05.03.2025
Справа № 642/2047/24
Провадження №6/642/15/25
У Х В А Л А

Іменем України

03 березня 2025 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Грінчук О.П.,

за участю секретаря Панової М.І

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поворот виконання судового рішення, а саме просив повернути кошти, зняті з картки в розмірі 2158 грн. 11 коп., в порядку примусового виконання судового наказу Ленінського районного суду м. Харкова від 23.04.2024 (справа №642/2047/24, провадження № 2-н/642/467/24). В обгрунтування заяви зазначив, що судовий наказ скасовано ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 23.12.2024, а тому стягнені кошти підлягають поверненню йому.

Заявник в судовому зсіданні вимоги заяви підтримав і просив задовольнити.

Представник ПрАТ «Харківенергозбут» в судове засідання не з`явився, надав заперечення проти заяви ОСОБА_1 , вказавши, що заборгованість згідно наказу складала 1686.47 грн. : 1294.05 грн. за електричну енергію; 302.80 грн. судовий збір; 89.62 грн. витрати, пов`язані з розглядом справи. В ході примусового виконання судового наказу постановами державного виконавця від 26.11.2024 визначено розмір витрат виконавчого провадження, які підлягають стягненню з боржника, в розмірі 303 грн., а також 168.64 грн. виконавчого збору. Представник підтвердив, що на рахунок товариства від ВДВС надійшли кошти в розмірах 1294.05 грн., 302.80 грн. та 89.62 грн., а всього 1686.47 грн. Тому представник вважає, що витрати виконавчого провадження не підлягають стягненню із ПрАТ «Харківенергозбут».

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.10 ст.444 ЦПК України, неявка сторін не перешкоджає розгляду питання про поворот виконання рішення.

Вислухавши заявника, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

23.04.2024 Ленінським районним судом м. Харкова видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» заборгованість за спожиту електроенергію за адресою АДРЕСА_1 , за період з 30.04.2021 по 31.03.2024 в сумі 1296 грн. 69 коп., витрати зі сплати судового збору у розмірі 302 грн. 80 коп. та витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 89 грн. 62 коп.

26.11.2024 державним виконавцем Холодногірсько-Новобаварського ВДВС у м. Харкові СМУ Міністерства юстиції Ярошенком В.В. відкрито виконавче провадження №76502020 з примусового виконання судового наказу Ленінського районного суду м. Харкова №642/2047/24. З постанови про відкриття також вбачається, що сума до стягнення (заборгованість) становить 1294.05 грн. залишок заборгованості за електричну енергію; 302.80 грн. судовий збір; 89.62 грн. інші судові витрати.

Також постановами державного виконавця від 26.11.2024 постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір в розмірі 168.64 грн. та 303 грн. витрат виконавчого провадження.

04.12.2024 виконавче провадження № 76502020 закінчено, у зв`язку з повним виконанням судового наказу.

ОСОБА_1 до суду надано копію платіжної інструкції від 03.12.2024 про стягнення з нього на користь Холодногірсько-Новобаварського ВДВС у м. Харкові СМУ Міністерства юстиції 2158.11 грн. за виконавчим провадженням №76502020 на виконання судового наказу Ленінського районного суду м. Харкова №642/2047/24.

З письмових пояснень представника Товариства встановлено, що сума коштів, яка була перерахована Холодногірсько-Новобаварським ВДВС у м. Харкові СМУ Міністерства юстиції на реквізити Товариства в ході примусового виконання судового наказу №642/2047/24, склала 1686.47 грн., як зазначено в постанові про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 23.12.2024 судовий наказ №642/2047/24 від 23.04.2024 скасовано.

Так, відповідно ч. 5 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Згідно з ч. 6 ст. 444 ЦПК України до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі. За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Враховуючи той факт, що стягнення заборгованості із ОСОБА_1 здійснювалося на підставі судового наказу від 23.04.2024 (справа №642/2047/24, провадження №2-н/642/467/24), який скасований ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 23.12.2024, а тому сума заборгованості, яка була фактично стягнута із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Харківенергозбут» за судовим наказом в розмірі 1686.47 грн. підлягає поверненню в порядку повороту виконання судового рішення.

В той час, заявник просив повернути йому стягнуті з нього кошти в розмірі 2158.11. грн.

Як встановлено судом, фактично сума коштів, яка була стягнена із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Харківенергозбут» за судовим наказом №642/2047/24 склала 1686.47 грн.

Однак, до суми 2158.11 грн., які були стягнуті з ОСОБА_1 , входять також витрати виконавчого провадження в розмірі 303 грн. та 168.64 грн. виконавчого збору.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

При цьому, в силу положень частини третьої статті 45 Закону України «Про виконавче провадження», основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

За змістом частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду у порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справах № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18), від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц (провадження № 14-639цс18), від 03 та 10 квітня 2019 року у справах № 370/1288/15 (провадження № 14-612цс18) та № 766/740/17-ц (провадження № 14-664цс18).

Наведене, у свою чергу, свідчить про те, що питання про повернення боржнику стягнутих державним виконавцем витрат виконавчого провадження в розмірі 303 грн. та виконавчого збору в розмірі 168.64 грн. має вирішуватися не в порядку повороту виконання рішення суду.

Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 296/7644/17 (провадження № 61-8784св20), від 20 жовтня 2021 року у справі № 521/5241/18 (провадження № 61-4326св20).

Враховуючи викладене, в цій частині заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259-261, 354, 444 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення задовольнити частково.

Допустити поворот виконання судового наказу Ленінського районного суду м. Харкова від 23.04.2024 (справа №642/2047/24, провадження № 2-н/642/467/24).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти у сумі 1686 (одна тисяча шістсот вісімдесят шість) грн. 47 коп., стягнуті за судовим наказом Ленінського районного суду м. Харкова №642/2047/24 від 23.04.2024.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05.03.2025.

Головуючий