Справа № 944/1084/25
Провадження №6/944/22/25
УХВАЛА

05.03.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Білецька М.О., розглянувши подання головного державного виконавця Яворівського ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пікули Олега Богдановича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

04.03.2025 до Яворівського районного суду Львівської області надійшло вищенаведене подання.

Розглянувши подання та додані до нього матеріали, приходжу до висновку про його повернення заявнику без розгляду враховуючи наступне.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Відповідно до частин 1-2 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Статтею 182 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Отже, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України належить до клопотань з процесуальних питань, вимоги до яких передбачені статтею 183 ЦПК України.

08 лютого 2020 року набули чинності зміни до Цивільного процесуального кодексу України згідно яких ч.2 ст.183 ЦПК України доповнено абзацом другим.

Відповідно до положень абз.2 ч.2 ст.183 ЦПК України, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Такий правовий висновок сформований у постанові Верховного Суду від 05.11.2020 року у справі №591/1581/20.

За наслідком викладеного вбачається, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника подане виконавцем після ухвалення судом рішення суду за результатами розгляду цивільної справи, а відтак на стадії виконання судового рішення.

Як вбачається, виконавцем до поданого подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон в порушення приписів ч.2ст.183 ЦПК України не надано доказів на підтвердження скерування листом з описом вкладення поданого до суду подання, разом з доданими до нього документами, іншим учасникам справи.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що ч.4 ст.441 ЦПК України передбачено, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Отже, оскільки нормами ЦПК України передбачений обмежений строк для розгляду заяви про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, необхідною передумовою дотримання судом основних засад цивільного судочинства під час розгляду зазначеної категорії клопотань є направлення заявником учасникам виконавчого провадження подання та доказів на підтвердження викладених в ньому обставин, позаяк сторони у справі повинні бути заздалегідь повідомленні про таке для надання їм достатнього часу для ознайомлення з його змістом та можливості підготувати свої пояснення (заперечення) щодо подання.

Таким чином, не направлення учасникам провадження подання про тимчасове обмеження у виїзді боржника за кордон, порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє учасників провадження можливості своєчасно ознайомитись з відповідними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Відповідно до частини 4 ст.183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

На підставі вищевикладеного, оскільки подання про тимчасове обмеження у виїзді боржника за кордон подано без додержання вимог, викладених у ст.183ЦПК України, останнє підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись ст.183, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Подання головного державного виконавця Яворівського ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пікули Олега Богдановича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - повернути заявнику без розгляду.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.О. Білецька