Справа №403/332/24 провадження № 2/403/120/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року с-ще Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Атаманової С.Ю., при секретарі судового засідання Руссу В.І.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника органу опіки та піклування Устинівської селищної ради Чернявської А.С.,

представника Устинівської селищної ради Оковитої В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Устинівська селищна рада Кропивницького району Кіровоградської області, орган опіки та піклування Устинівської селищної ради Кіровоградської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Устинівська селищна рада та орган опіки та піклування Устинівської селищної ради, про зобовязання відповідача усунути перешкоди в її спілкуванні з внуками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши наступний порядок у спілкуванні з ними: особисті побачення з дітьми кожну останню суботу місяця з 08 год. 00 хв. суботи до 08 год. 00 хв. неділі з ночівлею за місцем проживання позивача. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що син позивача - ОСОБА_5 , який є батьком дітей, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Мати дітей - ОСОБА_6 померла в 2022 році. Після смерті батьків діти проживають з відповідачем ОСОБА_2 , який чинить перешкоди у спілкуванні позивача з внуками, не даючи можливості бачитись та підтримувати особисті стосунки з ними. Рішеннями виконавчого комітету Устинівської селищної ради №258 від 08 березня 2023 року та №317 від 26 жовтня 2023 року відповідачу ОСОБА_2 було рекомендовано не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з внуками, однак вказані рішення він не виконує та продовжує чинити такі перешкоди. За вказаних обставин, відповідно до положень ст.ст.257, 263 СК України, позивач, як баба, яка звернулась до суду з даним позовом.

В судовому засіданні по розгляду справи позивач ОСОБА_1 позов підтримала та прохала суд його задоволити. Додатково надала пояснення про те, що після смерті невістки батьки останньої забрали дітей проживати до себе. Відповідач чинить перешкоди у її спілкуванні з внуками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , забороняючи їм говорити з нею та відвідувати її за місцем проживання. Діти їй особисто не говорили, що їх не пускають, однак, на її думку, вони просто терплять таке відношення. Кожного року вона вітає внуків з днем народження, дарує торт, фрукти, грошові кошти. На день народження внучки ОСОБА_7 вона зателефонувала до неї і попередила, що приїде вітати її з днем народження, однак після приїзду до двору відповідача до неї ніхто не вийшов, і лише після того, як вона почала кричати, що зателефонує на лінію «102», до неї вибігла внучка. Також заначила, що вона до дітей телефонує не часто, в школі їх не відвідувала. Постійне спілкування з дітьми відсутнє.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Суду пояснив, що після смерті дочки ОСОБА_6 з травня 2022 року діти проживають разом з ним та його дружиною. Позивач не приймає участі у вихованні дітей. До 2022 року діти відвідували позивача за місцем її проживання, однак потім сказали, що не будуть до неї ходити, оскільки вона постійно говорить про хату, де вони раніше проживали та про кладбище, де поховані їх батьки. Він, як опікун, не забороняє внукам спілкуватися з позивачем, як бабою, однак якщо діти не хочуть, то він не може їх примушувати. Щодо рішень органу опіки та піклування зазначив, що діти спілкувались з позивачем на дитячому майданчику та біля хати, а потім зустрічі припинилось, оскільки позивач перестала приїжджати.

В судовому засіданні по розгляду справи представник третьої особи Устинівської селищної ради вирішення позову віднесла на розсуд суду.

В судовому засіданні по розгляду справи по суті представник органу опіки та піклування Устинівської селищної ради з приводу позовних вимог зазначила, що рішення Устинівської селищної ради щодо участі позивача, як баби, у житті дітей виконувались більше півтора місяці та мали стати поштовхом до налагодження відносин між ними. На даний час органом опіки та піклування визначені способи участі позивача у вихованні внуків, а саме: побачення незалежно від дня тижня за згоди дітей. Вирішення вимоги про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми віднесла на розсуд суду.

На виконання вимог п.п.2, 3 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, а також процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 22 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.26-28).

Ухвалою суду від 19 вересня 2024 року про закриття підготовчого провадження цивільну справу було призначено до судового розгляду по суті (а.с.76-77).

Заслухавши пояснення сторін та представників третіх осіб, зясувавши думку дітей та безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є гр-ни ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, де в рядку батько зазначено « ОСОБА_5 », а в рядку мати - « ОСОБА_6 » (а.с.7, 8).

Позивач по справі ОСОБА_1 є матірю батька дітей - гр-на ОСОБА_5 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер у віці 39 років в м.Кропивницький (а.с.9).

Рішенням виконавчого комітету Устинівської селищної ради №40 від 04 березня 2022 року «Про встановлення опіки над малолітньою ОСОБА_3 » над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено опіку та призначено її опікуном ОСОБА_2 (а.с.113-114).

Рішенням виконавчого комітету Устинівської селищної ради №41 від 04 березня 2022 року «Про встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_4 » над малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено опіку та призначено його опікуном ОСОБА_2 (а.с.115-116).

Згідно з висновком про стан здоровя заявника від 07 листопада 2024 року відповідач по справі ОСОБА_2 за результатами медичного обстеження є здоровим та придатним бути опікуном (а.с.112).

Рішенням виконавчого комітету Устинівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області №258 від 08 вересня 2023 року «Про визначення способу участі бабусі у вихованні онуків» визначено ОСОБА_1 для спілкування та виховання малолітнього ОСОБА_4 та неповнолітньої ОСОБА_3 , наступні способи участі (графік побачень смт.Устинівка Кропивницький район Кіровоградська область): щочетверга з 15. 00 год. до 16. 00 год., за згоди дітей, в присутності працівника служби у справах дітей Устинівської селищної ради. Рекомендовано бабусі дітей ОСОБА_1 дотримуватись графіку побачень, виконувати свої обовязки, приділяти дітям увагу і турботу. Рекомендовано опікуну ОСОБА_2 поважати права ОСОБА_1 , не чинити перешкод у спілкуванні бабусі з онуками. У визначені години та дні спілкування при виникненні обставин, коли зустріч бабусі з дітьми є неможливою (хвороба дітей тощо) опікуну дитини необхідно завчасно повідомляти про це службу у справах дітей Устинівської селищної ради (а.с.12, 40).

Рішенням виконавчого комітету Устинівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області №317 від 26 жовтня 2023 року «Про визначення способу участі бабусі у вихованні онуків» визначено ОСОБА_1 для спілкування та виховання малолітнього ОСОБА_4 та неповнолітньої ОСОБА_3 , наступні способи участі: за згоди дітей, незалежно від дня тижня, в межах населеного пункту проживання дітей, без ночівлі. Рекомендовано бабусі дітей ОСОБА_1 приділяти дітям увагу і турботу. Рекомендовано опікуну ОСОБА_2 поважати права ОСОБА_1 , не чинити перешкод у спілкуванні бабусі з онуками. Рішення виконавчого комітету від 08 вересня 2023 року №258 вважати таким, що втратило чинність (а.с.13, 41).

Зі змісту відповіді Устинівської селищної ради від 17 травня 2023 року за вих.№02-24/185/1, на звернення позивача ОСОБА_1 щодо вирішення питання спілкування з внуками та продажу житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстровані малолітні діти, останню було повідомлено про порядок визначення способів участі у вихованні дітей шляхом домовленостей із їх законним представником, або шляхом звернення до органу опіки піклування чи суду. Одночасно зазначено про те, що опікун ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_2 не має заперечень щодо спілкування з нею підопічних та можливість відвідувати внуків за місцем їх проживання в будь-який час. Заява від ОСОБА_2 щодо надання дозволу на вчинення правочину від імені малолітніх дітей з метою відчуження майна не надходила (а.с.15-16).

Аналогічна за змістом відповідь щодо питання спілкування з внуками та продажу житлового будинку, де вони зареєстровані, була надана Устинівською селищною радою позивачу ОСОБА_1 за вих.№02-24/229/1 від 20 червня 2023 року (а.с.17).

У відповідях Устинівської селищної ради від 18 липня 2023 року за вих.№Ш-02-29/02 та від 30 серпня 2023 року за вих.№02-24/325/1, адресованих позивачу ОСОБА_1 , підтверджена відсутність заяви ОСОБА_2 про надання йому дозволу на вчинення від імені малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 правочину з метою відчуження майна (а.с.18, 19).

Листом Устинівської селищної ради від 22 квітня 2024 року за вих.№Ш/02-08/11 позивач ОСОБА_1 була повторно повідомлена про відсутність заперечень опікуна ОСОБА_2 щодо спілкування з нею його підопічних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також можливість відвідування внуків за місцем їх проживання в будь-який час. Одночасно повідомлено про відсутність заяви опікуна щодо зміни місця реєстрації підопічних та відсутність у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 майна згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.20).

Відповідно до характеристики позивача ОСОБА_1 від 05 липня 2024 року, наданої Устинівською селищною радою, остання проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Скарг від жителів селища на поведінку ОСОБА_1 на адресу селищної ради не надходило, компрометуючих матеріалів щодо неї немає (а.с.21).

Адреса зареєстрованого місця проживання позивача ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 підтверджується також витягом з реєстру Устинівської територіальної громади (а.с.6).

Згідно із характеристикою відповідача ОСОБА_2 , наданою Устинівською селищною радою 03 вересня 2024 року, відповідач по справі проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Проживає з сімєю: дружина ОСОБА_9 та двоє малолітніх онуків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Сімя матеріально забезпечена, проживає у власному добротному будинку. 04 березня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до органу опіки та піклування з заявою про встановлення опіки над малолітніми онуками з підстави смерті батька та матері дітей. З моменту взяття дітей під опіку ОСОБА_2 цікавиться навчанням та успіхами онуків, відвідує батьківські збори, відгукується на прохання класних керівників. Діти завжди охайні, одягнені відповідно до сезону, повністю забезпечені необхідним шкільним приладдям, спортивною формою, засобами особистої гігієни. Насильства та жорстокого поводження відносно дітей не вчинялося. Діти почуваються в сімї затишно та комфортно (а.с.69).

Актом обстеження умов проживання №217 від 28 листопада 2024 року, проведеного за місцем проживання позивача ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 , встановлено, що санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні, в будинку чисто, наявні меблі, продукти харчування, засоби особистої гігієни. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: наявні спальні місця та місця для навчання (а.с.106).

Актом обстеження умов проживання №218 від 28 листопада 2024 року, проведеного за місцем проживання відповідача ОСОБА_2 , встановлено, що санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні, в будинку чисто, наявні меблі, побутова техніка, продукти харчування, засоби особистої гігієни. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: окремі кімнати, місце для навчання та проведення дозвілля, діти забезпечені одягом, взуттям на декілька сезонів (а.с.107).

За місцем навчання в 10-Б класі Устинівського ліцею Устинівської селищної ради ОСОБА_3 характеризується як така, що навчається на початковому та середньому рівнях, старанно відноситься до виконання завдань. Систематично відвідує уроки, забезпечена всіма необхідними шкільними приладдями та спортивною формою. Виховується в сімї опікуна (дідусь). Стосунки в сімї дружні, позитивний клімат. Опікун приділяє увагу вихованню та навчанню ОСОБА_7 на належному рівні (а.с.108).

За місцем навчання в 2-му класі Устинівського ліцею Устинівської селищної ради ОСОБА_4 характеризується як такий, що володіє навчальним матеріалом на достатньому рівні. На уроках добре працює, виявляє старанність у навчанні, самостійність у роботі. Дуже товариський, має друзів серед одноліток. Завжди має охайний вигляд, забезпечений всім необхідним шкільним приладдям та речами, які необхідні для навчання в школі (а.с.109).

Згідно з висновком про стан здоровя, фізичний і розумовий розвиток дитини від 07 листопада 2024 року ОСОБА_3 є здоровою (а.с.110).

Згідно з висновком про стан здоровя, фізичний і розумовий розвиток дитини від 07 листопада 2024 року ОСОБА_4 є здоровим (а.с.111).

Згідно з висновком Служби у справах дітей Устинівської селищної ради №06-15/03 від 29 листопада 2024 року та рішення виконавчого комітету Устинівської селищної ради №399 від 02 грудня 2024 року «Про визначення способу участі бабусі у вихованні онуків», позивачу по справі ОСОБА_1 визначено наступний спосіб участі у спілкуванні та вихованні малолітнього ОСОБА_4 та неповнолітньої ОСОБА_3 : за згоди дітей, незалежно від дня тижня, в межах населеного пункту проживання дітей, без ночівлі. ОСОБА_1 рекомендовано приділяти дітям увагу і турботу, а опікуну ОСОБА_2 - не чинити перешкод у спілкуванні бабусі з онуками (а.с.104, 105).

Під час безпосереднього дослідження доказів у справі судом, на виконання вимог ст.12 Конвенції про права дитини, в порядку ч.1 ст.171 Сімейного кодексу України (далі - СК України), ч.1 ст.232 ЦПК України були заслухані неповнолітня ОСОБА_3 та малолітній ОСОБА_4 , які надали суду показання з приводу позбавлення їх матері батьківських прав.

Так, неповнолітня ОСОБА_3 суду показала, що вона з меншим братом спілкувалась з бабусею ОСОБА_1 коли були живі їх батьки. Після смерті тата ходили з братом до бабусі вже не так часто, як раніше, а після смерті мами - близько 3-х разів. Після смерті мами їх з братом забрав до себе дідусь та бабуся ОСОБА_10 . Позивач не говорила їй, щоб вони з братом жили в неї, а говорила, щоб вони просто приходили в гості. Пізніше вона перестала ходити до бабусі, оскільки їй там було некомфортно у звязку з тим, що бабуся постійно спілкувалась на теми, які для неї, як для дитини, неприємні, а саме: щодо смерті її батьків та їх хату, яку вона хоче забрати собі. Бабуся могла запитати про навчання та про здоровя, але потім все одно поверталась до обговорення цих тем та плакала. Вона говорила бабусі про те, що не бажає цього слухати, однак бабуся знову починала про це говорити. Дідусь ніколи не забороняв їй спілкуватися з бабусею. Це її особисте небажання. Якщо бабуся не буде постійно говорити про неприємні для неї речі, а буде цікавитись її навчанням, дозвіллям, захопленнями, то вважає за можливе спілкуватись із нею за місцем її проживання протягом 2-3 годин. Ночувати у бабусі вона не хоче. На даний час вона навчається у 10 класі Устинівського ліцею. Позивач жодного разу не відвідувала її в школі. Останній раз говорила з бабусею близько 4 місяців тому по телефону і на її твердження про те, що їх не пускають до неї, заперечила та особисто сказала бабусі, що дідусь не забороняє з нею спілкуватись. На день народження бабуся приїжджала її вітати, подарувала торт та грошові кошти в сумі 500 грн.. Після розмови з бабусею біля двору вона повернулась до будинку. У вихідні дні вона прокидається приблизно о 09 -10 годині, допомагає бабусі, з якою проживає, поприбирати у хаті, помити посуд. У неділю вона вчить уроки. Крім того, у суботу о 10 год. ранку вона відвідує гурток вязання, де перебуває близько 2-х годин. Для цього в пятницю після школи вона шкільним автобусом їде в с.Криничне, де перебуває у рідного брата мами з ночівлею. На наступний день, після відвідування гуртка її відвозить додому або дядько або по неї приїжджає дідусь. У бабусі є її номер телефону і вона завжди відповідає на дзвінки, коли останя телефонує.

Малолітній ОСОБА_4 суду показав, що дідусь, з яким він проживає, хороший. ОСОБА_11 проживає окремо від них. Після смерті тата, коли мама була сама, вони із сестрою ОСОБА_7 ходили до бабусі три рази на тиждень. Зараз бабуся дзвонить до нього по телефону і на вайбер і він бере слухавку. Не бере тоді, коли дзвонить незнайомий йому номер. Бабуся приїжджає на день народження та дарує подарунок, а в інші дні - ні. В школу бабуся до нього не приходила. У бабусі ніколи не залишався з ночівлею сам та завжди приходив до неї із сестричкою. Пояснив, що на вихідні дні він прокидається приблизно о 08 годині, дивиться телевізор, грає на телефоні в ігри та гуляє зі своїми друзями, які проживають по одній з ним АДРЕСА_1 він зазвичай не вчить вдома, оскільки виконує їх на групі продовженого дня в школі. Хотів би ходити до бабусі в гості, як раніше, та говорити з нею, якщо вона буде щось запитувати.

Виконуючи приписи ч.1 ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеним учасникам справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, а також доказам, якими вони підтверджуються, з урахуванням засад змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч.ч.8, 9 та 10 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Обєктом судового захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи інтерес. Порушення права повязане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного (сімейного) права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; перевага балансу інтересів; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див. постанови Верховного Суду від 08 листопада 2023 року в справі №761/42030/21, від 11 грудня 2023 року в справі №607/20787/19).

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19, позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Пунктами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 СК України сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом та внуками є предметом регулювання нормами СК України.

Відповідно до ст.257 СК України баба, дід мають право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання внуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Частиною першою ст.263 СК України встановлено, що спір щодо участі баби, діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.2 ст.159 СК України).

Отже, конструкція ст.159 СК України свідчить про те, що законодавець розмежовує вимоги про встановлення способу участі у вихованні дитини та про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини поняття «сімейне життя» у розумінні ст.8 Конвенції має досить широке тлумачення та не обмежується лише шлюбними відносинами, а може охоплювати й інші фактичні «сімейні звязки», зокрема, відносини між дитиною та близькими родичами (наприклад, бабою та дідом), оскільки останні можуть відігравати суттєву роль у сімейному житті. З огляду на викладене, під правом на повагу до сімейного життя баби та діда по відношенню до своїх внуків в першу розуміється право на підтримання нормальних стосунків між бабою або дідом та внуками шляхом контактів з ними. Такі контакти, зазвичай, відбуваються за згодою особи, яка несе батьківську відповідальність, а це означає, що доступ баби чи діда до внука, як правило, здійснюється на розсуд батьків дитини або осіб, що їх замінюють (опікунів, піклувальників).

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 вказувала про те, що відповідач по справі ОСОБА_2 , як опікун дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не надає їй можливості бачитися з внуками та підтримувати з ними особисті стосунки, не виконує рішень органу опіки та піклування №258 від 08 вересня 2023 року та №317 від 26 жовтня 2023 року, якими йому було рекомендовано не чинити їй перешкоди у спілкуванні з внуками.

Разом з тим, під час судового розгляду справи зазначені позивачем ОСОБА_1 обставини вчинення відповідачем ОСОБА_12 перешкод у її спілкуванні з внуками не знайшли свого підтвердження належними та достовірними доказами з огляду на наступне.

В судовому засіданні під час безпосереднього надання суду пояснень неповнолітня ОСОБА_3 , як внука позивача, заперечила обставину заборони їй відповідачем спілкуватися з нею, як бабусею, зазначивши, що небажання спілкуватись з останньою обумовлено виключно її позицією та поведінкою самої бабусі, яка постійно говорить на неприємні для неї теми, повязані зі смертю батьків, внаслідок чого в присутності бабусі вона відчуває себе некомфортно. При цьому дитина підтвердила обставину особистого спілкування з позивачем у день свого народження та отримання від неї подарунка, а також спілкування з бабусею по телефону, коли та телефонує.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 також підтвердив особисте спілкування з позивачем під час отримання від неї подарунка на день його народження та пояснив суду, що не відповідає на дзвінки бабусі тільки тоді, коли вона телефонує з невідомого йому номера телефону.

Водночас обоє дітей підтвердили відсутність відвідування позивачем, як бабою, школи, де вони навчаються та досить рідкі дзвінки від неї по телефону.

З досліджених судом матеріалів цивільної справи, зокрема неодноразових відповідей Устинівської селищної ради в особі селищного голови на звернення позивача ОСОБА_1 щодо участі у вихованні внуків (від 17 травня 2023 року, 20 червня 2023 року та 22 квітня 2024 року) вбачається письмове повідомлення позивача про те, що опікун ОСОБА_2 не має заперечень щодо спілкування з нею його підопічних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з можливістю відвідувати внуків за місцем їх проживання в будь-який час.

Наведене у позовній заяві твердження ОСОБА_1 про невиконання відповідачем ОСОБА_2 рішень Устинівської селищної ради, якими йому було рекомендовано не чинити перешкоди у її спілкуванні з внуками, є безпідставним з огляду як на зміст наведеного вище листування позивача з Устинівською селищною радою, так і враховуючи не надання суду будь-яких належних доказів на підтвердження вжиття органом опіки та піклування за місцем проживання дітей відповідних заходів у разі невиконання його рішення щодо визначення способів участі позивача, як баби, у вихованні внуків та спілкуванні з ними.

При цьому наведене в рішеннях Устинівської селищної ради поняття «рекомендувати» саме по собі не обумовлює виникнення у відповідача прямого обовязку утримання від певних дій, оскільки за змістом Тлумачного словника української мови, слово «рекомендація» означає порада, вказівка кому-небудь, пропозиція.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі №607/1377/22, задоволення вимоги про зобовязання відповідачки не чинити перешкоди позивачам у спілкуванні з онуками можливе лише у разі наявності перешкод позивача з боку відповідача.

При цьому сама по собі наявність неприязних відносин між сторонами не є доказом, що останні створюють перешкоди позивачу у питаннях, повязаних з вихованням дітей (див. постанова Верховного Суду від 07 грудня 2022 року у справі №711/8611/20).

Згідно вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визначаючись з правовідносинами, які виникли між сторонами та їх змістом на підставі наданих сторонами доказів, суд відповідно до ст.89 ЦПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, враховуючи наявність між сторонами по справі тривалих неприязних відносин, що безпосередньо під час судового розгляду виявилось у наданих ними суду поясненнях та змісті поставлених один одному запитань; беручи до уваги, що матеріали цивільної справи не містять доводів та доказів перешкоджання відповідачем спілкуванню позивача ОСОБА_1 з її внуками, що було безпосередньо підтверджено останніми в судовому засіданні, а відсутність систематичного спілкування між ними обумовлена іншими обставинами, в тому числі і поведінкою самої ОСОБА_1 , як баби, в задоволенні позову в частині зобовязання відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди в спілкуванні позивача із внуками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід відмовити за необгрунтованістю даної позовної вимоги.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду у складі Обєднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справі №742/1716/23, позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права та є окремим способом захисту порушеного права діда й баби на спілкування з онуками. Відмова у задоволенні позову про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею (зокрема, внаслідок недоведеності перешкод чи з інших підстав), не є підставою для відмови судом у захисті й реалізації прав, передбачених частиною другою статті 159, частиною першою статті 263 СК України - визначенні способів участі баби та діда у вихованні дитини, місця та часу їхнього спілкування.

З огляду на викладене, відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про усунення перешкод у спілкуванні позивача з внуками, суд, враховуючи не досягнення між сторонами по справі домовленості щодо участі позивача у вихованні внуків, при розгляді позовної вимоги ОСОБА_1 про визначення їй порядку спілкування з внуками приходить до наступного висновку.

За змістом ч.2 ст.159 СК України (положення якої підлягають застосуванню судом під час вирішення спору щодо участі баби, діда у вихованні дитини) суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

У поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 прохає суд визначити їй порядок спілкування з внуками шляхом особистих побачень з ними кожної останньої суботи місяця з 08. 00 год. суботи до 08. 00 год. неділі з ночівлею за місцем її проживання.

У поданому до суду висновку Служби у справах дітей Устинівської селищної ради №06-15/03 від 29 листопада 2024 року та рішенні виконавчого комітету Устинівської селищної ради №399 від 02 грудня 2024 року визначений наступний спосіб участі бабусі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітнього ОСОБА_4 та неповнолітньої ОСОБА_3 , а саме: за згоди дітей, незалежно від дня тижня, в межах населеного пункту проживання дітей, без ночівлі.

Зазначені позивачем ОСОБА_1 та органом опіки та піклування способи участі баби у вихованні внуків, на думку суду, є такими, що не враховують повністю інтереси дітей з огляду на їх розпорядок дня та необхідність забезпечення належних умов у місці їх перебування.

Так, при визначенні позивачем періоду перебування за її місцем проживання внуків (з 08 години суботи до 08 години неділі з ночівлею) не враховано тих обставин, що: 1) неповнолітня ОСОБА_3 кожну суботу о 10 годині ранку відвідує гурток вязання, що знаходиться в іншому населеному пункті, внаслідок чого в пятницю приїздить до рідного дядька, в якого перебуває з ночівлею, та лише на наступний день (неділя) в обід (після закінчення гуртка тривалістю близько двох годин), повертається за місцем проживання в с-ще Устинівка; 2) у вихідні дні неповнолітня ОСОБА_3 прокидається приблизно о 09-10 годині ранку та в неділю вчить шкільні уроки; 3) малолітній ОСОБА_4 завжди відвідував позивача разом із сестрою ОСОБА_3 та не залишався сам у неї на ночівлю; 4) малолітній ОСОБА_4 у вихідні дні частину дня проводить зі своїми друзями, які проживають по одній із ним вулиці.

Крім того, подана до суду позовна заява взагалі не містить посилання на обставини, виходячи з наявності яких позивачем була визначена періодичність побачення з внуками один раз на місяць та достатність таких побачень для її участі у вихованні та спілкуванні з внуками.

Суд також не погоджується в основній частині із визначеним Службою у справах дітей способом участі позивача ОСОБА_1 , як бабусі, у спілкуванні та вихованні внуків, оскільки: 1) такий спосіб взагалі не містить посилання на те, що таке спілкування має відбуватись у формі побачень; 2) у висновку відсутня вказівка щодо часу (тривалості) спілкування позивача та дітей, що з урахуванням їх навчання в школі, відвідування ОСОБА_3 гуртка вязання, а ОСОБА_4 - групи продовженого дня, обумовлює невизначеність зазначеного у висновку формулювання - «незалежно від дня тижня» та допускає його довільне тлумачення на розсуд сторін: кожного дня чи не кожного дня, протягом всього дня чи певного періоду доби і т.д., а тому не може відповідати інтересам дітей, як таке, що може обмежувати права дітей на отримання освіти, розвиток їх здібностей та відпочинок; 3) наведене у висновку формулювання «в межах населеного пункту» також є необгрунтованим з урахуванням, по-перше, віку позивача (77 років) та відсутності доказів наявності в її розпорядженні автомобіля чи іншого транспортного засобу, за допомогою якого вона могла б вільно пересуватись в межах с-ща Устинівка, та, по-друге, відсутність переліку можливих місць для проведення спільного часу позивача з внуками позбавляє суд можливості надати оцінку наявності чи відсутності в таких місцях умов для перебування там дітей, зокрема, відповідність цих місць їхньому віку та безпеці; 4) в судовому засіданні обоє дітей не заперечували проти періодичного спілкування з позивачем, як бабою, а тому визначення однією з умов спілкування позивача з внуками - наявність їх згоди не відповідає дійсним обставинам справи.

З огляду на викладене, суд не може повністю погодитись з висновком Служби у справах дітей Устинівської селищної ради, оскільки останній не грунтується на всебічному та повному зясуванні тих обставин, які мають значення при вирішенні позовних вимог ОСОБА_1 , та не містить переконливих і достатніх доказів на підтвердження саме того способу участі позивача у вихованні та спілкуванні з внуками, який в ньому зазначений.

Разом з тим, суд погоджується з наведеним вище висновком в частині проведення спілкування позивача ОСОБА_1 з внуками без ночівлі за місцем її проживання та відповідно відхиляє зазначену умову, викладену в позовній заяві, з урахуванням наведеного вище режиму вихідного дня дітей, їх віку та наявності у них сталих сімейних звязків за місцем проживання опікуна.

З урахуванням наявної в матеріалах справи характеристики позивача по справі, як баби дітей, та відсутності наданих суду доказів щодо притягнення її до адміністративної чи кримінальної відповідальності, зловживання нею алкогольними напоями або наркотичними засобами чи перебування на обліку в лікарів нарколога і психіатра, її прихильного ставлення до внуків, будь-яких перешкод для проведення зустрічей позивача з дітьми за відсутності опікуна суд не вбачає.

При цьому суд приймає до уваги той факт, що згідно наданих дітьми в судовому засіданні пояснень, в останніх не виявлено негативного ставлення до позивача, як баби, чи страху до неї, натомість встановлено, що діти ні негативного, ні позитивного відношення в сторону позивача не виявляють.

Жодних належних доказів на підтвердження неможливості здійснення позивачем своїх прав, як баби, щодо участі у вихованні внуків, негативного ставлення та впливу позивача на дітей суду не надано, а, отже, відсутні виключні обставини, які обумовлюють визначення побачень позивача з дітьми лише у присутності відповідача, як їх опікуна. Також суд зазначає, що у разі зміни обставин, в тому числі, повязаних із віком, станом здоровя та навчальним процесом дітей, за наявності спору між сторонами по справі щодо участі позивача, як баби, у спілкуванні з ними та їх вихованні, позивач не позбавлена можливості звернутися відповідно до ст.158 СК України до органу опіки та піклування або згідно положень ст.159 СК України до суду для встановлення інших способів її участі у вихованні внуків, зокрема, щодо збільшення (зміни) часу і днів побачень, зміни місця проведення їх зустрічей тощо. На підставі викладеного, з урахуванням встановлених судом обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених у справі доказів в їх сукупності, з урахуванням інтересів дітей та їх права на підтримання з бабою ОСОБА_1 особистих стосунків, а також права позивача на спілкування з внуками та участь у їх вихованні, визнавши, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному розвитку дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом визначення наступного способу участі позивача у вихованні внуків: 1) побачення з внуками з 14.00 години до 18.00 години кожної першої та третьої суботи місяця за місцем проживання позивача, зареєстрованого у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 , без присутності опікуна ОСОБА_2 з урахуванням стану здоровя та режиму дня дітей, погодних умов; 2) у разі неможливості побачення позивача з внуками у визначені суботи відповідного місяця, обумовленої станом здоровя та режимом дня дітей, станом здоровя баби, погодними умовами, - з можливістю проведення зустрічей з внуками у другу та четверту суботу відповідного місяця в цей же час за попередньою домовленістю з опікуном не пізніше як за день до дати проведення запланованої зустрічі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, враховуючи, що предявлений ОСОБА_1 позов фактично складається з двох вимог (усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення порядку спілкування з ними), одна з яких частково взята судом до уваги при встановленні порядку спілкування позивача з внуками та визначенні її участі, як баби, у їх вихованні, а інша визнана судом необгрунтованою, з відповідача по справі ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивача по справі ОСОБА_1 кошти по сплаті судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. (50% від 1211 грн. 20 коп.), які були сплачені позивачем при подачі нею позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.

Інші судові витрати, повязані з розглядом даної справи, передбачені ч.3 ст.133 ЦПК України, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Устинівська селищна рада Кропивницького району Кіровоградської області, орган опіки та піклування Устинівської селищної ради Кіровоградської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми - задоволити частково.

Визначити ОСОБА_1 наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з її внуками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

1) побачення баби з внуками з 14.00 години до 18.00 години кожної першої та третьої суботи місяця за місцем проживання ОСОБА_1 , зареєстрованим у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 , без присутності опікуна ОСОБА_2 з урахуванням стану здоровя та режиму дня дітей, погодних умов;

2) у разі неможливості побачення ОСОБА_1 з внуками у визначені суботи відповідного місяця, обумовленої станом здоровя та режимом дня дітей, станом здоровя баби, погодними умовами,- з можливістю проведення зустрічей з внуками у другу та четверту суботу відповідного місяця в цей же час за попередньою домовленістю з відповідачем по справі ОСОБА_2 не пізніше як за день до дати проведення запланованої зустрічі.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в порядку розподілу судових витрат, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп..

Повне імя та найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживаня: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків в позовній заяві не зазначений.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Устинівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області, адреса місцезнаходження: вул.Ювілейна, буд.№4 с-ще Устинівка Кропивницького району Кіровоградської області, поштовий індекс 28600, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04364549.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Устинівська селищна рада Кропивницького району Кіровоградської області, адреса місцезнаходження: вул.Ювілейна, буд.№4 с-ще Устинівка Кропивницького району Кіровоградської області, поштовий індекс 28600, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04364549.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення) апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 03 березня 2025 року.

Суддя С.Ю.Атаманова