ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1217/25
Провадження № 2-о/210/45/25
У Х В А Л А

іменем України

05 березня 2025 року

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є. розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) про встановлення фату самостійного виховання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 04 березня 2025 року надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Військова частина НОМЕР_1 про встановлення фату самостійного виховання дитини, в якій заявник просить встановити факт, що вона самостійно виховує малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ від 04 березня 2025 року визначено головуючого - суддю Скотар Р.Є.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, метою звернення заявника ОСОБА_1 до суду з даною заявою є встановлення судом факту самостійного виховання та утримання заявником малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що необхідно заявнику для звільнення з військової служби.

Згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23) за позовом батька про встановлення факту самостійного виховання дитини, факт одноосібного виховання дитини одним батьків не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження та може бути встановлений судом як одна з обставин, що становить предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини.

Згідно висновку Великої Палати ВС в цій справі наявний спір про право, зокрема спір щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та/або ухилення від участі у вихованні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження з обов`язковим залученням органу опіки та піклування.

Отже доведення факту одноосібного виховання дитини матір`ю пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких батько не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та, безумовно, впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Такий факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини.

Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена ч. 1 ст. 15 СК України невідчужуваність сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що становить предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини.

Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

Отже, подана ОСОБА_1 заява про встановлення факту, який має юридичне значення, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, оскільки за встановлених у цій справі обставин існує спір про право щодо участі одного з батьків у вихованні й утриманні дитини.

З урахуванням закріпленого в сімейному законодавстві принципу невідчужуваності сімейних обов`язків, неможливості відмови від них, у тому числі від обов`язків виховання дитини, питання, заявлене матір`ю у цій справі, не може з`ясовуватися безвідносно до дій другого з батьків та може вирішуватись у межах спору про право між батьками дитини в позовному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, подана заява про встановлення факту самостійного виховання дитини не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, а тому у відкритті провадження у справі необхідно відмовити на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Керуючись ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) про встановлення фату самостійного виховання дитини.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання її копії.

Суддя: Р. Є. Скотар