ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2025 року м. Кропивницький

справа № 404/52/23

провадження № 22-ц/4809/265/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О. Л., Письменний О. А.,

за участю секретаря судового засідання Соловйової І.О.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «ОТП Банк»;

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 жовтня 2024 року (суддя Мохонько В.В.).

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та заперчень на позов

Акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - АТ «ОТП Банк», Банк) звернулося до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором № від 02 вересня 2020 року у розмірі 308 289,30 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 03 вересня 2020 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 (Позичальник) був укладений кредитний договір № (далі Кредитний договір), за умовами якого Банк надав відповідачу кредит на принципах зворотності, платності, строковості у розмірі 300000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% річних.

Позичальник взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за Кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого станом на дату складання позовної заяви виникла заборгованість перед Банком у розмірі 308 289,30 грн, з яких: 247 770,61 грн - заборгованість по тілу кредиту, 60 518,69 грн - заборгованість по відсотках.

Оскільки відповідач у добровільному порядку заборгованість за Кредитним договором не сплатив, АТ «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом у даній справі.

Подача відзиву

09 травня 2024 року відповідачем до суду першої інстанції подано відзив на позовну заяву, який ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 жовтня 2024 року з підстав, що у ній зазначені, залишено без розгляду (а.с. 125-143, 173-174).

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 жовтня 2024 рокупозов АТ «ОТП Банк» задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за Кредитним договором у розмірі 308289,30 грн, з яких: 247 770,61 грн - заборгованість по тілу, 605 18,69 грн - заборгованість по відсотках.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з наданим Банком розрахунком заборгованість відповідача за Кредитним договором станом на 22.09.2022 року складає 308 289,30 грн., з яких: 247 770,61 грн - заборгованість по тілу кредиту; 60 518,69 грн - заборгованість по відсотках.

Врахувавши, що даних, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Кредитним договором у добровільному порядку відповідачем за час розгляду справи надано не було, суд виснував, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню у повному обсязі.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись із рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. Відповідно до поданої апеляційної скарги просить оскаржуване рішення суду першої інстанції змінити в частині розміру заборгованості по тілу кредиту за Кредитним договором з 247 770,61 грн на 177 956,81 грн та розміру заборгованості по відсотках з 60 518,69 грн на 0,00 грн. Вважає, що оскаржуване судове рішення не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України та суттєво порушує майнові права скаржника.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом не прийнято до уваги той факт, що по тілу кредиту скаржник декілька років добросовісно виконував взяті на себе зобов`язання та сплатив 55 803,80 грн основного боргу та 63 359,88 грн процентів за кредитом, що підтверджується довідкою Банку від 30 березня 2023 року. Враховуючи наведене, висновок суду про відсутність даних про погашення заборгованості за Кредитним договором вважає таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначає, що стягуючи з відповідача на користь Банку заборгованість по відсотках за Кредитним договором, суд допустив неправильне застосуванням норм матеріального права, а саме не застосував закон, який підлягав застосуванню, що призвело до неправильного вирішення справи по суті та порушення прав скаржника. Так, звертає увагу, що з 03 лютого 2023 року по даний час перебуває у складі Збройних Сил України та бере участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, про що неодноразово повідомляв позивача та суд. Тому, на переконання скаржника, рішення суду в частині стягнення заборгованості по відсотках суперечить вимогам ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Також вважає, що судом першої інстанції допущено порушення принципу змагальності сторін, оскільки відповідач був позбавлений можливості особистої явки до суду для дачі пояснень та обґрунтування своєї позиції по справі.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 05 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 жовтня 2024 року; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.

16 грудня 2024 року закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду у суді апеляційної інстанції на 18 лютого 2025 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

У встановленому процесуальним законом порядку сторін повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду справи (а.с. 202-206).

У судовому засіданні 18 лютого 2025 року представник позивача участі не брав, що в силу вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, за наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

02 вересня 2020 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено Кредитний договір № (а.с. 4-12), відповідно до якого Банк надає Позичальнику кредит у розмірі 300 000,00 грн на умовах його остаточного повернення Позичальником до 02 вересня 2025 року, сплати відсотків за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою у розмірі 18 % річних та комісії за управління кредитом у розмірі 0,85% від суми кредиту (п.п. 1.1, 1.2. Кредитного договору).

Згідно з п.1.3. Кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати Позичальником ануїтетних платежів.

У п. 1.4. Кредитного договору сторони погодили, що датою (моментом) надання Банком та отримання Позичальником кредиту вважається дата підписання Позичальником Кредитного договору. Кредит надається шляхом видачі суми кредиту у вигляді готівкових коштів через касу Банку.

Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» та які розміщені на офіційному сайті Банку, Позичальник бажає оформити на своє ім`я послугу у відповідності до договору про дистанційне обслуговування засобами системи ОТП Smart та електронну взаємодію, яка замовляється лише особисто Клієнтом. Перебуваючи у здоровому розумі, ясній пам`яті, діючи добровільно та повністю розуміючи значення своїх дій, Позичальник уповноважує Банк протягом строку дії договору про надання послуг дистанційного обслуговування засобами системи ОТП Smart та електронну взаємодію, за його рахунок та в його інтересах виконувати дії, визначені у договорі розділом «Доручення Клієнта», які необхідні для виконання Банком доручень Клієнта з метою виконання сторонами умов договору. Заява-анкета є невід`ємною частиною договору, тарифів Банку, які розміщені на офіційному сайті Банку, шляхом підписання Заяви-анкети Клієнт підтверджує, що він особисто отримав свій примірник Заяви-анкети, договору, тарифів банку, з умовами договору, тарифами банку, які розмішені на офіційному сайті Банку, ознайомлений, приймає та погоджується з їх положеннями.

Шляхом підписання Кредитного договору/Заяви анкети Клієнт підтверджує, що перед укладенням Кредитного договору/Заяви-анкети Банк надав Позичальнику в повному об`ємі інформацію, зазначену в. ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (надалі Закону), в тому числі шляхом надання Клієнту доступу до такої інформації на офіційному сайті Банку. Примірники Кредитного договору/Договорів/Правил кредитування/Заяви-анкети Клієнтом отримано у дату укладення Кредитного договору/Заяви-анкети. Всі інші умови Кредитного договору/Договорів, зокрема права, обов`язки, відповідальність сторін, в тому числі умови, що визначені ч. 1 ст. 6 Закону, сторони визначили у Правилах кредитування та у публічних частинах договорів (п. 6 Кредитного договору).

Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав належним чином та у повному обсязі, надавши у користування відповідачу кредитні кошти у сумі 300000,00 грн у готівковій формі, що підтверджується заявою на видачу готівки від 02 вересня 2020 року (а.с. 14).

У зв`язку з неналежним виконанням Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, Банком на адресу відповідача направлено вимогу про погашення заборгованості від 13жовтня 2022 року за вих. № 11682638, відповідно до змісту якої Кредитор вимагав від ОСОБА_1 повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії та штрафних санкцій, нарахованих на день повернення кредиту, в тридцятиденний строк з дня отримання даної вимоги. Станом на 13 жовтня 2022 року загальна сума до сплати становить 308289,30 грн (а.с. 18).

Згідно з наданим Банком розрахунком, станом на 22 вересня 2022 року заборгованість Позичальника за Кредитним договором складає 308289,30 грн, з яких: 247770,61 грн - заборгованість по тілу кредиту, 35923,49 грн - заборгованість по відсотках, 24595,20 грн заборгованість по комісії.

Відповідно до наявної у матеріалах справи довідки Банку від 30 березня 2023 року № 1 за період з 02 вересня 2020 року по 30 березня 2023 року за користування кредитом Позичальник сплатив: тіло кредиту в сумі 55803,80 грн, нараховані проценти в сумі 63359,88 грн (а.с. 139 а). При цьому вбачається, що 3574,41 грн тіла кредиту та 1175,59 грн відсотків за користування кредитом Позичальником сплачено 21 березня 2023 року, а також 23 березня 2023 року Позичальником погашено 30,00 грн відсотків за користування кредитом.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції у даній справі зазначеним вимогам процесуального закону відповідає не у повній мірі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За ч. 1 ст. 1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (п. 5 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Диспозитивність - один з основних принципів судочинства, на підставі якого особа (зокрема, позивач чи відповідач), самостійно вирішує, зокрема, чи оскаржувати судові рішення в касаційному порядку та в яких межах (постанова Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 465/6549/16-ц).

У справі, що переглядається Позичальник не заперечує факту неналежного виконання ним своїх зобов`язань щодо своєчасного та у повному обсязі сплати платежів за Кредитним договором. Разом з тим, скаржник не погоджується із пред`явленою до стягнення сумою заборгованості. Зокрема, вважає, що його заборгованість по тілу кредиту за Кредитним договором складає 177 956,81 грн.

Колегія суддів з такими доводами скаржника погоджується частково, враховуючи наступне.

З доводів поданої скаржником у даній справі апеляційної скарги слідує, що відповідач не вказує на необґрунтованість наданого Банком розрахунку заборгованості за Кредитним договором, а наголошує на тому, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про відсутність у матеріалах справи доказів погашення Позичальником кредитної заборгованості.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором, заборгованість відповідача, зокрема, по тілу кредиту в сумі 247 770,61 грн розрахована Банком за період з 03 вересня 2020 року по 22 вересня 2022 року.

Разом з тим, з наявної у матеріалах справи довідки АТ «ОТП Банк» вбачається, що 21 березня 2023 року, тобто поза межами визначеного позивачем у розрахунку періоду заборгованості, відповідачем було здійснено платіж, який у сумі 3574,41 грн зараховано Банком у рахунок погашення заборгованості Позичальника по тілу кредиту.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, якими суд керувався при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

Всупереч викладеному, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що документи, які містяться в матеріалах справи не підтверджують заборгованість відповідача у заявленому до стягнення розмірі за тілом кредиту, а тому дійшов помилкового висновку про задоволення цієї вимоги у повному обсязі, тоді як у її задоволенні належало частково відмовити з наведених вище підстав.

Водночас, колегія суддів не може погодитись з тією сумою заборгованості по тілу кредиту, що визнається відповідачем. Так, 247 770,61 грн (пред`явлена до стягнення сума заборгованості по тілу кредиту) - 3574,41 грн (неврахована судом часткова сплата заборгованості) = 244 196,20 грн. За викладеного, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 244 196,20 грн заборгованості по тілу кредиту за Кредитним договором, Всі інші наведені у довідці платежі, здійснені відповідачем у рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту, були враховані позивачем, що вбачається з наданого Банком розрахунку.

У частині вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Стверджуючи про відсутність заборгованості по процентам за користуванням кредитом, відповідач посилається на норму ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Зазначена законодавча норма у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачала, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Однак, виходячи з фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена норма Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не поширюється на спірні правовідносини, оскільки заборгованість за Кредитним договором, у тому числі - по процентам за користування кредитом, нарахована Банком за період з 03 вересня 2020 року по 22 вересня 2022 року, тоді як відповідач був призваний до лав Збройних Сил України на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» 19 січня 2023 року (а.с. 49).

Отже, відсотки за користування кредитом мають сплачуватися відповідачем відповідно до умов Кредитного договору.

Разом з тим, з довідки Банку про здійснені Позичальником платежі за Кредитним договором вбачається, що 21 березня 2023 року відповідачем було сплачено на користь позивача 1175,59 грн та 23 березня 2023 року 30,00 грн, що були зараховані кредитором у рахунок погашення заборгованості Позичальника по відсоткам за користування кредитом

Наданий Банком розрахунок заборгованості відповідача зазначених платежів не враховує, а тому пред`явлена до стягнення сума процентів за користування кредитом має бути зменшена на суму таких неврахованих сплат, тобто на 1205,59 грн (1175,59 грн +30,00 грн).

У контексті викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що пред`явлена до стягнення з відповідача сума відсотків за користування кредитом у розмірі 60518,69 грн фактично включає в себе безпосередньо відсотки у сумі 35923,49 грн, а також комісію в сумі 24595,20 грн, що слідує з наданого позивачем розрахунку заборгованості.

Доказів погашення відповідачем суми заборгованості по комісії, які б не були враховані Банком, матеріали даної справи не містять, до суду надані не були. Заперечень щодо підставності нарахування комісії та обґрунтованості її розміру апеляційна скарга не містить.

Таким чином, крім наведеної вище суми заборгованості по тілу кредиту за Кредитним договором, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають відсотки за користування кредитом у сумі 34717,90 грн (35923,49 грн -1205,59 грн) та комісія у сумі 24595,20 грн.

Викладене свідчить, що доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи частково знайшли своє підтвердження, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог позову у сумі 303 509,30 грн, з яких: 244 196,20 грн заборгованість по тілу кредиту, 34717,90 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 24595,20 грн заборгованість по комісії.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України апеляційним судом здійснено розподіл судових витрат сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 жовтня 2024 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення про часткове задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «ОТП Банк».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором 03 вересня 2020 року № у сумі 303 509,30 грн, з яких: 244 196,20 грн заборгованість по тілу кредиту, 34717,90 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 24595,20 грн заборгованість по комісії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 4531,85 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «ОТП Банк» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 138,73 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О. А. Письменний