Справа № 345/857/25
Провадження № 2-н/345/145/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2025 р. м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей,-

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, а саме просить видати судовий наказ про стягнення із ОСОБА_2 на його користь аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів та додані до неї документи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

У розумінні ч.ч. 3, 5 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку

Приписами п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України визначено: до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З поданої заяви про видачу судового наказу та копій документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, не вбачається відсутності спору, оскільки не додано належних доказів, які б підтверджували, що неповнолітні діти проживають з заявником.

Надані заявником копії актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 15.01.2025 року та від 17.01.2025 року не можуть бути прийняті судом як належні, допустимі та достовірні докази, оскільки допит свідків, а саме осіб, які підписали вказаний акт, у наказному провадженні не передбачено. Тобто у цьому випадку, підлягає встановленню право заявника на отримання аліментів, і це не може вирішуватись у наказному провадженні.

Крім того, ОСОБА_1 звертався до суду з позовом про розірвання шлюбу. Поряд з вимогами про розірвання шлюбу, ОСОБА_1 також заявляв вимоги про залишення дітей проживати разом із ним. Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.09.2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було задоволено, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 залишено проживати з батьком ОСОБА_1 .

Водночас ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення. Дану заяву ОСОБА_2 мотивувала, зокрема, тим, що вона не погоджується із рішенням суду в частині задоволення позовної вимоги щодо фактичного визначення місця проживання дітей. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.01.2025 року заяву ОСОБА_2 про скасування заочного рішення задоволено, заочне рішення від 13.09.2023 року скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку. За результатами розгляду справи після скасування заочного рішення рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.02.2025 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. При цьому, як вбачається із резолютивної частини рішення суду від 26.02.2025 року, даним рішенням не вирішувалося питання про залишення дітей проживати з одним із батьків.

Вказане свідчить, що між сторонами фактично наявний спір щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей.

Приписами п.8 ч.1, ч.2 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Оскільки заявником не надано беззаперечних доказів на підтвердження обставин проживання дітей разом з ним, а також, враховуючи навність спору щодо місця проживання дітей, то заявником не доведено права на заявлення вимоги про видачу судового наказу про стягнення аліментів на його користь з ОСОБА_2 у наказному провадженні. Отже, суд приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Суддя звертає увагу заяву, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 161, 165-166 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 8 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Володимир ОНУШКАНИЧ