Справа № 522/3722/24 Провадження № 2/522/2469/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді - Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря - Лахматової С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в якій, з врахуванням заяви про зміну предмету позову від 05.06.2024, просить: зменшити розмір аліментів, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2014 (справа №522/9646/14-ц) та на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначений судовим наказом Приморського районного суду м.Одеси від 22.02.2024 (справа №522/2411/24-Е), та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 - у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позову зазначив, що 22 лютого 2024 року Приморським районним судом міста Одеси була розглянута заява ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та було винесено наказ про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.02.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Він звернувся до суду з заявою про скасування наказу, оскільки був не згодний з ним у зв`язку з тим, що регулярно сплачує аліменти на утримання неповнолітніх дітей, проте ухвалою суду від 06.03.2024 по справі № 522/2411/24-Е було відмовлено у задоволенні заяви про скасування судового наказу. Крім того, рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 20 червня 2014 року у справі № 522/9646/14-ц було задоволено позов ОСОБА_2 та було стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/2 частини від його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 30.05.2014 року і до досягнення повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Про існування рішення суду від 20 червня 2014 року йому стало відомо випадково, а саме на його електронну скриньку надійшло повідомлення з запропонуванням з`явитися 29 лютого 2024 року в судове засідання по заяві ОСОБА_2 про виправлення описки у виконавчому листі. Зазначив, що ОСОБА_2 недобросовісно користується своїми процесуальними права, тому що вона ввела суд в оману, вказавши, що просить стягнути з нього аліменти по справі № 522/2411/24-Е на утримання доньки, не повідомивши суд про існування судового рішення Приморського районного суду міста Одеси по справі № 522/9646/14-ц про стягнення з нього аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тому, він вимушений звернутися з даної позовною заявою про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Розмір аліментів визначений на підставі рішення суду може бути змінено лише у разі зміни матеріального або сімейного стану платника або отримувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках передбачених СК України. Він є інвалідом другої групи, та стан його здоров`я згідно наданих до суду медичних довідок дуже тяжкій. Йому постійно треба відвідувати лікарів, які призначають йому для лікування дорогі ліки, та інші медичні призначення які необхідно робити для поліпшення стану його здоров`я.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2024 року визначено проводити розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 28 листопада 2024 року задоволено клопотання представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Чирки О.О. про долучення доказів від 28.11.2024. Долучено до матеріалів справи докази подані до клопотання від 28.11.2024. Закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 14.01.2025 представник позивача адвокат Резуненко Д.С. позов підтримав та просив його задовольнити, у подальшому у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином.

29.01.2025 на адресу суду від представника відповідачки адвоката Чирка О.О. надійшли сформовані 29.01.2025 в системі «Електронний суд» додаткові письмові пояснення, в яких зокрема зазначила, що позивач дітей не утримує, аліментів на утримання дітей не сплачує, в зв`язку з чим утворилась заборгованість з 30.05.2014 по 30.10.2024 в сумі 452 598,36 грн. зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилається на те, що він став інвалідом, але в той же час позивач надав суду медичні документі за 1980 та 1990 роки, коли він навіть не був у шлюбі та не мав дітей, а останні медичні документи датовані 2022 роком, коли ще не були стягнуті аліменти на другу дитину, що говорить про те, що станом на дату стягнення аліментів на доньку ОСОБА_5 в стані здоров`я позивача нічого не змінилося. А інвалідність він оформив лише з метою отримати відстрочку від призиву на військову службу, що наразі буде предметом перевірки відповідних лікарських комісій. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру позивач посилається на те, що у нього змінився матеріальний стан, але в той же вони надають суду докази покращення його майнового стану. Так, позивач має на праві приватної власності: земельну ділянку кадастровий номер: :01:002:0102 площею 1.9939 га, яку виставляв на продаж за 200 000 доларів США; житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 . Також, впродовж 2024 року позивач продав 6 транспортних засобів, що юридично були оформлені на ОСОБА_1 , вартістю згідно Висновків незалежної оцінки колісних транспортних засобів: автомобіль TOYOTA AVENSIS, р/н НОМЕР_1 вартістю 170 538 грн.; автомобіль MERCEDES-BENZ 412 D, р/н НОМЕР_2 вартістю 349 008 грн.; автомобіль MERCEDES-BENZ 412 D, р/н НОМЕР_3 вартістю 364 872 грн.; автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 115 CDI, р/н НОМЕР_4 вартістю 396 600 грн.; автомобіль BMW 325 TDS, р/н НОМЕР_5 вартістю 138 810 грн.; автомобіль MERCEDES-BENZ VITO, р/н НОМЕР_6 вартістю 313 314 грн. Вказані обставини говорять про те, що його матеріальний стан значно покращився на момент подачі даного позову до суду.

30.01.2025 на адресу суду від представника позивача адвоката Резуненка Д.С. надійшла сформована 30.01.2025 в системі «Електронний суд» заява, в якій зокрема зазначив, що 29.01.2025 представником відповідачки були подані до суду письмові пояснення разом з новими доказами. Проте вказані докази були подані з грубим порушенням норм процесуального права. Представник відповідача був зобов`язаний подати докази разом з відзивом, чого не зробив. Більш того, подання доказів можливо на стадії підготовчого провадження, а наразі підготовче провадження по даній справі закрито. Подаючи докази з пропущенням процесуального строку, представник відповідача не подала до суду клопотання про його поновлення. Крім того, деякі докази, долучені до письмових пояснень є недостовірними. Зокрема, оголошення про продаж земельної ділянки. Таке оголошення може бути подане будь-якою особою і обмежень в цьому немає, ідентифікація власника при розміщенні оголошення не здійснюється. При винесенні рішення просить не враховувати докази, які додані представником відповідача до додаткових пояснень від 29.01.2025. Також зазначив, що при винесенні судового наказу не було враховано наявність рішення про сплату аліментів на утримання старшої доньки, оскільки відповідачка вказаний факт приховала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 11 березня 2025 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2009 року, який було розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 березня 2024 року у справі № 522/1376/24.

Сторони мають двох доньок: неповнолітню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що не заперечується сторонами.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2014 року у справі № 522/9646/14-ц задоволено позов ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частини від його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 30.05.2014 року і до досягнення повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також 22 лютого 2024 року Приморським районним судом м. Одеси у справі №522/2411/24-Е видано судовий наказ, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.02.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 березня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу відмовлено.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Дана норма містить підстави для коригування аліментів шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналізуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення/зменшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Обґрунтовуючи необхідність зменшення розміру присуджених аліментів позивач, на підставу такого зменшення відповідно до статті 192 СК України, посилається на те, що він є собою з інвалідністю 2 групи, має потребу у постійному лікуванні вартісними ліками, інших медичних призначеннях для поліпшення стану його здоров`я, на підтвердження чого надав до суду медичну документацію.

В той же час судом установлено, що з позивача за вищевказаними судовими рішеннями стягуються аліменти в наступних розмірах:

- аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частини від його заробітку (доходу), щомісячно;

- аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно.

Враховуючи зазначене вище, а також положення ст. 182 СК України і наявності підстав, визначених ч. 1 ст. 192 СК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову шляхом зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на підставі рішення суду від 20.06.2014 у справі № 522/9646/14-ц та наказу від 22.02.2024 у справі №522/2411/24-Е шляхом стягнення з ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), що відповідатиме засадам розумності та справедливості.

При цьому суд відхиляє посилання представника відповідачки на докази долучені до додаткових пояснень від 29.01.2025, оскільки таки подані з порушенням встановленого законом строку на їх подання, а клопотання про поновлення строку представником відповідачки не заявлялося.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК).

Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

При зверненні до суду з означеним позовом ОСОБА_1 не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнений від його сплати так як є особою з інвалідністю 2 групи.

Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню на корись держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10-13, 258, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2014 у справі №522/9646/14-ц та на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначений судовим наказом Приморського районного суду м.Одеси від 22.02.2024 у справі №522/2411/24-Е.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_8 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 - у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2014 у справі №522/9646/14-ц та на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі судового наказу Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2024 у справі №522/2411/24-Е.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Юлія КОВТУН