ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/992/25 Справа № 190/964/24 Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Ю. В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Єлізаренко І.А., Пищида М.М.

при секретарі Паромовій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Сербіна Богдана Олександровича на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2024 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позовні вимоги Товариства мотивовані тим, що 12 червня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачкою було укладено договір про споживчий кредит №101371193. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника. За умовами кредитного договору позивач надав відповідачці кредит в сумі 9 000,00 грн., загальним строком на 105 днів з 12 червня 2023 року і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 27 червня 2023 року, а поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 25 вересня 2023 року.

27 жовтня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір Факторингу №27102023/1, у відповідності до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників за плату та на умовах, визначених Договором.

У відповідності до Реєстру боржників №2 від 27 жовтня 2023 року до Договору Факторингу №27102023/1, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за договором в сумі 21630,60 гривень.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Також, 14 липня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , укладено Кредитний договір №8782059. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника.

28 листопада 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір Факторингу №28112023, у відповідності до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників за плату та на умовах, визначених Договором.

У відповідності до Реєстру боржників №1 від 28 листопада 2023 року до Договору Факторингу №28112023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за договором в сумі 60416,30 гривень.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

12 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено Договір позики №76785559.

14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір Факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників за плату та на умовах, визначених Договором.

У відповідності до Реєстру боржників №14 від 25 січня 2024 року до Договору Факторингу №14/06/21, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за договором в сумі 32400,00 гривень.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 114 446,90 грн..

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь вказану суму кредитної заборгованості.

Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2024 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Сербін Б.О. посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем не доведено факт перерахування відповідачці кредитних коштів. Апелянт вказує, що відповідачка не підписували кредитні договори та не отримувала кредитні кошти. Крім того, апелянт вказує, що договір факторингу від 14 червня 2021 року наданий не в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просило рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2024 року залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, врахувавши наданий відзив, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 12 червня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , було укладено договір про споживчий кредит №101371193. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника. За умовами кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 9000,00 грн., загальним строком на 105 днів з 12 червня 2023 року і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 27 червня 2023 року, а поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 25.09.2023 року.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, що відтворений шляхом використання Клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється Клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ITC Товариства. Введення Клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.

Відповідно до п.п. 2.1. Кредитного договору кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку Клієнта, зазначену Клієнтом в Особистому кабінеті, і яка зазначена в даному п.п. Кредитного договору

Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту. Приймаючи умови кредитного договору, Відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил.

27 жовтня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір Факторингу №27102023/1, у відповідності до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників за плату та на умовах, визначених Договором та вказаними у Реєстрі боржників.

Згідно п.1.2 Договору Факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру Боржників №2 від 27 жовтня 2023 року за договором факторингу №27102023/1 від 27 жовтня 2023 року, та витягу з реєстру боржників №2 до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 , за кредитним договором №101371193 в сумі 21 630,60 грн., з яких: 5 940,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 790,60 грн., - сума заборгованості за відсотками та 900,00 грн. сума заборгованості за комісією.

З моменту отримання права вимоги до ОСОБА_1 , позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №101371193 від 12 червня 2023 року в сумі 21 630,60 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за період з 27 жовтня 2023 року по 31 березня 2024 року.

14 липня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем ОСОБА_1 , було укладено договір про споживчий кредит №8782059. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника.

28 листопада 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір Факторингу №28112023, у відповідності до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників за плату та на умовах, визначених Договором.

Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру Боржників №1 від 28 листопада 2023 року за договором факторингу №28112023 від 28 листопада 2023 року, та витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №28112023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 , за кредитним договором №8782059 в сумі 60 416,30 грн., з яких: 14 620,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 44 096,30 грн., - сума заборгованості за відсотками та 1 700,00 грн. сума заборгованості за комісією.

З моменту отримання права вимоги до ОСОБА_1 , позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №8782059 від 14 липня 2023 року в сумі 60416,30 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за період з 28 листопада 2023 року по 31 березня 2024 року.

12 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено Договір позики №76785559.

14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір Факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників за плату та на умовах, визначених Договором.

Відповідно до акту прийому- передачі Реєстру Боржників №14 від 25 січня 2024 року за договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 р., та витягу з реєстру боржників №14 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 , за договором позики №76785559 в сумі 32 400,00 грн., з яких: 9 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 23 400,00 грн., - сума заборгованості за відсотками.

Встановивши, що ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в загальному розмірі 114 446,90 грн., суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги як доведені та обґрунтовані підлягають задоволенню.

Колегія суддів в повній мірі не може погодитись із вказаними висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Встановлено, що вищевказані кредитні договори були укладені між сторонами в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію").

Порядок укладення електронного договору визначений ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", згідно з якою пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Істотні умови електронного договору визначені Цивільним кодексом України та ч. 2 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію".

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 3-5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію").

Частинами 1 -2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитними договорами, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов`язку. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За змістом ст.ст. 610, 611, 612, 623, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторін.

Статтями 1054, 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Встановивши факт неналежного виконання відповідачкою взятих на себе кредитних зобов`язань, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з останньої заборгованості за кредитними договорами №101371193 від 12 червня 2023 року та №8782059 від 14 липня 2023 року.

При цьому, колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції в частині стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором №76785559 від 12 серпня 2023 року, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб) а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16.

Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

У позовній заяві позивач посилається на укладення 12 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем Договору позики №76785559 та 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Договору Факторингу №14/06/21.

Вказане свідчить про недоведеність позивачем факту переходу права вимоги до відповідача за Кредитним договором 76785559 від 12 серпня 2023 року, так як договір факторингу укладений пізніше ніж кредитний договір.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог свідчить про їх недоведеність та необґрунтованість в частині стягнення заборгованості за кредитним договором 76785559 від 12 серпня 2023 року, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях та є підставою для відмови у задоволенні цих позовних вимог.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про часткове скасування рішення з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову у скасованій частині.

Доводи апелянта в скарзі про те, що позивачем не доведено факт перерахування відповідачці кредитних коштів, а також те, що відповідачка не підписували кредитні договори та не отримувала кредитні кошти, колегія суддів вважає безпідставними, так як відповідачкою ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не було надано жодних доказів на спростування заявлених вимог, таких як виписка про рахункам чи інші документи, які б підтвердили, що на рахунки останньої не були перераховані кредитні кошти.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитними договорами №101371193 від 12 червня 2023 року та №8782059 від 14 липня 2023 року.

Рішення в частині стягнення заборгованості за договором позики №76785559 від 12 серпня 2023 року, як таке, що не відповідає нормам чинного законодавства підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні цих вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сербіна Богдана Олександровича задовольнити частково.

Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2024 року в частині стягнення заборгованості за договором позики №76785559 від 12 серпня 2023 року, укладеного між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №76785559 від 12 серпня 2023 року відмовити.

В решті рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст судового рішення складено 03 березня 2025 року

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді І.А. Єлізаренко

М.М. Пищида