Справа № 167/13/25 Головуючий у 1 інстанції: Шептицька Н. В.
Провадження № 22-ц/802/266/25 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного Товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення страхової (регламентної) виплатиза апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пилипчука Віктора Федоровича на ухвалу Рожищенського районного суду Волинської області від 08 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 08 січня 2025 рокуцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного Товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення страхової (регламентної) виплати передано на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва (03113, м. Київ, вул. Полковника Шутова, 1).

Не погоджуючись з ухвалою суду,представник позивача ОСОБА_1 адвокат Пилипчук В. Ф. подав апеляційну скаргу,в якійзазначає, що суд першої інстанції, передаючи справу про стягнення страхової (регламентної) виплати на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва, порушив норми процесуального права, що у відповідності з п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та передання даного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.Просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду скасувати з наступних підстав.

03.01.2025 року позивач, від імені та в інтересах якого діє адвокат Пилипчук В. Ф., звернувся в Рожищенський районний суд Волинської області з позовом до Приватного акціонерного Товариства «Страхова компанія «Еталон», ОСОБА_2 про стягнення страхової (регламентної) виплати та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Позов обґрунтований такими обставинами.

14 червня 2024 року о 15 год. 41 хв. у с. Козин Луцького району Волинської області відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «FiatDoblo» (д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення пунктів 2.3 (б, д), 10.1, 12.3, 12.4, 14.2 (б), 14.6 (а, в) Правил дорожнього руху (далі ПДР), рухаючись у напрямку м. Ковель автодорогою «М-19» сполученням «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече», яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, зі швидкістю 80-90 км/год, при виявленні, що невстановлені транспортні засоби, серед яких був вантажний автомобіль, які рухалися попереду у попутному напрямку, зменшують швидкість, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, проявив безпечність, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, почав виконувати обгін зазначених транспортних засобів у місці, де обгін заборонено, а саме: на перехресті; ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом, який визначений дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 ПДР і розміткою 1.14.2 ПДР, якою позначається нерегульований та регульований пішохідний перехід із підвищеною вірогідністю виникнення ДТП, при цьому виїхав на смугу зустрічногоруху на забороненій для цього ділянці дороги, яка визначена горизонтальноюрозміткою 1.1 ПДР (вузька суцільна лінія), що поділяє транспортні потокипротилежних напрямків, яку перетинати заборонено, чим створив загрозу безпецідорожнього руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкодабо небезпеки іншим учасникам руху та що водії транспортних засобів, які рухаютьсяпопереду по тій самій смузі не подали сигналу про намір повороту ліворуч, привиявленні автомобіля марки «Mercedes-Benz» (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду у попутному напрямкуперед вантажним автомобілем і завчасно подав лівий світловий покажчик поворотута виконував поворот ліворуч до с. Рудка-Козинська, у дозволеному відповідно до ПДРмісці, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинкитранспортного засобу, що призвело до зіткнення цих транспортних засобів, внаслідокчого пасажир автомобіля марки «FiatDoblo» (д.н.з. НОМЕР_1 ) ОСОБА_4 отрималасереднього ступеня тяжкості тілесні ушкодження у вигляді політравми, закритої травми грудної клітки: переломів 5-6 ребер зліва, 2-3, 4-5, 7 ребер зліва, 6-8 реберзліва, лівобічного пневмогідротораксу, забою нижніх долоней обох легень 1 ст. ЗХТ,зламу остистих відростків 7 шийного та 3 грудного хребця, компресійного зламу 3грудного хребця, гематоми правої кисті.

Досудовим розслідуванням за ЄДРДР №0000680 вказане діяння ОСОБА_2 кваліфіковане за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правилбезпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинилопотерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

03.10.2024 року Рожищенський районний суд Волинської області постановивухвалу (набрала законної сили 11.10.2024 р), якою звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286КК, на підставі ст. 46 КК, у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідуваньза № 0000680 про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286КК, закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвалапро закриття кримінального провадження і звільнення особи відкримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративнеправопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, щорозглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовноякої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місцеці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, з врахуванням вказаного судового рішення від 03.10.24 р. та вимог ч.6ст.82 ЦПК України, чи мали місце дії (бездіяльність) та чи вчинені вони ОСОБА_2 не підлягають доказуванню у даній справі.

На дату дорожньо-транспортної пригоди 14 червня 20254 року цивільно-правовавідповідальність автомобіля марки «FiatDoblo» державний номер НОМЕР_1 , булазастрахована у страховій компанії «Еталон», що підтверджується полісом №АР3910592 діючий на 14.06.2024 року, згідно даними МТСБУ перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, тому вказана страхова компанія зобов`язана вмежах страхового ліміту здійснити страхову (регламентну) виплату.

У зв`язку з наведеним просив стягнути з Приватного акціонерного Товариства «Страхова компанія «Еталон»страхову виплату в розмірі 65130 грн, з ОСОБА_2 15000 грн моральної шкоди.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 8 січня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного Товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення регламентної виплати та до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, роз`єднано у самостійні провадження.

З матеріалів справи вбачається, що позов заявлено саме до страховика, як особи, яка несе відповідальність за дії водія транспортного засобу, застрахованого згідно умов договору обов`язкового страхування.

Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача (правила альтернативної підсудності), передбаченого частиною 3 статті 28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди. Тлумачення ст. 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів.

Згідно паспортних даних позивача, зареєстрованим місцем проживання останнього є Волинська область, Луцький район, с. Козин, що за підсудністю відноситься до Рожищенського районного суду Волинської області. При цьому, та обставина, що страхова компанія не є завдавачем шкоди та не має договірних відносин із позивачем, не має правового значення при визначенні підсудності спору, оскільки частина 3 статті 28 ЦПК України не підлягає розширеному тлумаченню і не містить прив`язки до особи відповідача. Єдиною підставою для висновку про поширення на спірні правовідносини зазначеної норми права є зміст позовних вимог (стягнення страхової (регламентної) виплати).

Таким чином, позивач відповідно до положень частини 3 статті 28 ЦПК України правомірно пред`явив свій позов за зареєстрованим місцем проживання позивача, скориставшись правом альтернативної підсудності. Отже, суд першої інстанції передаючи справу стягнення страхової (регламентної) виплати , на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва, наведеного вище не врахував, чим порушив норми процесуального права, що у відповідності з п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та передання даного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підстави та порядок передачі справи з одного суду до іншого визначено статтею 31 ЦПК України.

Так, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу (частина перша статті 31 ЦПК України).

У параграфі 3 глави 2 розділу І ЦПК України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності). У вказаному параграфі ЦПК України встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (стаття 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (стаття 26), правила альтернативної підсудності (стаття 28), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29) та правила виключної підсудності (стаття 30).

Відповідно до статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиними державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина 16 статті 28 ЦПК України).

З урахуванням зазначеного та відповідно до положень щодо альтернативної підсудності право вибору суду, до якого він бажає звернутися, належить саме позивачу.

Вказаним обставинам суд першої інстанції оцінки не надав та дійшов помилкового висновку про підсудність зазначеної справи Солом`янському районному суду м. Києва.

Право обрання суду, до якого звертається особа за захистом своїх порушених або невизнаних прав, належить саме їй як ініціатору позову, проте обмежується положеннями цивільно-процесуального законодавства, що регулює підсудність спору.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (п. 2 рішення Конституційного Суду України 25 грудня 1997 року по справі № 9зп).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, встановленим законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а зазначені в скарзі процесуальні порушення, які допущені районним судом, такими, що заслуговують на увагу суду.

Відповідно до пункту 6 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена із порушенням норм чинного процесуального законодавства, а тому згідно положень статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 259, 268, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пилипчука Віктора Федоровича задовольнити.

Ухвалу Рожищенського районного суду Волинської області від 08 січня 2025 року в даній справі скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного Товариства «Страхова компанія «Еталон», ОСОБА_2 про стягнення страхової (регламентної) виплати та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді