Справа № 570/641/25
Номер провадження 2-о/570/106/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гнатущенко Ю.В., перевіривши виконання вимог ст.ст. 294, 186 ЦПК України по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду з даною заявою, заявник ОСОБА_1 просить суд встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Новосибірськ, РРФСР, зазначена в актовому записі № 944 від 03 квітня 1965 року Новосибірськ Дзержинським районним Драцсом; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 укладений 23 листопада 1984 року у виконавчому комітеті Озерно-Карачинської сільської ради Чанівського району Новосибільської області, актовий запис № 39, який розірвано на підставі рішення суду Чанівського району Новосибірської області, РРФСР від 13.06.1989 року, відомості наявні в повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу №7 від 22 січня 2025 року є одна і та особа.

В обгрунтування заявленої вимоги про встановлення юридичного факту, заявник зазначає наступне.

У зв`язку із майбутнім досягненням пенсійного віку, заявник ОСОБА_1 звернулася на консультацію до Головного Управління пенсійного фонду України в Рівненській області, де їй було роз`яснено, що у зв`язку із відсутністю інформації, яка б слугувала підтвердженням зміни її дівочого прізвища ОСОБА_5 на ОСОБА_6 (перший шлюб який укладений та розірваний в росії) неможливо буде підтвердити її офіційне працевлаштування, зазначені в трудовій книжці серії НОМЕР_2 за період 1982-1985 років, що впливає на підрахунок загального трудового стажу про трудову діяльність.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень вищезазначеної норми. При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08.12.2021 р. по справі № 464/6696/20.

Аналіз змісту поданої ОСОБА_1 заяви свідчить про те, що заявник просить встановити факт тотожності особи, що суперечить вимогам статті 315 ЦПК України.

Наведене виключає можливість розгляду в порядку цивільного судочинства заяви про встановлення факту тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах, зокрема, факт що " ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Новосибірськ, РРФСР, зазначена в актовому записі № 944 від 03 квітня 1965 року Новосибірськ Дзержинським районним Драцсом; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 укладений 23 листопада 1984 року у виконавчому комітеті Озерно-Карачинської сільської ради Чанівського району Новосибільської області, актовий запис № 39, який розірвано на підставі рішення суду Чанівського району Новосибірської області, РРФСР від 13.06.1989 року, відомості наявні в повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу №7 від 22 січня 2025 року є одна і та особа", що є підставою для відмови у відкритті провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Наведене виключає можливість розгляду заяви про встановлення факту тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документа, що є підставою для відмови у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 294 ч. 3, 186 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті проваження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Гнатущенко Ю.В.