Справа № 526/470/25
Провадження № 2/526/719/2025
У Х В А Л А

іменем України

03 березня 2025 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Киричок С.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ПрАТ «Гадячгаз» про порушення прав споживача та визнання неправомірними дій оператора ГРС щодо договору розподілу природного газу та визнати відсутнім у нього обов`язку укладати договір та припинити протиправні дії та усунути наслідки,

встановив :

18 лютого 2025 року до Гадяцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПрАТ «Гадячгаз» про порушення прав споживача та визнання неправомірними дій оператора ГРС щодо договору розподілу природного газу та визнати відсутнім у нього обов`язку укладати договір та припинити протиправні дії та усунути наслідки.

Дослідивши подану позовну заяву, приходжу до висновку, що така підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 заявляє на вирішення суду такі позовні вимоги:

1)Визнати відсутнім у нього (як індивідуального споживача природного газу) обов`язку укладати Типовий договір розподілу природного газу з Оператором ГРС відповідно до Закону України «Про ринок природного газу»;

2)Визнати, що Кодекс газорозподільних систем та Типовий договір розподілу природного газу не є актами цивільного законодавства;

3)Визнати неправомірним використання Оператором ГРС його персональних даних без його дозволу для здійснення нарахувань за послугу, яка ним не замовлялась;

4)Визнати неправомірними дії Оператора ГРС щодо нарахування та стягнення плати за послугу розподілу природного газу за відсутності законно укладеного з ним договору, примусу до укладення типового договору розподілу природного газу, шляхом незаконного тиску, погроз припинення газопостачання, застосування актів господарського законодавства, які не регулюють цивільні права як індивідуального споживача ;

5)Зобов`язати Оператора ГРС припинити протиправні дії: припинити надсилати йому рахунки за послугу розподілу природного газу, яку він не замовляв, утриматися від погроз щодо припинення газопостачання за несплату послуги розподілу природного газу;

6)Визнати його потерпілою особою завданим йому Оператором ГРС неправомірними діями, відповідно до ст. 23 ЦК України;

7)Ухвалити рішення суду у спосіб, що забезпечить реальне виконання захисту його прав через: пряму заборону Оператору ГРС здійснювати нарахування плати за послугу розподілу газу без укладеного договору відповідно цивільного законодавства, заборону припиняти газопостачання, яке як житлово-комунальна послуга має бути безперервним.

Позов сформований в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної система (ЄСІТС) «Електронний суд» 18 лютого 2025 року та підписаний представником позивача Розсохою В. В. на підставі довіреності від 26 січня 2024 року, сформованої підсистемою «Електронний суд».

До позовної заяви не додано документів, які підтверджують повноваження представника позивача Розсохи В. В. як адвоката відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

За даними Єдиного реєстру адвокатів України відомості про те, що Розсоха В. В. має статус адвоката відсутні.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України № 1401-VIII від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

Згідно з частиною другою, третьою, четвертою статті 131-2 Конституції України засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

У підпункті 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України зазначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності даним Законом, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Згідно зі статтею 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до підпункту 18 розділу 13 Перехідні положення ЦПК України, положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України.

Отже, з 1 січня 2019 року представництво у судах першої інстанції має здійснюватися адвокатами.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною другою статті 15 ЦПК України передбачено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто та (або) через представника.

Відповідно до частин першої і другої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Отже, у цивільному процесуальному законі передбачені випадки, в яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Так, відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); справи про розірвання шлюбу.

Ураховуючи зміст позовної заяви, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість заявлених позовних вимог, приходжу до висновку, що справа за цим позовом не є малозначною в силу вимог процесуального закону.

Отже, з огляду на положення статті 60 ЦПК України, представляти інтереси позивача у даній справі може виключно адвокат.

Установлено, що до позовної заяви ОСОБА_1 , поданої та підписаної представником Розсохою В. В., не додано документів, які підтверджують його повноваження як адвоката відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи наведене, установивши, що позовну заяву подано представником, який не має статусу адвоката, приходжу до висновку про повернення її позивачеві на підставі пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України.

Такий висновок суду відповідає усталеній судовій практиці, в тому числі практиці Верхового Суду, наприклад постанова Верховного Суду від 16 червня 2020 року (справа № 725/5441/19).

Керуючись п.1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПрАТ «Гадячгаз» про порушення прав споживача та визнання неправомірними дій оператора ГРС щодо договору розподілу природного газу та визнати відсутнім у нього обов`язку укладати договір та припинити протиправні дії та усунути наслідки - повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Гадяцький районний суд Полтавської області до Полтавського апеляційного суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя: С. А. Киричок