ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1396/25 Справа № 175/5607/24 Головуючий у першій інстанції: Журавель Т. С. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у складі судді Журавель Т.С. від 02 жовтня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради, правонаступником якого є Комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня №2» Краматорської міської ради, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 01.10.2022 року вонабула переведена на посаду медичного директора з терапевтичного профілю Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради. 19.03.2024 відповідачем було видано наказ «Про зміни в організації виробництва і праці, пов`язані з оптимізацію організаційної структури адміністративно-управлінського підрозділу, внесення змін до штатного розпису та забезпечення профільними спеціалістами лікувальних відділень підприємства за рахунок наявного кадрового потенціалу» №192-к/тр. Пунктом 2 Наказу №192-к/тр наказано до 01.04.2024 року внести зміни до штатного розпису, а саме: а) вивести зі штату адміністративно-управлінського підрозділу штатні одиниці, зокрема медичного директора з терапевтичного профілю; б) за рахунок виведених штатних одиниць, ввести посади: в штатному розписі адміністративно-управлінського підрозділу - посаду медичний директор; в штатному розписі відділення гінекології та онкології - посаду лікар-гематолог. Пунктом 3 Наказу №192-к/тр наказано з 01.04.2024 року увільнити ОСОБА_1 від виконання обов`язків медичного директора з терапевтичного профілю. Також згідно наказу, у разі згоди працівників до продовження трудових відносин в нових умовах, наказано перевести ОСОБА_1 з посади медичного директора з терапевтичного профілю на посаду лікаря-гематолога відділення гінекології та онкології Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради. Повідомленням про зміну істотних умов праці №01.1-11/376 від 19.03.2024 позивачку було повідомлено, що проводяться заходи щодо реорганізації Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради, шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №2» Краматорської міської ради, якими передбачені зміни організаційної структури підприємства та істотних умов праці. Однією з причин прийняття рішення, щодо реорганізації зазначеного медичного закладу є його фінансова неспроможність. 20.03.2024 позивачка звернулася до відповідача зі зверненням щодо пред`явлення повідомлення про зміну істотних умов праці, у якому, окрім іншого, звернула увагу, що за змістом повідомлення і Наказу №192-к/тр йдеться про скорочення її посади медичного директора з терапевтичного профілю, а не про зміну істотних умов праці, просила усунути виявлені суперечності і недоліки та в подальшому здійснювати діяльність в межах чинного законодавства. Згідно класифікатору професій ДК 003:2010 посада медичного директора з терапевтичного профілю має код 1210.1 та відноситься до розділу «Керівники підприємств, установ, організацій, при цьому запропонована відповідачем посада «лікар-гематолог» за КП ДК 003:2010 має код 2221.2 та відноситься до посад «Професіоналів в галузі медицини». 21.03.2024 відповідач повідомив, що здійснює саме істотні зміни умов праці відносно позивачки. 27.03.2024 ОСОБА_1 була подана заява про її переведення на посаду медичного директора з 01.04.2024 у зв`язку зі зміною штатного розпису. 28.03.2023 відповідач повідомив, що наказом №192-к/тр посада медичного директора забезпечена наявним працівником, шляхом переведення з іншої посади. Наказом №216-к/тр від 28.03.2024 позивачку було звільнено на підставі п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку з відмовою від продовження роботи в нових умовах праці, пов`язаних зі зміною істотних умов праці. З урахуванням того, що виключення зі штатного розпису посади медичного директора з терапевтичного профілю де-юре було скороченням штату працівників, вказані дії відповідача вимагали дотримання процедури та гарантій, передбачених трудовим законодавством, а саме попередження ОСОБА_1 про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці (згідно частини 1 статті 49-2 КЗпП) та дотримання інших вимог за частинами 2 і 3 статті 49-2 та частини 2 статті 40 КЗпП. Позивачка також зазначає, що незаконне звільнення відповідачем, безпідставне знецінення її роботи та вчинення мобінгу, завдало їй моральної шкоди, яке не тільки призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, але і вимагає додаткових зусиль для організації її життя. Тому позивачка просила визнати незаконним та скасувати пункт 1 наказу "Про припинення трудового договору з працівником в порядку п.6 ч.1 ст.36 КЗпП України" від 28.03.2024 №216-к/тр; поновити ОСОБА_1 на роботі з 30.03.2024 на посаді медичного директора з терапевтичного профілю; розрахувати та стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за увесь час вимушеного прогулу з 30.03.2024 по день поновлення на роботі; стягнути з відповідача на користь позивачки відшкодування моральної шкоди у розмірі 500000,00 грн за незаконне звільнення з посади медичного директора з терапевтичного профілю.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2024 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 3» Краматорської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої на ім`я ОСОБА_1 04.07.1983 року, 01.08.1988 позивачка була прийнята на основну роботу лікарем-інтерном для проходження інтернатури по терапії до Краматорської лікарні №3 МСЧ НКМЗ.

З 01.08.1989 ОСОБА_1 була переведена для подальшої роботи лікарем-терапевтом дільничним, на посаді якого пропрацювала до 19.03.2012, а в подальшому - на посаду заступника головного лікаря з медичної частини, на якій пропрацювала до 30.09.2022.

Відповідно до копії вказаної вище трудової книжки, 01.10.2022 ОСОБА_1 переведена на посаду медичного директора з терапевтичного профілю (а.с. 8-9).

Згідно посадової Інструкції медичного директора з терапевтичного профілю, затвердженої генеральним директором КНП «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради» від 01.10.2022, посада медичного директора з терапевтичного профілю належить до професій керівників Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради.

Розділом 2 посадової Інструкції визначені основні завдання та обов`язки медичного директора з терапевтичного профілю, зокрема, організовує медичну діяльність КНП «МЛ №3» КМР зі свого профілю та підготовку договорів щодо медичного обслуговування населення, контролює якість надання медичної допомоги відповідно до сучасних стандартів; контролює роботу підпорядкованого медичного персоналу КНП «МЛ №3» КМР, створює та організовує роботу медичних комісій, робочих груп різних напрямів щодо: надання затвердженого переліку медичних послуг пацієнтам відповідно до їхніх індивідуальних особливостей та стану здоров?я; оперативної координації роботи структурних підрозділів КНП «МЛ №3» КМР, лікарів терапевтичного профілю в організації надання своєчасної медичної допомоги пацієнтам; надання медичної допомоги пацієнтам у достатньому обсязі та за встановленими стандартами; обґрунтованості диспансеризації; безпеки медичних послуг, зокрема застосування дозволених офіційними нормативними документами МОЗ медичних технологій та устаткування; обмеження шкідливих впливів на пацієнтів і лікарів відповідно до вимог законодавства шодо безпеки та охорони праці, санітарного та епідемічного благополуччя населення. контролює проведення навчання і перевірку знань з питань охорони праці і цивільного захисту (а.с. 16-18).

30 січня 2024 року Краматорською міською військовою адміністрацією видано розпорядження "Про реорганізацію КНП "Міська лікарня №3" КМР шляхом приєднання до КНП "Міська лікарня №2" КМР №102-р (а.с. 12).

Відповідно до наказу №192-к/тр від 19 березня 2024 року «Про зміни в організації виробництва і праці, пов`язані з оптимізацію організаційної структури адміністративно-управлінського підрозділу, внесення змін до штатного розпису, та забезпечення профільними спеціалістами лікувальних відділень підприємства за рахунок наявного кадрового потенціалу» 01.02.2024 на підставі розпорядження начальника міської військової адміністрації Гончаренко О.В. від 30.01.2024 за №101-р розпочата процедура реорганізації КНП "Міська лікарня №3" КМР шляхом приєднання до КНП "Міська лікарня №2" КМР.

У вказаному наказі зазначено, що у зв`язку з відсутністю виробничої доцільності та економічною необґрунтованістю утримання в штаті підприємства двох медичних директорів за профільною спеціалізацією та розподілом функціональних обов`язків, що негативно впливає на забезпечення сталого надання якісної медичної і реабілітаційної допомоги мешканцям територіальної громад, та кадрового комплектування лікувальних відділень, з метою ефективного використання ресурсів медичного закладу та поліпшення його діяльності, спрямованих на досягнення зазначених результатів та економічної стійкості підприємства, наказано до 01 квітня 2024 року провести зміни в організацію виробництва і праці, шляхом оптимізації організаційної структури адміністративно-управлінського підрозділу КНП "Міська лікарня №3" КМР. До 01 квітня 2024 року внести зміни до штатного розпису КНП "Міська лікарня №3" КМР. А саме: а) вивести зі штату адміністративно-управлінського підрозділу штатні одиниці: медичного директора з хірургічного профілю; медичного директора з терапевтичного профілю; б) за рахунок виведених штатних одиниць, ввести посади: в штатному розписі адміністративно-управлінського підрозділу - посаду медичний директор; в штатному розписі відділення гінекології та онкології - посаду лікар-гематолог.

У Пункті 3 вказаного вище наказу №192-к/тр від 19.03.2024 зазначено про увільнення з 01.04.2024 від виконання обов`язків медичного директора з хірургічного профілю ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 - від виконання обов`язків медичного директора з терапевтичного профілю.

З п.4 даного наказу вбачається, що у разі згоди працівників до продовження трудових відносин в нових умовах, за рахунок наявного кадрового потенціалу увільненого від виконання обов`язків медичного директора з хірургічного профілю та виконання обов`язків медичного директора з терапевтичного профілю, забезпечення профільними спеціалістами введені до штатного розпису підприємства посади та перевести з 01 квітня 2024 року: ОСОБА_2 - з посади медичного директора з хірургічного профілю на посаду медичного директора КНП "Міська лікарня №3" КМР; ОСОБА_1 - з посади медичного директора з терапевтичного профілю на посаду лікаря-гематолога відділення гінекології та онкології КНП "Міська лікарня №3" КМР (а.с. 10).

Згідно повідомлення про зміну істотних умов праці №01.1-11/376 від 19.03.2024, ОСОБА_1 повідомлено, зокрема, що з 01.04.2024 будуть внесені зміни до штатного розпису адміністративно-управлінського підрозділу та відділення гінекології та онкології КНП "Міська лікарня №3" КМР. Також, з 01.04.2024 зі штатного розпису підприємства буде виведена посада медичного директора з терапевтичного профілю, на якій працює позивачка на цей час, та введена посада лікаря-гематолога відділення гінекології та онкології КНП "Міська лікарня №3" КМР. Під істотними змінами умов праці розуміється продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, але при умові зміни систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших умов праці. Так як ОСОБА_1 підпадає під зазначену категорію працівників, з 01 березня 2024 року за спеціальністю позивачки та кваліфікацією будуть змінені істотні умови праці, а саме буде змінено: найменування посади, функціональні обов`язки, режим роботи та розмір оплати праці.

Також, позивачку повідомлено, що у разі її незгоди на продовження роботи в нових умовах, то з 01.04.2024 вона буде звільнена з посади на підставі пункту 6 частини 1 статті 36 КЗпП України (а.с. 11).

Відповідно до штатного розпису, який діяв станом на 01.03.2024, до апарату управління адміністративно-управлінського персоналу входили 4 штатні одинці а саме: генеральний директор; заступник генерального директора з адміністративно-господарської діяльності; медичний директор з хірургічного профілю; медичний директор з терапевтичного профілю (а.с. 20).

За штатним розписом, який мав діяти з 01.04.2024, до апарату управління адміністративно-управлінського персоналу мали увійти 3 штатні одиниці а саме: генеральний директор; заступник генерального директора з адміністративно-господарської діяльності; медичний директор (а.с. 21).

20 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради зі зверненням щодо пред`явлення повідомлення про зміну істотних умов праці, в якому вказала, що за змістом повідомлення і наказу №192-к/тр йдеться про скорочення її посади медичного директора з терапевтичного профілю, а не про зміну істотних умов праці, а тому просила усунути виявлені суперечності і недоліки та в подальшому здійснювати діяльність в межах чинного законодавства (а.с. 13).

Згідно листа КНП "Міська лікарня №3" КМР №01.1-11/387 від 21.03.2024, з аналізу організаційно-розпорядчих та господарсько-адміністративних документів, фінансова неспроможність підприємства виникла і в тому числі у зв?язку з відсутністю виробничої доцільності та економічного обґрунтування утримання в штаті підприємства двох медичних директорів за профільною спеціалізацією та розподілом функціональних обов?язків. Ці обставини мають негативний вплив на забезпечення сталого надання якісної медичної і реабілітаційної допомоги мешканцям територіальної громади. Крім того, нераціональне використання професіоналів в галузі лікувальної справи має негативний двплив на комплектування лікувальних відділень та на ефективне використання кадрового потенціалу підприємства. З метою ефективного використання ресурсів медичного закладу та поліпшення його діяльності, спрямованих на досягнення сталого надання якісної медичної і реабілітаційної допомоги мешканцям територіальної громади та економічної стійкості підприємства, забезпечення профільними спеціалістами лікувальних відділень підприємства за рахунок наявного кадрового потенціалу, головою комісії з припинення прийнято рішення, щодо проведення змін в організації виробництва і праці, шляхом оптимізації організаційної структури адміністративно-управлінського підрозділу (а.с. 14).

25 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради зі зверненням щодо надання детальних роз`яснень про істотні зміни умов праці, а саме про: повне найменування посади; загальні положення, що застосовуватимуться до посади, фактичні функції та обов`язки особи, що обійматиме новостворену посаду, права та гарантії працівника на даній посаді, кваліфікаційні вимоги до спеціаліста; режим роботи особи, яка працюватиме на новоствореній посаді; розміри оплати праці спеціаліста у відповідності до кваліфікації (а.с. 15).

З листа КНП «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради №01.11-11/407 від 26.03.2024 вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано продовження трудових відносин в нових умовах, виключно за її згодою на посаді лікаря-гематолога відділення гінекології та онкології Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради. Завдання та функціональні обов?язки лікаря-гематолога викладені в п.10 Розділу «Професіонали» Довідника. При наданні згоди на продовження трудових відносин в нових умовах, їй буде надана посадова інструкція лікаря-гематолога відділення гінекології та онкології Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради.

Зазначеним вище листом повідомлено позивачку, що режим роботи буде відповідати режиму роботи, викладеному в положенні про відділення гінекології та онкології Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради, що посадовий оклад професіонала на підприємстві, який працює за напрямком «лікувальна справа, крім стоматології» код за КП 2221, за спеціальністю «Медицина» код 222 в галузі «Охорона здоров?я» код 22, тобто лікаря, який має вищу кваліфікаційну категорію, складає 19000,00 грн. Заробітна плата складається з розміру посадового окладу та виплатою доплат, встановлених чинним законодавством. На посаду медичного директора у зазначеному закладі призначається особа, яка має освіту за напрямком «лікувальна справа, крім стоматології» код за КП 2221, за спеціальністю «Медицина» код 222, в галузі «Охорона здоров?я» код 22, яку ОСОБА_1 має на цей час. Таким чином, щодо кваліфікаційних вимог до медичних працівників, які віднесені до професій « Медичний директор» та « Лікар», застосовуються однакові кваліфікаційні вимоги. Відповідно до Стандартів вищої освіти, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 08.11.2021 №1197, необхідний освітньо-кваліфікаційний рівень, напрям і спеціальність підготовки підрозділяється наступним чином: Рівень вищої освіти: другий (магістерський) рівень: Ступень вищої освіти: магістр медицини; галузь знань: 22 Охорона здоров`я; спеціальність: 222 Медицина. Тобто в розділах «Кваліфікаційні вимоги», як до посади «Медичний директор», так і до посади «Лікар-гематолог» визначено тотожній освітньо-кваліфікаційний рівень працівника, напрям і спеціальність підготовки.

Також, у вказаному вище листі вказано, що ОСОБА_1 може бути переведено виключно за згодою, на роботу в нових умовах, але за тотожнім освітньо-кваліфікаційним рівнем, напрямом і спеціальністю. У разі згоди на продовження трудових відносин просили надати до 28 березня 2024 року заяву про згоду щодо продовження роботи з новими умовами праці, на посаді лікаря-гематолога відділення гінекології та онкології Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради (а.с. 19).

27 березня 2024 року ОСОБА_1 подала заяву про її переведення на посаду медичного директора з 01.04.2024 року (а.с. 22).

Відповідно до листа КНП «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради №01.1-11/418 від 28.03.2024, в результаті запровадження на підприємстві в дію змін в організації виробництва і праці, які пов?язані з оптимізацією організаційної структури адміністративно-управлінського підрозділу, внесення змін до штатного розпису, та забезпечення профільними спеціалістами лікувальних відділень підприємства за рахунок наявного кадрового потенціалу, не передбачається ні скорочення чисельності, ні скорочення штату працівників. Щодо переведення ОСОБА_1 на посаду медичного директора, повідомлено, що наказом від 19.03.2024 року №192-к/тр вказана посада в штатному розписі забезпечена наявним працівником, шляхом переведення з іншої посади, на якій остання не працювала. Аналізуючи зміст заяви за вхідним №575/01.1-10 від 28.03.2024, адміністрація підприємства дійшла висновку, що за змістом заява ОСОБА_1 є відмовою від продовження трудових відносин з 01 квітня 2024 року в нових умовах праці (а.с. 23).

Наказом №216-к/тр від 28 березня 2024 року "Про припинення трудового договору з працівником в порядку п.6 ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України" КНП «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради, 29 березня 2024 року припинено дію трудового договору, укладеного на невизначений строк з медичним директором з терапевтичного профілю ОСОБА_1 та звільнено її в порядку передбаченому пунктом 6 частини 1 статті 36 Кодексу Законів про працю України, у зв?язку з відмовою від продовження роботи в нових умовах праці, пов?язаних зі зміною істотних умов праці (а.с. 24).

Судом апеляційної інстанції, також, встановлено, що Краматорською міською військовою адміністрацією 14.12.2024 видано розпорядження №1341-р про затвердження передавального акту балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів КНП "Міська лікарня №3" КМР до його правонаступника КНП "Міська лікарня №2" КМР; визнання КНП "Міська лікарня №2" КМР правонаступником майна, прав та обов`язків КНП "Міська лікарня №3" КМР.

З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 20.01.2025 Комунальне некомерційне підприємство "Міська лікарня №3" Краматорської міської ради припинено.

У зв`язку з викладеним, Дніпровським апеляційним судом залучено КНП «Міська лікарня №2» Краматорської міської ради у якості правонаступника - КНП «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України передбачено, що підставою для припинення трудового договору є відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці.

Відповідно до частини третьої статті 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Із аналізу норм частини третьої статті 32 КЗпП України слідує, що у разі, коли роботодавець лише за умов зміни в організації виробництва та праці планує змінити систему та розмір оплати праці, пільг, режиму роботи, встановити або скасувати неповний робочий час, суміщення професій, зміну розрядів або найменування посад він має попередити працівника про це не пізніше, ніж за два місяці. Попереджаючи працівника про таку зміну істотних умов праці, роботодавець має чітко зазначити, які саме істотні умови праці зміняться, оскільки саме конкретизація змін істотних умов праці у попереджені дає змогу працівнику свідомо вирішити для себе питання, чи має він намір продовжувати дію трудового договору з конкретним працедавцем.

Статтею 103 КЗпП України передбачено, що про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніше як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Попередження - це пропозиція працівникові продовжувати роботу після того, як власник з додержанням встановленого строку змінить істотні умови праці. Працівник може цю пропозицію прийняти і продовжувати роботу при змінених істотних умовах праці, а може відмовитися від продовження роботи у зв`язку із змінами істотних умов праці.

Частиною четвертою статті 32 КЗпП України передбачено, що у випадку, якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами і доповненнями) судам роз`яснено, що припинення трудового договору за пунктом 6 статті 36 КЗпП України при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці, які не супроводжуються скороченням чисельності чи штату працівників.

Зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці. Якщо такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці.

У тому ж разі, коли такі зміни в організації виробництва і праці супроводжуються скороченням чисельності або штату працівників, змінами в їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями може мати місце звільнення працівників за пунктом 1 статті 40 КЗпП України.

Під час звільнення працівника на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку зі змінами в організації праці, у тому числі скорочення штату працівників, необхідно дотримуватись гарантій, передбачених статтею 49-2 КЗпП України.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 23 березня 2016 року у справі № 6-2748цс15.

При зміні істотних умов праці, посада, яку обіймає працівник, залишається у штатному розписі, але змінюються умови трудового договору - система та розмір оплати праці, режим роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад без зміни трудової функції, тощо, тобто змін, які ведуть до звуження чи розширення трудової функції працівника за укладеним з ним трудовим договором, дія якого продовжується.

Зміна істотних умов праці не передбачає ліквідації трудової функції працівника та виведення посади зі штату. Водночас, зміна в організації виробництва і праці, наслідком яких є скорочення штату або чисельності працівників, означає, що посада, яку раніше обіймав працівник, виводиться із штатного розпису.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №601/1513/18 (провадження №61-2741св19), від 30 листопада 2022 року у справі №455/1377/18 (провадження №61-8362св22).

Судом встановлено, що наказом №192-к/тр від 19 березня 2024 року «Про зміни в організації виробництва і праці, пов`язані з оптимізацію організаційної структури адміністративно-управлінського підрозділу, внесення змін до штатного розпису, та забезпечення профільними спеціалістами лікувальних відділень підприємства за рахунок наявного кадрового потенціалу» розпочата процедура реорганізації КНП "Міська лікарня №3" КМР шляхом приєднання до КНП "Міська лікарня №2" КМР та наказано до 01 квітня 2024 року внести зміни до штатного розпису КНП "Міська лікарня №3" КМР, а саме: а) вивести зі штату адміністративно-управлінського підрозділу штатні одиниці: медичного директора з хірургічного профілю; медичного директора з терапевтичного профілю; б) за рахунок виведених штатних одиниць, ввести посади: в штатному розписі адміністративно-управлінського підрозділу - посаду медичний директор; в штатному розписі відділення гінекології та онкології - посаду лікар-гематолог.

Таким чином у КНП "Міська лікарня №3" КМР стосовно посади позивачки відбулась не зміна істотних умов праці, а зміна організації виробництва і праці, скорочення чисельності, штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що дії відповідача щодо виведення зі штату адміністративно-управлінського підрозділу посади медичного директора з терапевтичного профілю та введення посади лікаря-гематолога підтверджують не зміну істотних умов праці, а саме скорочення посади, яку обіймала позивачка, - колегія дійшла висновку, що звільнення ОСОБА_1 відбулося з порушенням чинного законодавства, а тому наявні підстави для визнання незаконним пункту 1 наказу Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради від 28.03.2024 року №216-к/тр «Про припинення трудового договору з працівником в порядку пункту шостого частини першої статті 36 Кодексу Законів про працю України» та поновлення її на роботі у КНП «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради, правонаступником якого є КНП «Міська лікарня №2» Краматорської міської ради, на посаді медичного директора з терапевтичного профілю з 30 березня 2024 року.

Колегія наголошує, що при звільненні позивачки, яке відбулось фактично у зв"язку із скороченням її посади (п. 1 ч. 1 40 КЗпП України), роботодавцем безпідставно не було дотримано гарантій, передбачених статтею 49-2 КЗпП України, зокрема, щодо персонального попередження працівника про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці, оцінки наявності/відсутності переважного права працівника на залишення на роботі, надання працівнику для ознайомлення переліку вакантних посад тощо.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 235 КЗпП України в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі №6-511цс16 та від 22 листопада 2017 року у справі №299/967/15 і постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/808/16.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» та за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, з відповідними змінами та доповненнями (далі - Порядок №100).

Згідно з абзацом третім пункту 2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата за час затримки розрахунку обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку №100 основною для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на час відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку №100).

Згідно табелів обліку робочого часу, зокрема, за лютий 2024 року та березень 2024 року у ОСОБА_1 встановлено 8-годинний робочий день.

Згідно довідки про середню заробітну плату ОСОБА_1 , нарахована позивачці у лютому 2024 року заробітна плата становила - 13916,98 грн, нарахована у березні 2024 року заробітна плата становила - 34792,44 грн, що разом складає 48709,42 грн. У лютому 2024 року ОСОБА_1 відпрацьовано - 64 год, у березні 2024 року - 160 год, що разом складає 224 години. Середньогодинна заробітна плата ОСОБА_1 становить 217,45 грн. Середньоденна заробітна плата становить 1739,60 грн (217,45 грн х 8 годин).

Кількість робочих днів вимушеного прогулу ОСОБА_1 по 19.02.2025, тобто по день винесення судового рішення, становить 233 робочих дні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 405326,80 грн (1739,60 грн. х 233 днів).

Колегія звертає увагу, що твердження позивачки про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за січень та лютий 2024 року є безпідставною та такою, що не відповідає абз. 3 п.2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати.

Згідно відомостей з табелю обліку робочого часу, позивачка в лютому 2024 року, при встановленій нормі робочого часу 168 год., відпрацювала 64 години, оскільки з 12.02.2024 по 29.02.2024 перебувала у відпустці. У березні ОСОБА_1 при встановленій нормі робочого часу 168 год., відпрацювала 160 години, так як 01.03.2024 перебувала у відпустці. Відповідно до наказу №216-к/тр від 28 березня 2024 року, трудові відносини відповідача з ОСОБА_1 були припинені 29 березня 2024 року в останній робочий день календарного місяця при п`ятиденному робочому тижні, який позивачка відпрацювала в повному обсязі, 30 та 31 березня 2024 року є вихідними днями, про що свідчать відомості які містяться в табелі обліку робочого часу.

Щодо вимоги позивачки стосовно відшкодування моральної шкоди, колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 237-1 КЗпП України, передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування шкоди визначається законодавством.

Зазначена норма закону містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди.

За змістом вказаного положення закону підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із ст.237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами) роз`яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплата належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах "Тома проти Люксембургу" (2001), «Надбала проти Польщі» (2000) визнається, що при визнанні звільнення позивача незаконним, суд вважає доведеним, що порушення його законних прав призвели до моральних страждань, вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Виходячи з викладеного, враховуючи ступінь та характер перенесених позивачкою моральних страждань, що були викликані порушенням її гарантованого Конституцією права на працю, негативних емоцій, стресу, додаткових зусиль в організації життя; виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості, - колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн.

Крім того, за ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Отже, наявні підстави допустити до негайного виконання судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини справи не встановив, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Пунктом 13 ст.141 ЦПК України визначено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частин першої, шостої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог; приймаючи до уваги, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн 80 коп.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2024 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради, правонаступником якого є Комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня №2» Краматорської міської ради, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати незаконним пункт 1 наказу Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради від 28.03.2024 року №216-к/тр «Про припинення трудового договору з працівником в порядку пункту шостого частини першої статті 36 Кодексу Законів про працю України».

Поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на роботі в Комунальному некомерційному підприємстві «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради (), правонаступником якого є Комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня №2» Краматорської міської ради (), на посаді медичного директора з терапевтичного профілю з 30 березня 2024 року.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №2» Краматорської міської ради (), яке є правонаступником Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 405326 (чотириста п`ять тисяч триста двадцять шість) грн 80 коп.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №2» Краматорської міської ради (), яке є правонаступником Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради, правонаступником якого є Комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня №2» Краматорської міської ради, - відмовити.

Допустити до негайного виконання судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №2» Краматорської міської ради (), яке є правонаступником Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради () в дохід держави судовий збір у сумі 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 19 лютого 2025 року.

Повний текст постанови складено 03 березня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова