн., а також три відсотки річних в сумі 176,53 грн., інфляційні збитки в сумі 1810,96 грн., що разом становить 10 741,45 грн. Відповідне судове рішення наявне в реєстрі судових рішень, що є загальнодоступним ресурсом, а потому не потребує доказування.
У зв`язку з відмовою відповідачів в добровільному порядку здійснити погашення заборгованості з оплати послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Таким чином, між сторонами існує спір з приводу виконання грошового зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг, що регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК), Житлового кодексу України (далі - ЖК), Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №2189), Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 (далі Правила №630), Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (далі Правила №830), Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1182 від 11.12.2019 (далі Правила №1182) тощо.
Надаючи оцінку доводам сторін в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 67 ЖК плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно ч. 1 ст. 10 Закону №2189 ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону №2189 споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що позивач здійснював надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання до житла відповідачів. При цьому розмір платежів з оплати послуг централізованого опалення здійснювався з урахуванням опалювальної площі житлового приміщення, а гарячого водопостачання з урахуванням кількості зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, тобто у відповідності до п. 12, 21 Правил №630, п. 24 Правил №830, п. 21 Правил №1182.
Щодо наявності у відповідачів обов`язку з оплати комунальних послуг при відсутності між сторонами відповідного договору у письмовій формі, то слід звернути увагу на наступне.
Згідно ст. 12 Закону №2189 надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.
Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг покладений як на виконавця (п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону №2189) так і на споживача (п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону №2189).
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 638 ЦК передбачено, що договір є складеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даною виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основним обов`язком споживача. Відсутність договору на постачання теплової енергії само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання споживачем.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 20.04.2016р. по справі №6-2951цс15).

За таких обставин суд доходить висновку, що з огляду на період надання послуг, то спірні правовідносини регулюються між сторонами на умовах типових договорів про надання послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання, передбачених Правилами №630, №830, №1182.

Згідно п. 3 Правил №630 послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Пунктом 18 Правил №630 передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку (п. 20 Правил №630).

Згідно п. 4 Правил №830 послуга надається споживачу для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт споживача для потреб опалення та приготування гарячої води.

Відповідно до пп. 1 п. 7 Правил №830 визначення кількості та якості послуги здійснюється відповідно до умов договору за показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії та іншими засобами вимірювальної техніки.

Пунктом 19 Правил №830 передбачено, що комерційний облік послуги здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги у будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

Згідно з п. 24 Правил №830 розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу.

Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Відповідно до п. 27 Правил №830 розподіл обсягів спожитої у будівлі послуги здійснює виконавець або визначена власником (співвласниками) будівлі інша особа, що здійснює розподіл обсягів послуги відповідно до обраної моделі договірних відносин.

Згідно з п. 33 Правил №830 плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України;

- плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Відповідно до п. 36, 37 Правил №830 споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Згідно з пп. 9 п. 48 Правил №830 виконавець зобов`язаний у разі укладення індивідуального договору або індивідуального договору з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем здійснювати розподіл загальнобудинкового обсягу спожитої теплової енергії між співвласниками багатоквартирного будинку згідно з Методикою розподілу та договорами.

Правила №1182 регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання гарячої води (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання гарячої води (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем гарячої води, порядок оплати.

Відповідно до п. 21 Правил №1182 до встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку обсяг споживання гарячої води у будівлі визначається відповідно до Методики розподілу.

Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 (далі Методика розподілу).

За обставинами спірних правовідносин судом встановлено, що в квартирі відповідачів немає засобів обліку теплової енергії та гарячої води, а тому нарахування плати за надані послуги здійснювалось позивачем згідно встановлених нормативів та тарифів, які визначались постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг (№1171 від 31.03.2015 з наступними змінами; №1813 від 10.12.2018; №1797 від 11.12.2018; №94 від 14.01.2020; №628 від 17.03.2020), а також відповідними рішеннями виконавчого комітету Черкаської міської ради (№1073 від 04.10.2021; №1199 від 28.10.2021; №1206 від 28.10.2021; №1410 від 30.11.2021; №1571 від 28.12.2021; №290 від 14.04.2022; №802 від 30.09.2022; №383 від 11.04.2023; №1218 від 05.09.2023; №1431 від 05.10.2023).

Нарахування вартості послуг з централізованого опалення здійснювалось на підставі показників будинкового лічильника загального обліку теплопостачання пропорційно опалювальній площі квартири.

Нарахування вартості послуг з гарячого водопостачання здійснювалось у відповідності до норм споживання, затверджених відповідними рішеннями виконавчого комітету Черкаської міської ради з урахуванням фактичної кількості мешканців квартири, які мають зареєстроване місце проживання у такому помешканні.

Аналіз змісту наданого позивачем розрахунку заборгованості та обліку взаєморозрахунків по о/р №11092001 свідчить, що розмір відповідних щомісячних нарахувань вартості послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідає вимогам, передбаченим Методикою розподілу, що детально відображено у наданих позивачем письмових роз`ясненнях до розрахунку заборгованості /а.с. 90-95, 138-142/.

Також слід зауважити, що одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

У постанові від 22.09.2021 у справі № 463/3724/18 Верховний Суд зробив висновок про те, що формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

У постанові Верховного Суду від 14.09.2021 у справі №910/14452/20 вказується, що Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Таким чином, суд не може вважати доведеними обставини, про які стверджує одна сторона і заперечує інша, якщо вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

Ураховуючи предмет спору у даній справі, саме до обов`язку позивача як надавача послуг належить обов`язок доказування обставин щодо розміру заборгованості відповідачів та обґрунтованості здійсненого розрахунку.

В той же час в контексті доводів відповідачки ОСОБА_1 про необґрунтоване обчислення позивачем розміру вартості послуг з централізованого палення та гарячого водопостачання, то суд зауважує, що всупереч вимог 12, 78, 81 ЦПК України відповідачами не надано суду доказів щодо наявності у наданих позивачем розрахунках помилок, а також не надано доказів невідповідності відповідних нарахувань положенням Методики розподілу та встановленим тарифам. В цьому аспекті слід зауважити, що відповідачі спільно з іншими споживачами свого будинку не обмежені у праві провести енергетичний аудит для визначення обсягу споживання теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи ГВП, результати якого можуть враховуватись при обчисленні та розподілі обсягу теплової енергії. Натомість відповідних доказів суду не надано, а відтак твердження відповідача про необґрунтованість розрахунків позивача є недоведеними.

Не надано відповідачами суду і доказів того, що надані позивачем послуги не відповідали стандартам їх якості. В цьому контексті суд зауважує, що аналіз змісту руху коштів по о/р № НОМЕР_1 свідчить, що з травня 2014 року відповідачі регулярно не здійснюють фактичної оплати вартості послуг позивача за виключенням платежів з оплати послуг з постачання теплової енергії за серпень 2014 року у сумі 128,09грн., жовтень 2018 року у сумі 121,98грн., листопад 2020 року у сумі 177,60грн. Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що така поведінка відповідачів зумовлена неналежною якістю послуг позивача, про що складались відповідні акти, які надавались суду під час попередніх судових проваджень.

За змістом відомостей, наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень, судом встановлено, що 28.08.2017 Придніпровським районним судом м. Черкаси було винесено судовий наказ №711/6042/17 про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. Такий наказ був скасований ухвалою суду від 25.09.2017 №711/6042/17. Підставою для скасування відповідного судового наказу стало надання боржниками суду копії акту від 28.01.2014, який підтверджує відсутність належної температури в помешканні, яке є об`єктом надання послуг теплопостачання, внаслідок чого суд дійшов висновку про наявність між сторонами спору про право, оскільки наданий суду розрахунок вартості послуг теплопостачання не є безспірним.

Натомість за матеріалами справи судом встановлено, що вся заборгованість, яка обчислювалась за відповідачами і виникла станом на 01.01.2016 вже стягнута з них відповідними судовими рішеннями судові накази Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.11.2011 №2н-2482/2011 та від 05.12.2016 №711/9977/16-ц. Отже фактично предметом даного судового розгляду є розмір заборгованості, який складається з вартості послуг, що надавались в період з 01.01.2016 по 01.04.2024. Проте всупереч вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України відповідачами не надано суду будь-яких доказів того, що після 01.01.2016 надавані позивачем житлово-комунальні послуги не відповідали відповідним мінімальним стандартам якості. За таких обставин суд відхиляє доводи сторони відповідачів про наявність обставин, які свідчать про наявність підстав для здійснення позивачем перерахунку вартості відповідних послуг в бік зменшення їх вартості.

Аналіз змісту інформації про розміри нарахувань та оплату послуг позивача по особовому рахунку № НОМЕР_1 свідчить, що з врахуванням встановлених тарифів розрахунок вартості наданих позивачем до помешкання відповідачів послуг арифметично здійснений вірно. Згідно наданого позивачем розрахунку за особовим рахунком № НОМЕР_1 станом на 01.04.2024 обліковується заборгованість з оплати послуг постачання теплової енергії та гарячої води в сумі 195 962,04грн. /а.с. 4/.

За змістом наданого позивачу розрахунку суд доходить висновку, що він відображає взаєморозрахунки між сторонами за весь період надання позивачем послуг до помешкання відповідачів, проте не враховує суми боргу, які вже стягнуті відповідними судовими рішеннями. Відповідні судові рішення набрали законної сили і підлягають виконанню. За таких обставин загальна сума заборгованості відповідачів з оплати послуг позивача станом на 01.04.2024, яка підлягає стягненню на підставі судового рішення в даному судовому провадженні, підлягає зменшенню на 11 890,89грн. (3136,93грн. основної заборгованості за судовим наказом від 28.11.2011 + 8753,96грн. за судовим наказом від 05.12.2016). Отже залишок боргу відповідачів перед позивачем, що утворився станом на 01.04.2024, але до теперішнього часу не стягнутий в примусовому порядку, складає 184 071,15грн (195 962,04грн. - 11 890,89грн.).

Відповідно до ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно ст. 68 ЖК наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення, а повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

За обставинами спірних правовідносин судом встановлено, що ОСОБА_2 є основним наймачем квартири, а ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є членами сім`ї основного наймача, а відтак несуть солідарний обов`язок нарівні із основним наймачем з оплати комунальних послуг, якщо інше не передбачено між ними відповідним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За таких обставин, враховуючи що позивачем в період до 01.04.2024 до квартири відповідачів належним чином надавались послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого у відповідачів існує зобов`язання з їх оплати, але надходжень коштів по о/р НОМЕР_1 не вистачало в повному обсязі для належного виконання відповідного зобов`язання (за рахунок власних коштів споживачів та за рахунок субсидій), то позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в розмірі 184 071,15 грн. є обґрунтованими і правомірними, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з наступного.
Відповідні судові витрати по справі складаються із витрат позивача з оплати судового збору, що сплачений останнім при поданні позову в розмірі 3028 грн.
Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на загальну суму 184 071,15 грн., що складає 98,32% від загальної ціни позову (187 208,08грн.), а отже на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України позивачу має бути відшкодовано за рахунок відповідачів 2977,20 грн. судового збору (3028грн. * 98,32% / 100%). Отже в якості компенсації судових витрат позивача з кожного з відповідачів слід стягнути по 992,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 11-13, 81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:
Позовні вимоги комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради (; юридична адреса вул. О.Дашковича, 62, м. Черкаси, 18001) заборгованість з оплати послуг з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання в сумі 184 071 грн. 15 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради (; юридична адреса вул. О.Дашковича, 62, м. Черкаси, 18001) в якості відшкодування судових витрат суму коштів в розмірі по 992 грн. 40 коп. з кожного.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складений 21 лютого 2025 року.

Головуючий: В.М. Скляренко