Справа № 216/5534/24
провадження 2/216/588/25
РІШЕННЯ

іменем України

20 січня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Цимбалістенко О.В.,

при секретарі Кулініча О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг під час підготовчого судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності,-

ВСТАНОВИВ:

Суть справи

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності.

В обгрунтуванняпозовних вимог вказує на те, що 28 березня 2000 року позивач по справі разом з відповідачем набули у спільну сумісну власність квартиру, яка складається із трьох кімнат загальною площею 66,02 кв. м., житловою площею 45,1 кв. м. розташовану на першому поверсі двоповерхового цеглового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 )

Вказана квартиру була придбана на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 28 березня 2000 року державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Черняєвою М.І., за реєстрованим номером 3-883.

За умовами даного договору, ОСОБА_1 , яка діє за себе та від імені свого неповнолітнього сина - ОСОБА_2 придбали вказану квартиру за 9 355, 00 ( дев ять тисяч триста п ятдесят п ять) гривень 00 копійок, вказані грошові кошти за продаж квартири Продавцями було одержано від покупця - ОСОБА_1 до підписання даного договору.

Після укладання договору, позивач звернулась до КП ДОР «Криворізьке БТІ» для його реєстрації, про що зазначено у договорі, отримала реєстраційне посвідчення від 28 квітня 2000 року, згідно до якого за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано право особистої власності на підставі договору купівлі - продажу від 28.03.2000 року за номером 3-883, записаний в реєстровій книзі № 151 П, сторінка № 195.

Задля придбання квартири, позивачем, ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та за свого неповнолітнього сина було продано квартиру, за адресою : АДРЕСА_2 , яка належала їм на підставі свідоцтва про право власності, виданого 18.02.1998 року за номером Ц139, на підставі розпорядження УЖКГ № Ц 887 від 28.11.1997 року, ціна продажу квартири становила 9000, 00 ( дев`ять тисяч гривень) 00 копійок, тобто квартира була придбана позивачем за власні кошти, які були виручені від продажу квартири, яка була отримана в особисту власність, таким чином в особисту власність позивача та її малолітнього сина було придбано вказану квартиру у спільну сумісну власність.

Позивач сплачує комунальні платежі самостійно, та має намір розділити особисті рахунки за для оплати комунальних платежів за кожним власником, але для цього мають визначені частки у праві спільної сумісної власності в даній квартирі.

Позивач звернулась до нотаріусу задля визначення своєї частки, але нотаріусом усно їй було повідомлено, що розподіл часток здійснюється або шляхом укладання договору про визначення часток у праві спільної сумісної власності, який нотаріально посвідчується, при цьому до нотаріуса має прибути два співвласника, тобто позивач та її син, відповідач по справі, або в судовому порядку.

Зі свого боку, відповідач відмовляється розподілити рахунки, та укласти нотаріальний договір про визначення часток. у праві спільної сумісної власності, прохання позивача ігнорує та пояснює, що нічого він не буде підписувати, тому позивач вимушена звернутися до суду задля визначення часток у праві спільної сумісної власності.

Рух справи

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 20 січня 2025 року.

Позивачка та її представник в підготовче судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через канцелярію Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 20.01.2025 року заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити та розгляд справи проводити у її відсутність та відсутність представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, подав через канцелярію Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 18 грудня 2024 року заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить суд розгляд справи проводити у його відсутність.

Висновки суду

Врахувавши заяву позивачки про розгляд справи у її відсутність та заяву відповідача про визнання позовних вимог, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Відповідач є сином позивача, родинні відносини підтверджується свідоцтвом про народження, згідно до якого ОСОБА_1 є мамою ОСОБА_2 , актовий запис про народження № 1447.

Згідно договору купівлі-продажу від 28 березня 2000 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули у спільну сумісну власність квартиру, яка складається із трьох кімнат загальною площею 66,02 кв. м., житловою площею 45,1 кв. м. розташовану на першому поверсі двоповерхового цеглового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ).

За умовами даного договору, ОСОБА_1 , яка діє за себе та від імені свого неповнолітнього сина - ОСОБА_2 придбали вказану квартиру за 9 355, 00 ( дев ять тисяч триста п ятдесят п ять) гривень 00 копійок, вказані грошові кошти за продаж квартири Продавцями було одержано від покупця - ОСОБА_1 до підписання даного договору.

Після укладання договору, ОСОБА_1 звернулась до КП ДОР «Криворізьке БТІ» для його реєстрації, про що зазначено у договорі, отримала реєстраційне посвідчення від 28 квітня 2000 року, згідно до якого за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано право особистої власності на підставі договору купівлі - продажу від 28.03.2000 року за номером 3-883, записаний в реєстровій книзі № 151 П, сторінка № 195.

Задля придбання квартири, позивачем, ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та за свого неповнолітнього сина було продано квартиру, за адресою : АДРЕСА_2 , яка належала їм на підставі свідоцтва про право власності, виданого 18.02.1998 року за номером Ц139, на підставі розпорядження УЖКГ № Ц 887 від 28.11.1997 року, ціна продажу квартири становила 9000, 00 ( дев`ять тисяч гривень) 00 копійок, тобто квартира була придбана позивачем за власні кошти, які були виручені від продажу квартири, яка була отримана в особисту власність, таким чином в особисту власність позивача та її малолітнього сина було придбано вказану квартиру у спільну сумісну власність.

Відповідно до ст. 368 ЦК України,спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із положеннями ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом.

Так, відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивач сплачує комунальні платежі самостійно, та має намір розділити особисті рахунки за для оплати комунальних платежів за кожним власником, але для цього мають визначені частки у праві спільної сумісної власності в даній квартирі, вона звернулась до суду.

Відповідно ч. 1 ст.82ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 3 ст.200ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки, що відповідач визнав позовні вимоги повністю, тому за результатами підготовчого провадження у суду є всі підстави ухвалити рішення.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що належить визначити, що частки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , є рівними та становлять по 1/2 частині кожному.

Сплачений судовий збір ОСОБА_1 просила залишити за нею.

Керуючись ст.ст. 355, 368, 372,ЦК України, ст.ст.7,10,76, 81, 82, 200, 263-265,268,273,354 Цивільного-процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності - задоволити.

Визначити, що частки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , є рівними та становлять по 1/2 частині кожному.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.ЦИМБАЛІСТЕНКО