Справа № 484/5111/24
Провадження № 2/484/112/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2025 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Панькова Д.А., секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кучери Владислава Людвиковича до ОСОБА_2 ; третя особа - Первомайський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства,

У С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд із позовом про визнання батьківства, посилаючись на те, що у 2009 році ОСОБА_1 (надалі - позивачка) познайомилася з ОСОБА_2 (надалі - відповідач). Через деякий час, після тривалих зустрічей та побачень, їх відносини набули більш близького характеру, які зазвичай притаманні чоловіку та жінці.

Протягом спільних відносин, що між ними тривали, позивачка завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації народжень Довгопристанською сільською радою Первомайського району Миколаївської області було зроблено відповідний актовий запис за№ 12 від 15.09.2010 року та видано свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 (копія свідоцтва додається).

У зв`язку з тим, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі та взагалі не проживали разом, запис про батька у книзі реєстрації народжень та у свідоцтві про народження було вчинено зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України - та присвоєно дитині прізвище матері « ОСОБА_4 ».

Більше того, як згодом з`ясувалося, у чоловіка під час спільних відносин з позивачкою фактично була ще одна сім`я. У зв`язку з цим, жінка аби не звертати уваги оточуючих та не викликати осуду від рідних та близьких, під час реєстрації народження дитини в органі РАЦС зазначила в заяві батьком дитини - « ОСОБА_5 ».

Однак одразу після народження дитини, відповідач визнав себе батьком Родеміра, не висловлюючи будь-яких сумнівів щодо походження дитини саме від нього. Сама ж позивачка також завжди визнавала відповідача батьком дитини та жодним чином цей факт не заперечувала.

Утім через різні погляди на побутовий лад та життя в цілому, сторони періодично то проживали разом, ведучи спільне господарство та маючи відносини, притаманні чоловіку та дружині, то деякий час взагалі не бачилися, аби не створювати сварки, що виникали на ґрунті конфліктних ситуацій, які могли б впливати на психічний та моральний стан як дитини, так і їх самих.

В подальшому сторони почали безперервно проживати у будинку позивачки, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де вони проживають і до сьогоднішнього дня.

17 квітня 2024 року сторони вирішили офіційно зареєструвати свої шлюбні відносини, звернувшись до Первомайського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що свідчить складений відповідний актовий запис № 145 від 17.04.2024 та свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 (копія свідоцтва додається).

Так, весь час, проживаючи однією сім`єю, відповідач називав та називає ОСОБА_6 своїм сином, а він його - батьком. Взагалі між малолітнім ОСОБА_6 та ОСОБА_2 існують відносини, які зазвичай притаманні батькам та їх дітям.

У свою чергу позивачка стверджує, та відповідач не заперечує, що дійсно маючи близькі відносини, дитина була зачата саме ОСОБА_2 , що свідчить про неможливість походження хлопчика від іншого батька.

Згідно ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них. засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

За таких обставин, вважає, що існують всі підстави для визнання в судовому порядку батьківства ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 .

Представник позивача в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки невідомі. Відзив на позов не надав.

Третя особа надіслала суду заяву з проханням слухати справу у відсутність їх представника, просили прийняти рішення на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного.

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_3 вбачається, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Довга Пристань, Первомайського району, Миколаївської області, актовий запис № 12, де зазначено матір`ю дитини ОСОБА_1 , а батьком дитини ОСОБА_5 .

З витягу № 6 від 31.08.2024 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження вбачається, що виконавчим комітетом Довгопристанської сільської ради Первомайського району Миколаївської області був складений актовий запис про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за № 12, із зазначенням відомостей про батька, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

У ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження доводів позивачки останньою та її представником не надано, клопотання про проведення судової молекулярно - генетичної експертизи, яка могла б підтвердити або спростувати її доводи, а також клопотання про виклик в судове засідання свідків не заявлялося.

На підставі викладеного суд знаходить необґрунтованими і безпідставними позовні вимоги, а тому позивачу слід відмовити в задоволенні позову про визнання батьківства.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ); третя особа - Первомайський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Грушевського, 1, м. Первомайськ, Миколаївська обл., ) про визнання батьківства.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата виготовлення повного тексту рішення суду - 04.03.2025 р.

Суддя: