26 лютого 2025 року м. Київ
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленка О. В., ОСОБА_2 , Державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Харківського міського територіального округу Харківської області Малахова Галина Іванівна, про визнання недійсними електронних торгів.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 травня 2023 року позов задоволено. Визнано недійсними: електроні торги, проведені ДП «Сетам» 05 червня 2020 року із реалізації арештованого майна за лотом № 420711, а саме - чотирикімнатна квартира АДРЕСА_1 ; протокол від 05 червня 2020 року № 483496 проведення електронних торгів реалізації арештованого майна за лотом № 420711; акт від 19 червня 2020 року про проведенні електронні торги арештованого нерухомого майна за лотом № 420711, затверджений приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О. В.; свідоцтво, видане 23 червня 2020 року на ім`я ОСОБА_2 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Малаховою Г. І. про право власності на чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 на підставі акта про проведенні електронні торги арештованого нерухомого майна від 19 червня 2020 року, затвердженого приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ярмоленка О. В. та державну реєстрацію 23 червня 2020 року права власності ОСОБА_2 на неї. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 травня 2023 року в частині визнання недійсними: протоколу від 05 червня 2020 року № 483496 проведення електронних торгів реалізації арештованого майна за лотом № 420711; акта від 19 червня 2020 року про проведенні електронні торги арештованого нерухомого майна за лотом № 420711, затверджений приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О. В.; свідоцтва, видане 23 червня 2020 року на ім`я ОСОБА_2 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Малаховою Г. І. про право власності на чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 скасовано та прийнято нову постанову в цій частині про відмову у задоволенні цих вимог.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 26 лютого 2025 року касаційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленка О. В. і ДП «Сетам» та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 травня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року в оскаржуваній частині залишено без змін.

Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованих висновків про наявність підстав для визнання електронних торгів недійсними, оскільки зазначене нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя та належить чоловікові і дружині в рівних частках з моменту його придбання. Відчуження спірного нерухомого майна, частка якого належить позивачці, на електронних торгах, в рахунок погашення зобов`язань ОСОБА_4 , порушує право дружини як співвласника цього майна на вільне володіння, користування і розпорядження ним, що є неприпустимим.

Однак з висновками Верховного Суду погодитися не можу з таких підстав.

Як на підставу для задоволення позову, суди послались, зокрема на те, що здійснення продажу з електронних торгів нерухомого майна позивачки, яка не є боржником у виконавчому провадженні, в межах якого проводилась реалізація майна, порушує її законні права та інтереси і тягне за собою недійсність проведених електронних торгів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (провадження № 14-96цс21) зазначила, що вимогу про визнання недійсними електронних торгів суд може інтерпретувати як позов про визнання недійсним відповідного договору купівлі-продажу. Проте ця вимога лише за певних умов може бути ефективним способом захисту, наприклад, тоді, коли позивачем і відповідачем є продавець і покупець за договором купівлі-продажу. Право на витребування майна з незаконного володіння може мати як власник, так законний користувач майна (пункти 36, 39).

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (частина перша статті 388 ЦК України). Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень (частина друга цієї статті у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Велика Палата Верховного Суду у пункті 44 постанови дійшла висновку, що якщо позивач не був стороною договору купівлі-продажу, укладеного на електронних торгах, і, наприклад, вважає, що переможець торгів є недобросовісним та не набув право власності на придбане нерухоме майно, він може скористатися прямо визначеним законом для таких спірних правовідносин способом захисту. Для застосування вимоги про витребування майна з чужого володіння немає потреби в оспоренні електронних торгів (відповідного правочину купівлі-продажу), складених на їх підставі протоколу й акта про проведені електронні торги чи викладеного в окремому документів договору купівлі-продажу. Близькі за змістом висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (пункти 52, 57) і від 05 жовтня 2021 року у справі № 910/18647/19 (пункт 9.32)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 про визнання недійсними електронних торгів та їх результатів, викладено висновок, що якщо продавець продав товар, який належить іншій особі на праві власності, і продавець не мав права його відчужувати, тоді покупець не набуває права власності на товар, крім випадків, коли власник не має права вимагати його повернення. Зокрема, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадках, встановлених статтею 388 ЦК України (пункт 52).

Якщо позивачка вважає, що покупець не набув права власності на отримане ним спірне майно, зокрема, тому, що покупець не є добросовісним набувачем, то вона вправі скористатися передбаченим законодавством зобов`язально-правовими способами захисту права власності, передбаченими главою 83 ЦК України. Для застосування таких способів захисту немає потреби в оспоренні результатів електронних торгів або підписаного в подальшому договору купівлі-продажу (пункт 57).

Аналогічний за змістом висновок викладений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 жовтня 2021 року у справі № 910/18647/19.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 13 листопада 2024 року у справі № 725/5919/10 (провадження № 14-133цс24) зазначила, що практика розгляду справ про захист прав власника (законного користувача) у спорах про продаж майна на електронних торгах у процедурі примусового виконання судового рішення, якщо такий не є стороною договору купівлі-продажу, укладеного з переможцем торгів, уже сформована Великою Палатою Верховного Суду та є усталеною.

В цій справі продавцем було ДП «СЕТАМ», покупцем - переможець торгів ОСОБА_2 , позов про недійсність прилюдних торгів пред`явлений співвласницею нерухомого майна, яка вважала, що є підстави для визнання такого правочину недійсним з огляду на порушення її прав. Вимоги про витребування нерухомого майна позивачка не заявляла.

Задовольнивши позовні вимоги про визнання недійсними електронних торгів, з огляду на порушення прав позивачки як співвласниці майна, яке було реалізоване в межах виконавчого провадження за боргами іншого співвласника, поза межами вирішення спору залишилось питання добросовісності/недобросовісності переможця торгів, і як наслідок можливості витребувати у нього майно, яке придбано за фактичним договором купівлі-продажу. До виниклих правовідносин не застосовані правила статті 388 ЦК України, оскільки такий позов не пред`явлений.

З урахуванням наведеного, у задоволенні зазначених позовних вимог необхідно відмовити з підстав обрання позивачкою неефективного способу захисту.

СуддяМ. Є. Червинська