Справа № 204/2261/25
Провадження № 2-з/204/21/25
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Токар Н.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

Установив:

27 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, яка була передана судді 03.03.2025, та в якій заявник просив:

- накласти арешт на дворівневу квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 117,5 кв.м., житловою площею 71,1 кв.м., право власності оформлено на ім`я ОСОБА_2 .

Вказана заява мотивована тим, що ОСОБА_1 готується для подання позовна заява до ОСОБА_2 про визнання договорів дарування недійсними. Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі ДРРП) станом на час подання заяви за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з № 415284757 від 26.02.2025 (копія довідки додається). Позивач ОСОБА_1 вважає, що існує реальна загроза неможливості або ускладнення виконання рішення суду.

Ознайомившись із поданою заявою про забезпечення позову, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 2 ч.1 ст.150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Враховуючи, що між сторонами виник спір з приводу нерухомого майна спірної квартири, та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, беручи до уваги вид забезпечення позову, який заявник просить застосувати, суд з урахуванням розумності, співмірності, обґрунтованості, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, вважає за можливе частково задовольнити заяву та забезпечити позов шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії по відчуженню спірної нерухомості.

Крім того, обраний захід забезпечення позову не обмежить права інших осіб на користування та володіння вказаним нерухомим майном.

Що ж стосується інших вимог заявника, суд вважає, що вказані дії охоплені забороною вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо відчуження нерухомості і окремого зазначення не потребують.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 157 ЦПК України примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Одночасно суд зазначає, що згідно ч.4 ст.152 ЦПК України, разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом. Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу, що визначено п.1 ч.13 ст.158 ЦПК України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 149,150-153,157 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви задовольнити частково.

Заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження нерухомого майна, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 117,6 кв.м., житловою площею 71,1 кв.м., яка зареєстрована за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна .

В іншій частині заяви відмовити.

Копію ухвали негайно направити для виконання Відділу «Правобережний» Центру надання адміністративних послуг м.Дніпра (місцезнаходження: 49000, м.Дніпро, вул.Марії Кюрі, буд.5).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ,

Боржник: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить 3 (три) роки з дня її постановлення.

Суддя Н.В. Токар