УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 308/11243/21

провадження № 61-1365ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 24 січня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Закарпатського апеляційного суду від 11 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «По Кошицькій» про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «По Кошицькій» (далі - ОСББ

«По Кошицькій») про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначала, що їй на праві особистої приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 і зазначений будинок АДРЕСА_2 є приватною власністю.

На балансі ОСББ «По Кошицькій» немає жодного спільного майна. Спільні дахи

і підвали в будинку відсутні, а натомість є приватні квартири, приватні мансардні квартири, приватні гаражі та приватні нежитлові приміщення (кладовки). Тобто весь будинок перебуває у приватній власності окремих осіб, а земельна ділянка

під будинком перебуває у приватній власності окремої фізичної особи згідно

з офіційними відомостями з реєстрів.

ОСББ «По Кошицькій» відповідно до укладеного з Комунальним підприємством «Водоканал м. Ужгород» (далі - КП «Водоканал м. Ужгород») до цього часу

є посередником у постачанні води власникам квартир у будинку

АДРЕСА_2 .

03 серпня 2021 року о 09 год 30 хв працівниками КП «Водоканал м. Ужгород»,

без її відома, без попередження та дозволу, здійснено несанкціоноване фізичне втручання в приватну власність, вирвано залізні двері, за якими знаходився аварійний кран водопостачання належної їй на праві особистої приватної власності квартири та несправний, зламаний ОСОБА_2 лічильник, чим нанесено

їй майнову шкоду. Працівниками КП «Водоканал м. Ужгород» переставлено

її лічильник в інше положення та встановлено у водопровід несертифіковані

та заборонені в Україні обмежувачі водопостачання, внаслідок чого вода

в її квартирі практично відсутня, чим пошкоджено ряд побутових приладів.

Жодного попередження про відключення водопостачання вона не отримувала, договори з КП «Водоканал м. Ужгород» нею не укладалися.

Для проведення ремонтних робіт та виїмки заборонених предметів вона 04 серпня 2021 року звернулася до КП «Водоканал м. Ужгород» з проханням припинити водопостачання до буд. АДРЕСА_2 та направити ремонтну бригаду для виїмки заборонених предметів

та відновлення водопостачання, що виявилося безрезультатним.

З 03 серпня 2021 року водопостачання у квартирі відсутнє попри існування прямої заборони обмеження чи припинення водопостачання, у зв`язку з чим її права споживача та права її малолітніх дітей істотно порушено та завдано їй майнової

та моральної шкоди, оскільки, проживання в квартирі у період пандемії без води становило загрозу для життя та здоров`я її та її малолітніх дітей. У квартирі антисанітарні умови, внаслідок самовільного незаконного та повного відключення водопостачання, яке відбулося без жодного попередження та за відсутності законодавчих підстав.

Крім того, ОСББ «По Кошицькій» укладений загальний договір водопостачання будинку АДРЕСА_2 з КП «Водоканал м. Ужгород», у зв`язку з чим вона не може укласти індивідуальний договір водопостачання квартири з КП «Водоканал м. Ужгород», чим порушено її право на отримання житлово-комунальної послуги водопостачання квартири.

Також вказувала, що неправомірними діями відповідача їй завдано моральну шкоду, що полягає у тому, що саме через вигаданий борг у розмірі 21 000,00 грн відповідачем відключено їй водопостачання, через що завдано душевні страждання, порушено її право власності, право на забезпечення нормального рівня життя, на елементарні санітарно-гігієнічні умови, порушено нормальні життєві зв`язки, спосіб життя. Розмір моральної шкоди оцінює у 21 000,00 грн.

Ураховуючи вищевикладене, просила суд зобов`язати ОСББ «По Кошицькій» відновити водопостачання належної їй на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 та стягнути

з відповідача на свою користь 21 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди за порушення прав споживача.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 29 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ОСББ «По Кошицькій» відновити водопостачання належної

ОСОБА_1 на праві приватної власності квартири

АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСББ «По Кошицькій» на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 11 травня 2022 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 листопада

2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову

ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «По Кошицькій» 4 767,00 грн сплаченого судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 16 червня 2022 року (провадження № 61-4807ск22) відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 травня

2022 року у цій справі на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського апеляційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Закарпатського апеляційного суду від 11 травня 2022 року у цій справі.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року відмовлено

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Закарпатського апеляційного суду від 11 травня 2022 року за нововиявленими обставинами

та залишено цю постанову в силі.

Ухвалою Верховного Суду від 11 січня 2023 року (провадження № 61-534ск23) відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року

у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Закарпатського апеляційного суду від 11 травня 2022 року за нововиявленими обставинами

у цій справі.

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського апеляційного суду із заявою про перегляд постанови Закарпатського апеляційного суду від 11 травня 2022 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 25 квітня 2024 року відмовлено

у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Закарпатського апеляційного суду від 04 січня 2022 року,

а постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 травня 2022 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 20 листопада 2024 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 25 квітня 2024 року залишено без змін.

16 січня 2025 року ОСОБА_1 подала до апеляційного суду заяву

про виправлення описки в постанові Закарпатського апеляційного суду

від 11 травня 2022 року в частині стягнення судового збору.

Заяву мотивовано тим, що суд ймовірно допустився помилки, зазначивши

у резолютивній частині замість «Компенсувати за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України» словосполучення «Стягнути із ОСОБА_1 ».

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 24 січня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про виправлення описки в судовому рішенні

у справі № 308/11243/21.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що у поданій заяві про виправлення описки у постанові Закарпатського апеляційного суду від 11 травня 2022 року заявниця фактично порушує питання про зміну її мотивувальної та резолютивної частин, оскільки порушує питання про внесення виправлень до мотивувальної

та резолютивної частин постанови щодо звільнення її від сплати судового збору, що не передбачено чинним законодавством.

30 січня 2025 року ОСОБА_1 , через підсистему «Електронний суд», звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 24 січня 2025 року, у якій заявниця, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 24 січня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким подану нею заяву про перегляд справи за нововиявленими обставинами задовольнити, скасувати постанову Закарпатського апеляційного суду

від 11 травня 2022 року та залишити в силі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 листопада 2021 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що постановою Закарпатського апеляційного суду від 11 травня 2022 року незаконно, протиправно та всупереч Закону України «Про захист прав споживачів» та Конституції України вирішено стягнути

з неї на користь ОСББ «По Кошицькій» 4 767,00 грн сплаченого судового збору.

Вказувала, що звернувшись до суду за захистом своїх прав, отримала

незаконне додаткове фінансове навантаження у вигляді протиправного, нічим

не передбаченого, стягнутого судового збору, оскільки, як встановлено постановою Верховного суду від 11 грудня 2024 року у справі № 308/22432/23,

за участю тих самих сторін та при оскарженні дій приватного виконавця,

на стадії виконання постанови Закарпатського апеляційного суду від 11 травня 2022 року у цій справі, від сплати судового збору вона звільнена на всіх стадіях судового процесу та під час виконання судового рішення.

Тому вважає, що судовий збір, у тому числі за результатами розгляду апеляційної скарги, з неї не підлягав стягненню.

Виправлення цієї помилки не впливає на суть судового рішення про задоволення чи відмову у задоволені поданого позову, а також не впливає на те, що стороні,

на користь якої ухвалено судове рішення, судові витрати будуть відшкодовані.

Апеляційний суд під час постановлення оскаржуваної ухвали застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 11 вересня

2024 року у справі № 753/12781/23 та від 11 грудня 2024 року у справі

№ 308/22432/23.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Частиною шостою статті 394 ЦПК України визначено, що ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Вивчивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку

про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга

є необґрунтованою.

Відповідно до положень частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат.

Для того щоб були наявні підстави для виправлення описки, помилка

має відповідати таким критеріям: 1) вона повинна бути технічною, тобто спричиненою випадковими огріхами під час друкування тексту судового рішення (неуважністю суду, автоматичним виправленням текстовим редактором тощо);

2) таку технічну помилку має бути допущено під час складання тексту судового рішення самим судом; 3) помилка повинна бути мимовільною та випадковою,

а не обумовленою цитуванням документів, у яких було допущено помилки іншими учасниками судового процесу (позивачем, відповідачем, експертом тощо).

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення

та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року в справі № 300/765/15-ц (провадження № 61-7654св20) вказано, що судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками

або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин

або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

У постанові Верховний Суд від 29 січня 2021 року у справі № 22-ц/354/11 (провадження № 61-13870св20), зазначено, що описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат

та строків тощо. Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки. Не є арифметичними помилками, а отже, не можуть бути виправлені застосування неправильних методик підрахунку та неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.

Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Встановивши, що у поданій заяві про виправлення описки у постанові Закарпатського апеляційного суду від 11 травня 2022 року заявниця фактично порушує питання про зміну її мотивувальної та резолютивної частин, оскільки порушує питання про внесення правки до мотивувальної та резолютивної частин постанови щодо звільнення її від сплати судового збору, що не передбачено чинним законодавством, а не допущено описку чи арифметичну помилку,

яка підлягає виправленню у порядку статті 269 ЦПК України, апеляційний

суд зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові.

Касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а зводиться до незгоди заявниці з ухваленим судовим рішенням та власного тлумачення норм чинного ЦПК України, якими врегульовано питання внесення виправлень у судові рішення.

Доводи касаційної скарги про те, що під час постановлення оскаржуваної ухвали апеляційний суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 753/12781/23 та від 11 грудня 2024 року у справі № 308/22432/23, не заслуговують на увагу, виходячи

з такого.

У постанові Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 753/12781/23

та у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 308/22432/23 Верховний Суд переглядав рішення судів попередніх інстанцій по суті позову, а у цій справі, у якій подано касаційну скаргу, заявлено питання про виправлення описки, тобто вказані висновки Верховного Суду є незастосованими до цієї справи.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується

на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

З огляду на зміст оскаржуваного судового рішення та касаційної скарги, вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним

і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені

в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявниці з висновками суду щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись статтею 390, частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 24 січня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Закарпатського апеляційного суду від 11 травня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «По Кошицькій» про захист прав споживачів

та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська