ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/428/24
Провадження №2/477/51/25
14 лютого 2025 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Семенової Л.М., при секретарі судових засідань,- Сеніній В.О.,
за участі позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Давиденко К.В., представника третьої особи - органу опіки та піклування Шалар Л.Д., неповнолітніх дітей відносно яких ставиться питання про позбавлення батьківських прав, в режимі відеоконференції з Татарбунарським районним судом Одеської області,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - орган опіки та піклування в особі Татарбунарської міської ради Дністровського району Одеської області, Первомайська селищна військова адміністрація, про позбавлення батьківських прав,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що відповідач будучи матір`ю їх спільних доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не виконує своїх батьківських обов`язків протягом тривалого часу, життям доньок не цікавиться, має заборгованість по сплаті аліментів, понад два роки ухиляється від обов`язків по вихованню своїх дітей, не забезпечує здобуття ними загальної середньої освіти, не проявляє зацікавленості до них, матеріальної допомоги для гідного розвитку дітей не надає, не цікавиться їх духовним, фізичним та соціальним розвитком, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Позивач, у свою чергу, виконує обов`язки як батька, так і матері, опікується дітьми та матеріально забезпечує. Зазначені вище обставини були предметом розгляду та підтверджені висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Зазначені факти, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення матері від виховання дитини, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх материнських обов`язків. Ураховуючи викладене, позивач просить позов задовольнити.
У ході розгляду справи позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені ним позовні вимоги та пояснив, що з відповідачкою розірвав шлюб 10 лютого 2022 року. Від шлюбу має двох доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які з початку повномасштабного вторгнення проживають з ним у АДРЕСА_1 та є внутрішньо переміщеними особами. Так як відповідач ОСОБА_2 , яка є матір`ю дітей, не виявляла до них жодного інтересу та не спілкувалася з ними, то він вимушений був звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів на утримання дітей. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 31 серпня 2023 року припинено стягнення аліментів на користь відповідачки ОСОБА_2 , так як діти проживають з ним.
Більше двох років відповідач не цікавиться життям дітей, не телефонує їм та не відвідує їх, участі в їх утриманні та житті не бере. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив про їх задоволення, посилаючись на викладені у позові обставини.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання неодноразово не з`являлася, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву суду не направила.
Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Білгород - Дністровського району Одеської області в ході розгляду справи проти задоволення позовних вимог не заперечувала, пояснила, що позивач ОСОБА_1 дійсно проживає з дітьми за зазначеною адресою має статус внутрішньо переміщеної особи, у дітей є всі умови для проживання, виховання та задоволення їх потреб завдяки їх батьку ОСОБА_1 . Мати ОСОБА_2 дійсно дітьми не опікується, не відвідує їх та не займається їх вихованням. Позбавлення матері батьківських прав буде відповідати інтересам неповнолітніх дітей.
Третя особа Первомайська селищна військова адміністрація до суду свого представника не направила, будучи належним чином повідомленою про дату та час слухання справи. Однак, направила до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_2 відносно її неповнолітніх доньок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , затверджений розпорядженням Первомайської селищної військової адміністрації від 28.08.2024 року №1030-р.
Судом постановлено здійснювати розгляд справи в заочному порядку.
Вивчивши надані сторонами письмові докази, судом встановлено наступне.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 від 07.04.2011 року, виданого Первомайською селищною радою, та свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Первомайської селищної ради, батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 .
10 лютого 2022 року шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 розірвано, про що свідчить рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області за справою №477/2570/21.
Відповідно до змісту судового наказу Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 березня 2023 року, на користь позивача з відповідачки стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.02.2023 року та досягнення дітьми повноліття.
Факт проживання дітей з батьком та перебування на його утриманні встановлено рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 31.08.2023 року, яким припинено стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь відповідачки ОСОБА_2 .
Відповідно до змісту довідок - характеристик з місця навчання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діти навчаються на високому та достатньому рівні, є доглянутими, охайно одягненими, вчасно відвідують навчальні заклади. Батько ОСОБА_1 бере активну участь у навчальному процесі доньок, цікавиться їх навчанням та шкільним життям, проводить з дітьми вільний час, забезпечує належний рівень навчання. Мати ОСОБА_2 з дітьми не спілкується, з сім`єю не проживає, у вихованні дітей участі не приймає, зв`язок зі школою не підтримує, батьківські збори не відвідує.
Як вбачається з характеристики з місця проживання ОСОБА_1 , яка видана Татарбунарською міською радою, ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1 разом з неповнолітніми дітьми, офіційно працевлаштований.
Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради від 25.01.2024 року за №11, діти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проживають разом з батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 та знаходяться на його утриманні.
Як вбачається з висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її неповнолітніх доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , затвердженого розпорядженням Первомайської селищної військової адміністрації від 28.08.2024 року №1030 - р, ОСОБА_2 прийшла до Первомайської селищної ради 26.08.2024 року та написала заяву, у якій не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав відносно її дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . З урахуванням характеристики ОСОБА_2 та інтересів неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей.
Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Так, відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Зі змісту позовної заяви слідує, що мати дітей - відповідач ОСОБА_2 понад два роки, тобто з часу розірвання шлюбу з батьком дітей, повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не проявляє материнської турботи щодо неповнолітніх доньок, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не цікавиться здоров`ям та успіхами у навчанні та вихованні, а також матеріально не забезпечує їх.
Вказане також підтверджується висновками органів опіки та піклування як за місцем проживіання матері, так і за місцем проживання дітей разом з батьком.
Так, відповідно до висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Татарбунарської міської ради від 26.06.2024 року №149, уповноважений орган вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
У частині 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також, суд вважає за необхідне прийняти до уваги те, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»).
Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено факт ухилення відповідачки ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків, оскільки остання не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, виховання, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний та психологічний розвиток доньок як складову виховання, а тому позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
З відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 1211 грн.20 коп.
Керуючись ст. 19, 150, 155, 164-166, 180-182, 184 СК України, ст. 6-13, 76, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно її неповнолітніх доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені ним на оплату судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування сторін:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Суддя Л.М. Семенова