Справа № 452/283/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" лютого 2025 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
присяжних Корчевської О.Д., Монастирського Н.М.,
розглянувши у порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Самборі Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , - про визнання особи безвісно відсутньою, -
Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить визнати безвісно відсутньою його сестру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування заяви зазначив, що вона під час навчання у школі в 1998-1999році здобула грант на навчання у Сполучених Штатах Америки, після чого повернулася до України; надалі навчалась у філії Київського університету у м. Рівне; останній раз вона відвідувала батьків у 2004 році, після чого жодної інформації про її життя та місце перебування немає. Всі спроби встановити з нею в`язок виявилися безуспішними, 22.11.2024р. заявник звернувся в органи поліції із офіційною заявою про встановлення місця знаходження ОСОБА_3 , однак жодних відомостей по тепер про неї немає; просить визнати сестру безвісно відсутньою.
Заявник та його представник-адвокат Мельник А.І. у судове засідання не з`явилися, останній подав заяву про розгляд справи в їх відсутності та задоволення заяви про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутньою з обґрунтувань, наведених у зверненні до суду.
Заінтересована особа ОСОБА_2 до суду не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення заяви, оскільки жодної звістки від дочки немає з 2004 року і місце знаходження її невідоме.
Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Самборі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виклик в суд не з`явилися, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи; за таких обставин суд вважає за можливе проводити судовий розгляд заяви за відсутності представника органу РАЦСу.
З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав:
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_3 , що зокрема підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії НОМЕР_1 , де батьками вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , котрі так само вказані батьками ОСОБА_3 , що вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .
Згідно рішення виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області №122 від 29 квітня 2024 року ОСОБА_1 здійснює догляд за батьком ОСОБА_6 як особою з інвалідністю І групи.
Із копії заяви ОСОБА_1 начальнику Самбірського РВП відомо, що він звертався про зникнення його сестри ОСОБА_3 та просив встановити місце її перебування, на що відповіді не отримав.
Заявами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , котрі будучи сусідами заявника, підтверджено, що ОСОБА_3 за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 не проживає з 2004 року.
Згідно із статтею 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі не можливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.
У постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, при чому вказана презумпція має спростовний характер.
Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою».
Таким чином, враховуючи відсутність відомостей про місце перебування ОСОБА_3 більше двадцяти років, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника, заінтересованої особи та наявність підстав для визнання особи безвісно відсутньою, оскільки факт відсутності відомостей про її місце перебування підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються, а тому заяву слід задовольнити.
Крім того суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місце перебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України.
Згідно положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст. 13, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 293, 306, 308, 354 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , - безвісно відсутньою.
Роз`яснити, що у разі появи фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою може бути подано заяву до суду за місцеперебуванням особи або до суду, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, про скасування рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою в порядку, передбаченому ст. 309 ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Присяжні