РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/4716/24

27 лютого 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Зберун К.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 08 квітня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі ТОВ «МІЛОАН») та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний договір про споживчий кредит №2020578, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано позичальником електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

За умовами цього договору позичальник ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 12000 грн. строком на 15 календарних днів, з остаточною датою повернення кредиту 23.04.2020 року, зі сплатою відсотків 3600 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Вказує, що ТОВ «МІЛОАН» виконало у повному обсязі свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, перерахувало суму кредиту на картковий рахунок позичальника.

Відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти у визначений договором строк не повернула, проценти за користування кредитом не сплатила.

Станом на 10.07.2020 року прострочена заборгованість за кредитом становить 27240 грн. 00 коп., з яких: 12000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 14640 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками, 600 грн. 00 коп.-заборгованість за пенею.

10.07.2020 року ТОВ «Мілоан» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») на підставі договору факторингу №01/07 від 10.07.2020 р.

24.01.2022 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ» (далі ТОВ «ФК ПІНГ-ПОНГ») на підставі договору факторингу №1/15.

Покликаючись на вимоги ст. 525-530, 610-612, 631, 1046-1049 ЦК України, просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 27240 грн. 00 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Савчак Я.О. просив у задоволенні позову відмовити у зв`язку з його необгрунтованістю. При цьому вказав, що умови кредитного договору передбачають сплату комісії у сумі 3600 грн, що є незаконним та загальна вартість кредиту обумовлена 19200 грн., однак позивач безпідставно просить стягнути 27240 грн. Крім того, вважає, що позивачем не доведено факт укладення зазначеного кредитного договору, оскільки він не містить підписів сторін, а також отримання відповідачем кредитних коштів, відсутній розрахунок заборгованості за договором. Не надано достатніх доказів того, що позивач набув право вимоги до відповадача та 24.04.2023 року минув строк позовної давності для звернення за захистом порушеного права. До суду позивач звернувся 25.11.2024 року. Просив застосувати строк позовної давності та відмовити у позові. Необгрунтованими та не доведеними вважає витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн.

У відповіді на відзив представник позивача вказав, що відповідач власноручно 08.04.2020 року заповнила в особистому кабінеті на сайті ТОВ "МІЛОАН" анкету-заяву на кредит №2020578 та підписала кредитний договір від 08.04.2020 року, графік розрахунків одноразовим ідентифікатором. Відповідно до платіжного доручення №17799029 від 08.04.2020 року ТОВ "МІЛОАН" перерахувало позичальнику ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 12000 грн. на вазаний нею картковий рахунок. Доказів про те, що вказаний картковий рахунок не належить відповідачу та на нього не було зараховано кредитних коштів не надано. Підписавши кредитний договір, відповідач ствердила про те, що ознайомлена з істотними умовами договору та погодилася взяти на себе зобов`язання за цим договором. П. 2.2.3 кредитного договору визначено, що у разі порушення строків повернення кредиту відсотки продовжують нараховуватися за базовою ставкою відповідно до п. 1.6 договору протягом 60 днів. Вважає також обгрунтованими позовні вимоги в частині стягнення комісії, оскільки відповідач була ознайомлена з умовами договору. Стосовно строку позовної давності вважає, що такий строк ним не пропущено, оскільки про порушене право позивач дізнався лише 24 січня 2022 року, після укладення між ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" та ТОВ "ФК"ПІНГ-ПОНГ" договору факторингу № 1/15. Крім того, вказує, що відповідно до п. 19 роздлу "Прикінцеві та перехдні положення" Цивільного кодексу України у період дії воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 1293 ЦК України, продовжуються на строк його дії. Також вважає обгрунтованими і доведеними ті обставини, що до позивача перейшло право вимоги за договором, а також понесені витрати на професійну правничу допомогу сумі 6000 грн.

У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача вказав, що позивачем разом із відповіддю на відзив долучено письмові докази із порушенням строку та порядку їх подачі, зокрема, додаток до договору фактингу та платіжна інструкція від 12.11.2024 р. про здійснення оплати за договором про надання правничої допомоги. Також вказав, що кредитний договір не містить підписів сторін та час їх вчинення електронними підписами, що вказує на його нікчемність. Платіжне доручення на списання коштів не є належним доказом отримання вказаних коштів позичальником. Вважає, що позивачем неправомірно нараховано комісію, не надано доказів здійснення плати за договорами факторингу, максимальний розмір заборгованості за кредитом становить 15200 грн. 00 коп.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, яка вказує на те, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до положень ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 цього ж Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Як зазначено в правій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.11.2021 року у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21) будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Судом встановлено, що 08 квітня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі ТОВ «МІЛОАН») та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний договір про споживчий кредит №2020578, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано позичальником електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію", що підтверджується анкетою-заявою на кредит № 2020578 від 08.04.2020 р., в якій позичальник вказала свої анкетні дані, засоби зв`язку, контакти осіб, які можуть володіти інформацією щодо позичальника, а також відображено дату та час підписання договору; кредитним договором №2020578 від 08.04.2020 р.; графіком розрахунків.

За умовами цього договору позичальник ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 12000 грн. строком на 15 календарних днів, з остаточною датою повернення кредиту 23.04.2020 року, зі сплатою відсотків 3600 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, зі сплатою комісії в сумі 3600 грн, яка нараховується за ставкою 30,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована.

Стандартна (базова) процента ставка за користування кредитом становить 30,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. (п.1.5.2, 1.6, 1.7 договору)

Аналогічна інформація міститься в анкеті-заяві на кредит № 2020578 від 08.04.2020 року, де, серед іншого, також вказані надані позичальником згода, процес оформлення та розгляду заяви про надання кредиту, прийняті рішення по заяві та погоджені умови кредитування.

Пунктами 2.3, 2.3.1, 2.3.1.1, 2.3.1.2 передбачено пролонгацію договору кредиту. Строк пролонгації встановлено 60 днів.

Пунктом 2.4 визначено умови повернення кредиту.

Відповідно до платіжного доручення № 17799029 від 08 квітня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» перераховано на картковий рахунок ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 12000 грн.

Згідно відомостей ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення за період з 08.04.2020 року по 22.06.2020 року включно заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 2020578 від 08.04.2020 року становить 27240 грн. 00 коп. і складається із: 12000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 14640 грн. 00 коп. - заборгованість по процентам, 600 грн. 00 коп. заборгованість по комісії.

Із наведеного розрахунку ТОВ «Мілоан» вбачається, що нарахування процентів за користування кредитом відбувалися відповідно до умов договору, а саме починаючи з 09.04.2020 р. відсотки нараховувалися в сумі 240 грн., починаючи з 26.05.2020 р. - до 22.06.2020 року в сумі 120 грн. за кожен день користування кредитом (на умовах пролонгації).

10.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №01/07

Із договору факторигну №01/07 від 10.07.2020 року вбачається, що право вимоги за кредитним договором № 2020578 від 08.04.2020 р., укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , перейшло до ТзОВ «Діджи Фінанс».

Залишок боргу на момент відступлення прав вимоги становив 27240 грн. 00 коп.

24 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" укладено договір факторингу № 1/15, з якого вбачається, що право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача, що також доводиться додатком до договору факторингу, платіжними інструкціями про плату за відступлення прав вимоги, повідомленням ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" від 13.11.2024 р. про проведення повного розрахунку за договором фактрингу № 1/15

Залишок боргу на момент відступлення права вимоги становив 27240 грн. 00 коп.

Із матеріалів справи встановлено, що представником позивача на адресу відповідача направлялася досудова вимога від 02.09.2024 року щодо сплати вказаної заборгованості в термін до 30.09.2024 року, однак, заборгованість в добровільному порядку не погашена.

Із витягу з додатку до договору факторингу №01/07 від 10.07.2020 року вбчається, що на момент відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором заборгованість відповідача складає 27240 грн., з яких 12000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14640 грн. - заборгованість за відотками, 600 грн. 00 коп. - комісія.

З матеріалів справи також вбачається, що з моменту відступлення первісним кредитором права вимоги до відповідача будь-які додаткові нарахування за кредитним договором позивачем не здійснювалися.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Частина 2 ст. 615 ЦК України вказує, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Суд дійшов висновку, що позичальник ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання за кредитним договором № 2020578 від 08.04.2020 року ні перед первісним кредитором, ні перед факторами не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму позики) та нараховані проценти за користування позикою не повернула.

Доказів пртилежного суду не надано. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного кредитного договору та наявність простроченої заборгованості за кредитом.

При цьому суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що позовні вимоги є необгрунтованими, оскільки кредитний договір не містить електронного підпису, не додано доказів про отримання відповідачем кредитних коштів та про відступлення права грошової вимоги за вказаним кредитним договором.

Суд звертає увагу на те, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, відсотки за коритсування кредитом, умови його повернення, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідачем не доведено того, що кредитних коштів вона не отримала, як і того, що зобов`язання за вказаним кредитним договором нею виконане.

Разом із тим із кредитного договору вбачається, що позичальник ОСОБА_1 зобов`язалася сплатити комісію за надання кредиту в сумі 3600 грн.

Однак, надання кредиту є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою зі сторони позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інстрменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостйною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку, наведене повністю узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц.

Крім того, доказів надання кредитодавцем позичальнику додаткових послуг, їх переліку матеріали справи не містять, як і детального розрахунку комісій, нарахованих ТОВ "МІЛОАН". У відомості про щоденні нарахування та погашення лише зазначено про факт нарахування комісії в сумі 600 грн. та сплату комісії в сумі 3000 грн. при наданні кредиту.

Враховуючи викладене суд вважає, що відсутні підстави для нарахування та стягнення з відповідача комісії за вказаним кредитним договором в сумі 3600 грн., оскільки такі умови договору суперечать ст. 11, 12 Закону України «Про споживче кредитування» та є нікчемними в силу закону.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 викладено правову позицію відповідно до якої, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, в межах заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом. Зокрема підлягає до задоволення стягнення 9000 грн. 00 коп. заборгованості за тілом кредиту (12000 грн. - 3000 грн. (сплачена комісія) та відсотків за користвання кредитом в сумі 14640 грн., всього підлягає до сплати 23640 грн. 00 коп.

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у ст. 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника суми позики та процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

В той же час суд відхиляє доводи представника відповідача, що позову заяву подано у порушенням стрків позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною четвертою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 січня 2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ укладено договір факторингу № 1/15 у відповідності до умов якого позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 2020578 від 08.04.2020 р.,таким чином закінчення строку позовної давності припадає на 24.01.2025 р.

Крім того, з 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану.

Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином, враховуючи, що до введення воєнного стану загальний строк позовної давності не минув, на момент порушення права позивача та його звернення до суду з вказаним позовом діяв правовий режим воєнного стану, тому позовна заява, яка надійшла до суду 16.12.2024 року, подана в межах строку позовної давності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 23640 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд наводить наступний розрахунок (23640 х 100) : 27240 = 86,8 %, тобто позов задоволено на 86,8 %.

Розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 2422 грн. 40 коп. х 86,8 % = 2102 грн. 64 коп., тобто з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2102 грн. 64 коп. судових витрат зі сплати судового збору.

Встановлено, що витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 6000 грн. 00 коп., що підтверджується договором №43657029 від 07.08.2024 р. про надання правової допомоги, актом про підтвердження факту надання правничої допомоги від 11.11.2024 р., детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Такий розмір витрат на оплату правничої допомоги суд вважає доведеним, співмірним із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Враховувючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5208 грн. 00 коп. (6000 х 86,8 %).

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 509, 526, 527, 530, 532, 599, 610- 612, 615, 629, 631, 634, 638, 1046-1050, 1054 ЦК України ст. 2, 3-13, 19, 81, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" заборгованість за кредитним договором № 103303446 від 02.04.2021 року в розмірі 23640 (двадцять три тисячі шістсот сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5208 (п`ять тисяч двісті вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ", м. Бровари, вул. Симона Петлюри, .

Відповідач ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення складено 27 лютого 2025 року.

Суддя: Снітчук Р.М.