справа № 489/6635/24
провадження №2-ві/489/2/25
УХВАЛА

04 березня 2025 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді Коваленко І.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Микульшиної Г.А. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання припинити зловживання правами шляхом припинення дій

встановив:

У провадженні судді Ленінського районного суду міста Миколаєва Микульшиної Г.А. на розгляді знаходиться вказана цивільна справа № 489/6635/24.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою від 21.02.2025, яка отримана канцелярією суду 24.02.2024, про відвід головуючої судді Микульшиної Г.А. з підстав наявності в нього сумніву в неупередженості або об`єктивності судді при вирішенні спору.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що суддя Микульшина Г.А. допустила ряд процесуальних порушень, що впливають на його права, як позивача, а саме: в ухвалі про призначення підготовчого провадження суддя не зазначила обставин, наведених ним у позові, які слугували підставою його звернення до суду; не винесено ухвалу про відкладення судового засідання чи продовження строку підготовчого провадження; здійснено відкладення розгляду справи з 15.11.2024 на 10.01.2025 з порушенням вимог ст. 223 і ч.3 ст.240 ЦПК України; 10.01.2025 постановлено ухвалу про закінчення підготовчого засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.03.2025 з порушенням вимог частини першої статті 210 ЦПК України.

Крім того, за результатами звернення позивача 15.11.2024 із заявою до голови Ленінського районного суду м.Миколаєва Рум`янцевої Н.О. про поновлення його порушених особистих прав і законних інтересів, головою суду було проігноровано доводи позивача та у відповідь на його звернення внесено завідомо недостовірні відомості, що є ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою статті 356 і частини першої статті 366 КК України.

Суддя Коваленко І.В. при вирішенні скарги ОСОБА_1 від 17.01.2024 на постанову заступника начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гаїбова Р.Е. від 27.10.2023 вніс до ухвали завідомо неправдиві відомості про те, що нотаріальна заява ОСОБА_3 була надана боржнику для безперешкодного виїзду з України при перетині державного кордону, що є ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 356 і частиною першою статті 366 КК України.

Судді Коваленко І.В., ухвалою від 09.12.2024, та Кокорєв В.В., ухвалою від 18.02.2025, відмовили позивачу в задоволенні заяв про відвід судді Мікульшиної Г.А. Тим самим умисно проігнорували відвід вказаної судді, якою допущено порушення норм процесуального законодавства, що ставить під сумнів ухвалення нею обґрунтованого рішення шляхом повного і всебічного з`ясування обставин позову в умовах, коли суддя Коваленко І.В. залишив скаргу позивача від 17.01.2024 без задоволення.

Позивач вважає, що судді Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., Рум`янцева Н.О., Микульшина Г.А. і ОСОБА_4 усно допустили порушення його процесуальних прав та не виконали рішень Європейського суду з прав людини та рішень Конституційного Суду України щодо ефективного захисту порушених прав особи, що є ознаками злочину, передбаченого частиною четвертою статті 382 КК України.

Наведені обставини та дії судді Микульшиної Г.А. позивач розцінює такими, що свідчать про те, що вона не є безсторонньою та в неї бракує неупередженості для розгляду його позовної заяви від 23.08.2024 у справі № 489/6635/24, а тому суддя підлягає відводу на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

04.03.2025 суддею Ленінського районного суду міста Миколаєва Микульшиною Г.А. винесено ухвалу про необґрунтованість заявленого заявником відводу, яку передано до канцелярії суду для авторозпроділу.

04.03.2025, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву про відвід судді Микульшиної Г.А. розподіллено для вирішення судді Коваленку І.В.

За вимогами частин третьої, сьомої, восьмої статті 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Ознайомившись із заявою про відвід та матеріалами цивільної справи, суд вважає за можливе вирішити питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про відвід судді та ознайомившись із матеріалами цивільної справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

У заяві Михайлов С.П. як на підставу для відводу судді Микульшиної Г.А. вказує на наявність в нього сумнівів в неупередженості та об`єктивності судді, через порушення його процесуальних прав та законних інтересів при прийняті позову до провадження, призначенні підготовчого провадження, відкладення судового засідання та закритті підготовного провадження і призначення справи до судового розгляду по суті.

Згідно із частиною четвертою статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Оцінивши доводи заяви, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ленінського районного суду міста Миколаєва Микульшиної Г.А. відсутні, оскільки доводи заявника не свідчать про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості, об`єктивності чи безсторонності судді, та обґрунтовані виключно незгодою з процесуальними рішеннями судді та їх змістом при відкритті провадження, призначенні підготовного судового засідання, відкладення судового засідання, закритті підготовчого провадження і призначенні судового розгляду по суті, що відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою відводу судді.

Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність будь-яких підстав стверджувати, що суддя Микульшина Г.А. виявляє особисту упередженість. Також суд зазначає, презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Таким чином, наведені заявником доводи не дають суду достатніх підстав вважати про необ`єктивність та упередженість судді Микульшиної Г.А. при розгляді справи, розгляд якої триває, через що заява про відвід задоволенню не підлягає.

Також суд звертає увагу, що позивач втретє заявляє відвід судді Микульшиної Г.А., фактично з одних і тих же підстав, які відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою відводу судді, що свідчить про зловживання позивачем своїм процесуальним правом на відвід судді.

Керуючись статями 40, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ленінського районного суду міста Миколаєва Микульшиної Г.А. у цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання припинити зловживання правами шляхом припинення дій.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 04.03.2025.

Суддя І.В.Коваленко