Справа № 235/1031/22
Провадження № 2/204/312/25
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

за участю секретаря Кислиці Є.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя, -

встановив:

У лютому 2022 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя.

Ухвалою від 16 вересня 2024 року вищевказану цивільну справу прийнято до провадження та відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі на 26.09.2024.

Відповідно до ст.197 ЦПК України суд у підготовчому засіданні здійснює дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Згідно ч.1 ст.200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

В судове засідання позивач не з`явилась, надавши через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи без її участі.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є громадянином Республіки Казахстан та значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26.09.24 ухвалено направити компетентному органу Республіки Казахстан судове доручення про вручення документів відповідачу ОСОБА_2 , який є громадянином Республіки Казахстан; доручено компетентному органу Республіки Казахстан: Вручити відповідачу - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином Республіки Казахстан та значиться за адресою: АДРЕСА_1 , наступні документи у справі: копію позовної заяви з додатками; копію ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 16 вересня 2024 року про прийняття справи до провадження та відкриття провадження у справі; виклик (повідомлення) про день судового розгляду; допитати ОСОБА_2 , за такими питаннями: -чи визнає відповідач заявлені позовні вимоги про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя? чи згоден відповідач щоб справа розглядалася у його відсутність? чи буде відповідач присутнім в судовому засіданні (особисто чи через представника)? Хто буде його представником? Чи повідомляти його про судові засідання і якщо так, то у який спосіб? чи може він повідомити про інші обставини, що мають істотне значення для розгляду справи? чи є можливість повідомляти відповідача на адресу електронної пошти? Якщо так, то вказати дані про таку адресу; доручено компетентному органу Республіки Казахстан прийняти від відповідача ОСОБА_2 , письмові документи, які він вважає за потрібне долучити до матеріалів цивільної справи; зобов`язано позивача ОСОБА_1 протягом двадцяти днів з дня отримання даної ухвали суду надати до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська 3 (три) екземпляри нотаріально засвідченого перекладу казахською мовою для вручення їх за кордоном, а саме: копію позовної заяви з додатками, ухвалу суду від 16 вересня 2024 року про прийняття справи до провадження та відкриття провадження у справі та повідомлення про день та час судового розгляду; роз`яснено, що процесуальні наслідки невиконання вимог суду щодо надання документів покладаються на позивача.

Вказана ухвала була надіслана 01.10.2024 на зазначену у позові електронну пошту позивача ОСОБА_1 , а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2 Документ доставлено до електронної скриньки 01.10.2024 року, що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного листа. Позивач також є зареєстрованою в кабінеті ЕС та є обізнаною про отримання ухвали.

Станом на 27.11.2024 року ухвала Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26.09.24, позивачем не виконана. Судом повторно, надіслано 29.11.2024 ухвалу суду на зазначену у позові електронну пошту позивача ОСОБА_1 , а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2 Документ доставлено до електронної скриньки 29.11.2024 року, що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного листа. Проте, позивачем, ухвала суду не віконана без поважних причин.

Згідно частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом (частина 4 статті 9 ЦПК України).

Перекладач допускається ухвалою суду за заявою учасника справи або призначається з ініціативи суду (частина 2 статті 75 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, другої статті 496 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За частиною першою, другою статті 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Таким чином, у разі, якщо після відкриття провадження у справі буде встановлена необхідність вручення документів (зокрема, позовної заяви з додатками) відповідачу за межами України, такі дії можуть бути вчинені у визначеному законодавством України порядку.

Відповідно до ст.80 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Згідно п.2.3 розділу ІІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та ДСА України від 27 червня 2008 року №1092/5/54, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи.

Відповідно до ст.2 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав.

Статтею 3 цієї Конвенції визначено, що орган влади чи судовий працівник, компетентний, відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Враховуючи викладене, за наявних обставин справи, питання про необхідність направлення судового доручення до компетентних органів Республіки Казахстан, було ухвалено після відкриття провадження по справі та на стадії підготовчого провадження.

Так, згідно ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26.09.24 ухвалено направити компетентному органу Республіки Казахстан судове доручення про вручення документів відповідачу ОСОБА_2 , який є громадянином Республіки Казахстан; доручено компетентному органу Республіки Казахстан: Вручити відповідачу - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином Республіки Казахстан та значиться за адресою: АДРЕСА_1 , наступні документи у справі: копію позовної заяви з додатками; копію ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 16 вересня 2024 року про прийняття справи до провадження та відкриття провадження у справі; виклик (повідомлення) про день судового розгляду; допитати ОСОБА_2 , за такими питаннями: -чи визнає відповідач заявлені позовні вимоги про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя? чи згоден відповідач щоб справа розглядалася у його відсутність? чи буде відповідач присутнім в судовому засіданні (особисто чи через представника)? Хто буде його представником? Чи повідомляти його про судові засідання і якщо так, то у який спосіб? чи може він повідомити про інші обставини, що мають істотне значення для розгляду справи? чи є можливість повідомляти відповідача на адресу електронної пошти? Якщо так, то вказати дані про таку адресу; доручено компетентному органу Республіки Казахстан прийняти від відповідача ОСОБА_2 , письмові документи, які він вважає за потрібне долучити до матеріалів цивільної справи; зобов`язано позивача ОСОБА_1 протягом двадцяти днів з дня отримання даної ухвали суду надати до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська 3 (три) екземпляри нотаріально засвідченого перекладу казахською мовою для вручення їх за кордоном, а саме: копію позовної заяви з додатками, ухвалу суду від 16 вересня 2024 року про прийняття справи до провадження та відкриття провадження у справі та повідомлення про день та час судового розгляду; роз`яснено, що процесуальні наслідки невиконання вимог суду щодо надання документів покладаються на позивача.

Проте, станом на 27 лютого 2025 року, ухвала суду позивачем не виконана без поважних причин.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи предмет і підстави позовних вимог, вимога суду в ухвалі про надання до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська 3 (три) екземпляри нотаріально засвідченого перекладу казахською мовою для вручення їх за кордоном, а саме: копію позовної заяви з додатками, ухвалу суду від 16 вересня 2024 року про прийняття справи до провадження та відкриття провадження у справі та повідомлення про день та час судового розгляду, є законною та обґрунтованою, оскільки дані письмові докази є необхідними для вирішення справи по суті.

Згідно п.1 ч.2 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд може постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 11 листопада 2020 року у справі № 643/856/15-ц (провадження № 61-8953св20), від 18 січня 2022 року у справі № 369/3184/19 (провадження № 61-16668св21), аналогічні положення містить рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», заява № 11681/85, пункт 35, від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06.

Залишення позову без розгляду це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Заявник із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи. У разі відсутності обставин непереборної сили, ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу судового провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу.

Наведене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 (пункти 135-139).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки позивач без поважних причин не виконала вимогу суду про надання до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська 3 (три) екземпляри нотаріально засвідченого перекладу казахською мовою для вручення їх за кордоном, а саме: копію позовної заяви з додатками, ухвалу суду від 16 вересня 2024 року про прийняття справи до провадження та відкриття провадження у справі та повідомлення про день та час судового розгляду, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.9 ч.1 ст.257 ЦПК України.

При цьому, суд зауважує, що згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Керуючись п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.В. Токар