Провадження №2/359/1391/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Кулик Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 20.10.2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем було укладено договір споживчого кредиту №456220, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у розмірі 12 000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути вказані кошти та сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «Селфі Кредит» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. 01 лютого 2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу № 01022024-1, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 456220 від 20.10.2022 року. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 107040,00 грн, з яких: 12000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 95040,00 грн заборгованість за відсотками. У зв`язку з вище вказаним позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором споживчого кредиту № 456220 від 20.10.2022 року у розмірі 107040,00 гривень, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 гривень.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.116).

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав заяву у якій просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Судом встановлено, що 20.10.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 , за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт, укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. У договорі визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, що також відображені у паспорті споживчого кредиту, а саме: тип кредиту кредит; сума 12000,00 гривень; строк кредитування 365 дні з можливістю пролонгації та автопролонгації; мета отримання кредиту споживчі (особисті потреби); спосіб та строк надання кредиту шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем, не пізніше двох календарних днів від дати підписання договору; стандартна процентна ставка, відсотків в день 2,2%; знижена процентна ставка, відсотків в день 0,55% (а.с.33-53).

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У зв`язку з цим, акцептуючи пропозицію ТОВ «Селфі Кредит» відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором T411 у договорі визнав та погодився на запропоновані товариством умови користування та порядок надання товариством грошових коштів (кредиту) (а.с. 76).

Підписання відповідачем договору про надання споживчого кредиту № 456220 від 20.10.2022, свідчить про те, що відповідач всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» передбачено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 10, 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договір про надання споживчого кредиту № 456220 від 20.10.2022 підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною першою ст. 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Пунктом 2.1. договору про надання споживчого кредиту № 456220 від 20.10.2022 визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Судом встановлено, що на виконання умов договору про надання споживчого кредиту № 456220 від 20.10.2022 позивачем було здійснено переказ грошових коштів ОСОБА_1 в сумі 12000,00 гривень на платіжну картку № НОМЕР_1 , через ТОВ «Пейтек» на підставі укладеного між товариствами договору про організацію переказу грошових коштів № 8 від 30.10.2024 (а.с.75).

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 456220 від 20.10.2022 станом на 01.02.2024 сума загальної заборгованості відповідача за договором становить 107040,00 гривень, з яких: 12000,00 гривень тіло кредиту, 95040,00 гривень відсотки за користування. (а.с. 61-74).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом.

За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Судом встановлено, що 01.02.2024 ТОВ «Селфі Кредит» (клієнт) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (фактор) уклали договір факторингу № 01022024-1, за умовами якого фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором, а клієнт відступає (передає) факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Права вимоги переходять до фактора після підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників та виконання фактором вимог пункту 7.2 договору, а саме: сплати клієнту фінансування, шляхом перерахування клієнту грошових коштів у сумі, що зазначена в пункті 7.1 цього договору і складає 2528538,65 грн., на вказаний у реквізитах до цього договору рахунок, протягом двох робочих днів з дати підписання сторонами цього договору (а.с. 76-87). 01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» складено акт приймання-передачі реєстру боржників від 01.02.2024 до договору факторингу від 01.02.2024 № 01022024-1 (а.с. 89). Із платіжної інструкції №74877 від 01.02.2024 вбачається, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» здійснило оплату на користь ТОВ «Селфі Кредит» за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 01022024-1 від 01.02.2024 (а.с. 90).

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01022024-1 від 01.02.2024 до ТОВ ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 456220 від 20.10.2022 у розмірі 107040,00 грн, з яких: 12000,00 грн залишок по тілу кредиту; 95040,00 грн. залишок по відсотках (а.с. 88).

06 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направляло відповідачу ОСОБА_1 на адресу його реєстрації досудову вимогу про виконання зобов`язання за договором № 456220 від 20.10.2022 (а.с. 91).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувала свої зобов`язання згідно з умовами договору про надання споживчого кредиту № 456220 від 20.10.2022, що призвело до виникнення кредитної заборгованості. Право вимоги до ОСОБА_1 у позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за договором про надання споживчого кредиту № 456220 від 20.10.2022 виникло на підставі договору факторингу № 01022024-1 від 01.02.2024. Розрахунок заборгованості відповідає умовам укладеного договору. Відповідач ОСОБА_1 своїх заперечень щодо позовних вимог, а також належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог, не надав.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.

Приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною 3 ст. 137 ЦПК України визначено, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано суду наступні докази: договір № 0103 про надання правничої допомоги від 01 березня 2024 року (а.с.99); замовлення №19 до договору про надання правової допомоги від 12 листопада 2024 року, на суму 5000,00 грн. (а.с.100); детальний опис наданих послуг від 20 листопада 2024 року (а.с.101); рахунок на оплату №27 від 20.11.2024 року (а.с.102).

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З платіжної інструкції №8868 від 10.12.2024 року вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатив судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 коп.

Позов задоволений. З огляду на це, з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2422 гривень 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст. 205, 207, 512, 513, 514, 515, 526, 530, 599, 610, 611, 625, 628, 638, 639, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 141, 223, 247, 273, 274, 280, 281, 282, 284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» , місцезнаходження: 79029, львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1., корпус 28, 3-й поверх, заборгованість за кредитним договором в розмірі 107 040,00 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн. витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Чирка С.С.