Справа № 156/1042/24
Провадження № 2/156/21/25
Рядок статзвіту № 59
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2025 року сел.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

у складі головуючого - судді Малюшевської І.Є.,

за участю секретаря судового засідання Киці Л.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Іваничі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: ОСОБА_4 , Павлівська сільська рада Володимирського району Волинської області про визнання права власності у порядку спадкування

в с т а н о в и в:

І. Зміст спору

03.09.2024 року позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Білецьку І.М. звернулася до суду з позовною заявою про встановлення факту непроживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

24.02.2025 року сторона позивача подала до суду заяву про зміну предмету позову відповідно до якої ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_6 , 1975 року народження. В свою чергу, ОСОБА_6 , 1975 року народження, є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилась спадщина на усе її майно, а так, як за життя спадкодавець заповіту не склала, спадщина відкрилась за законом. Пережилого подружжя не було. До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки померлої, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі і земельна ділянка площею 2,48 га, місце розташування якої: Волинська область, Іваничівський р-н, Луковичівська сільська рада, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Наявність спадкового майна стверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серія ВЛ №419.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру №НВ-025 від 19.02.2025, значиться земельна ділянка площею 2,4759 га, місцерозташування: Волинська область, Іваничівський район, Луковичівська сільська рада, кадастровий номер: :13:000:0044, категорія земель - для ведення особистого селянського господарства.

Згідно довідки виконкому Павлівської сільської ради від 27.10.2022 року №57 останнім зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_5 був будинок АДРЕСА_2 . На день смерті спадкодавця разом з нею також були зареєстровані: дочка ОСОБА_3 , син ОСОБА_2 , син ОСОБА_6 , невістка ОСОБА_1 , внука ОСОБА_4 , син невістки ОСОБА_8 .

Позивач стверджує, що після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняв лише чоловік ОСОБА_6 (він же син ОСОБА_9 ), як спадкоємець першої черги за законом. Позивач заявляє, що реєстрація ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за місцем проживання спадкодавця ОСОБА_5 , в даному випадку не є свідченням прийняття спадщини останніми, оскільки вони не проживали за вказаною адресою, а отже відсутній факт постійного проживання разом із спадкодавцем.

Згідно з актом обстеження про факт не проживання особи за місцем реєстрації від 12.04.2024 №18 вбачається, що громадянин ОСОБА_3 , 1978 року народження, фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 1999 року.

Згідно з актом обстеження про факт не проживання особи за місцем реєстрації від 12.04.2024 №19 вбачається, що громадянин ОСОБА_2 , 1971 року народження, фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 1999 року.

Отже, як вважає позивач, сама по собі реєстрація місця проживання відповідачів не може вважатися місцем проживання особи та свідчити про належне прийняття спадщини.

Відповідачі не прийняли спадщину, а отже, не набули права на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . З цих підстав позивач стверджує, що лише її чоловік ОСОБА_6 прийняв спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відтак, лише йому вцілому стала належати земельна ділянка площею 2,4759 га, місце розташування якої: Волинська область, Іваничівський р-н, Луковичівська сільська рада, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Спадкові права на зазначений об`єкт ним оформлено не було.

ІНФОРМАЦІЯ_4 чоловік позивача - ОСОБА_6 також помер. Після його смерті відкрилась спадщина на усе його майно, а так, як за життя спадкодавець заповіту не склав, спадщина відкрилась за законом. До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки померлого, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і земельна ділянка площею 2,4759 га, яку він успадкував після своєї матері - ОСОБА_5 , як спадкоємець першої черги за законом, однак не оформив своїх спадкових прав.

Останнім зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_6 був будинок АДРЕСА_2 , що стверджується довідкою про зареєстроване місце проживання на день смерті спадкодавця.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка та прийняла спадщину в силу вимог закону. Однак, позивач не має можливості оформити спадщину щодо земельної ділянки площею 2,4759 га вцілому, що залишилася після смерті ОСОБА_6 , яку він вцілому успадкував після своєї матері - ОСОБА_5 , як спадкоємець першої черги за законом та не оформив своїх спадкових прав, через спільне зареєстроване місце проживання спадкодавця ОСОБА_5 і спадкоємців ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Тому позивачка змушена звернутися до суду з відповідним позовом.

ІІ. Пояснення учасників справи

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони та учасники справи у судове засідання, призначене на 05.03.2025 не з`явилися.

Від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Білецької І.М. 03.03.2025 надійшла заява про здійснення розгляду справи без її участі та без участі позивачки, підтримання позовних вимог у повному обсязі та прохання такі задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином неодноразово викликалися в судові засідання. Відповідачі також викликалися до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов від них не надійшло.

Від відповідачки ОСОБА_3 надійшла заява про ознайомлення із заявою про зміну предмету позову та про визнання позовних вимог щодо визнання права власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 .

Від відповідача Фурмана будь-яких клопотань, заяв не надходило.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 04.03.2025 подала до суду заяву про ознайомлення із заявою про зміну предмету позову та про відсутність заперечень щодо позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянку за ОСОБА_1

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Попереднім складом Іваничівського районного суду Волинської області ухвалою від 05.09.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 11.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із звільненням з 24 грудня 2024 року з посади у відставку судді ОСОБА_10 , головуючим суддею у зазначеній справі визначено суддю Малюшевську І.Є.

Ухвалою судді Малюшевської І.Є. від 31.12.2024 року прийнято до провадження цивільну справу № 156/1042/24 за поданою в порядку позовного провадження позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 та Павлівська сільська рада Володимирського району Волинської області про встановлення факту непроживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ухвалою суду від 05.03.2025 прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову, в якій представник позивача просить суд: визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,4759 га, місцерозташування: Волинська область, Іваничівський район, Луковичівська сільська рада, кадастровий номер: :13:000:0044. Заяву позивача про зміну предмета позову судом прийнято з тих мотивів, що позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд України відзначив, якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зміна предмету позову може означати заміну однієї матеріально-правової вимоги позивача до відповідача іншою або доповненням позивачем первісних вимог новими. Отже, згідно з законом позивач має право змінити один з елементів позову, одночасно змінювати підставу і предмет позову неможливо, оскільки в подібному випадку буде пред`явлений позов з абсолютно нових мотивів.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони та учасники справи у судове засідання, призначене на 05.03.2025 не з`явилися.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 06.11.1998 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.12).

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є сином ОСОБА_11 та ОСОБА_7 (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20.05.2008 року (а.с.23).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 31.05.2016 року (а.с.18).

Згідно з довідкою виконкому Павлівської сільської ради від 27.10.2022 року № 57 останнім зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_5 був будинок АДРЕСА_2 . На день смерті спадкодавця разом з нею також були зареєстровані: дочка ОСОБА_3 , син ОСОБА_2 , син ОСОБА_6 , невістка ОСОБА_1 , внука ОСОБА_4 , син невістки ОСОБА_8 . Пережилого подружжя немає. Заповіт від імені ОСОБА_5 в Луковичівській сільській раді не посвідчувався (а.с.19).

Після її смерті відкрилась спадщина на усе належне ОСОБА_5 майно, а так, як за життя спадкодавець заповіту не склала, спадщина відкрилась за законом. До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки померлої, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі і земельна ділянка площею 2,48 га, місце розташування якої: Волинська область, Іваничівський р-н, Луковичівська сільська рада, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право приватної власності на землю серія ВЛ №419 виданий 24.02.2003 року).

Відповідно до акту обстеження про факт не проживання особи за місцем реєстрації від 12.04.2024 №18 громадянка ОСОБА_3 , 1978 року народження, фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 1999 року (а.с.21).

Згідно з актом обстеження про факт не проживання особи за місцем реєстрації від 12.04.2024 №19 громадянин ОСОБА_2 , 1971 року народження, фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 1999 року (а.с.20).

Як вважає позивачка, сама по собі реєстрація місця проживання відповідачів не може вважатися місцем проживання особи та свідчити про належне прийняття спадщини. Відповідачі не прийняли спадщину, а отже, не набули права на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З цих підстав позивачка стверджує, що лише її чоловік ОСОБА_6 прийняв спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , і лише йому вцілому стала належати земельна ділянка площею 2,48 га, місце розташування якої: Волинська область, Іваничівський р-н, Луковичівська сільська рада, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства.

Спадкові права на зазначений об`єкт ним оформлено не було.

ІНФОРМАЦІЯ_4 чоловік позивача - ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 13.04.2018 року (а.с.14).

Останнім місцем проживання ОСОБА_6 був будинок АДРЕСА_2 . Заповіт від імені ОСОБА_2 в Луковичівській сільській раді не посвідчувався (а.с.17).

Після його смерті відкрилась спадщина на усе його майно, а так, як за життя спадкодавець заповіту не склав, спадщина відкрилась за законом. До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки померлого, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і земельна ділянка площею 2,48 га, яку він успадкував після своєї матері - ОСОБА_5 , як спадкоємець першої черги за законом, однак не оформив своїх спадкових прав.

Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка та прийняла спадщину в силу вимог закону (а.с.15).

Для оформлення спадщини щодо права на земельну ділянку площею 2,48 га, що залишилася після смерті ОСОБА_6 , яку він вцілому успадкував після своєї матері - ОСОБА_5 , як спадкоємець першої черги за законом, однак не оформив своїх спадкових прав, позивачці необхідно встановити факт непроживання спадкодавця ОСОБА_5 і спадкоємців ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . У зв`язку з такими обставинами позивачка звернулася до суду з відповідною позовною заявою.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_12 , який є далеким родичем померлої ОСОБА_5 суду показав, що ОСОБА_9 до смерті доглядала невістка позивачка ОСОБА_1 . Син спадкодавця ОСОБА_2 жебракує у місті ОСОБА_13 , а дочка ОСОБА_14 проживає у Польщі.

На день смерті з ОСОБА_9 проживав син ОСОБА_15 , його дружина та двоє дітей. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на день смерті з ОСОБА_9 не проживали.

Свідок ОСОБА_16 , який є односельчанином позивачки, в судовому засіданні показав, що з ОСОБА_9 проживали невістка (позивачка ОСОБА_1 ), дочка і син ОСОБА_9 ОСОБА_2 (чоловік позивачки).

ОСОБА_14 і ОСОБА_13 є дітьми померлої ОСОБА_5 , однак свідок востаннє їх бачив дуже давно, ще як був школярем.

ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на день смерті з ОСОБА_9 не проживали, і після смерті матері не приїжджали. Інших претендентів на майно померлої не було.

V. Застосоване судом законодавство та висновки суду

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 13, 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

На підставі ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У відповідності до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.ст. 77-79 ЦПК України.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

VІ. Висновки суду

Дослідивши всі наявні у цій справі докази як окремо, так і в їх сукупності, суд виснував, що обставини справи, на які посилається позивачка у своїй позовній заяві, зокрема щодо непроживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно із спадкодавцем ОСОБА_5 , на час відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), підтверджуються належними і допустимими доказами.

Беручи до уваги вищевказані норми матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку про наявність у позивачки права на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,4759 га, місце розташування: Волинська область, Іваничівський район, Луковичівська сільська рада, кадастровий номер: :13:000:0044, а тому позов є підставним й обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 13,76-83, 141, 175, 265, 280 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: ОСОБА_4 , Павлівська сільська рада Володимирського району Волинської області про встановлення факту непроживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,4759 га, місцерозташування: Волинська область, Володимирський (колишній Іваничівський) район, Луковичівська сільська рада, кадастровий номер: :13:000:0044.

Судові витрати залишити за ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Представник позивача: адвокат Білецька Інна Миколаївна, ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ; адреса: АДРЕСА_3 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Павлівська сільська рада Володимирського району Волинської області, , адреса: вул. Незалежності, буд. 12, с. Павлівка Володимирського району Волинської області.

Суддя І. Є. Малюшевська