Справа №705/358/21
2/705/154/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючої судді Годік Л.С.

при секретарі судового засідання Давидяк І.О.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Мельника О.Ф.

представника відповідача адвоката Кравченка Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини та усунення від права спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини та усунення від права спадкування. Позовні вимоги вона обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гереженівка Уманського району Черкаської області помер батько її покійного співмешканця ОСОБА_3 у віці 83 років. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) та інше рухоме та нерухоме майна. Вказану спадщину фактично прийняла вона та відповідач, як спадкоємець за правом представлення у зв`язку зі смертю свого батька та сина ОСОБА_2 . Також, на її користь від прийняття своєї частки у спадщині після смерті ОСОБА_3 , відмовилася його дочка ОСОБА_4 . Проте, позивач не має можливості отримати свідоцтва на спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки факт її постійного проживання із спадкоємцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини підтверджується лише актом та довідкою сільської ради, але цього не достатньо для видачі свідоцтва, не дивлячись на те, що вона фактично є спадкоємцем четвертої черги спадкування. При цьому зазначає, що покійний ОСОБА_3 є батьком її покійного співмешканця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті співмешканця, вона продовжувала підтримувати родинні стосунки з його батьком ОСОБА_3 , який на той час проживав в с. Коржовий Кут Уманського району Черкаської області, а 06.01.2014 у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я, з урахуванням похилого віку ОСОБА_3 , вона була змушена забрати його з с. Коржовий Кут за місцем свого проживання в с. Гереженівка Уманського району Черкаської області, де він проживав до дня своєї смерті. З часу спільного проживання, у зв`язку з тим, що в силу віку та хвороби ОСОБА_3 потребував постійного стороннього догляду, був у безпорадному стані, вона здійснювала за ним догляд, прала одяг, готувала їжу, допомагала в лікуванні та здійснювала інші дії, необхідні для повноцінного життя та існування ОСОБА_3 . Відповідно до наданої ним довіреності вона отримувала його пенсію та розпоряджалася нею. На початку березня 2020 року в нього стався інсульт, після чого він взагалі не зміг обходитися без її допомоги, тому лише вона здійснювала за ним постійний догляд. Після того, як ОСОБА_3 помер, вона повністю займалася його похованням, провела всі необхідні обряди та все оплатила, тому вважає, що має право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємець четвертої черги. Крім того, позивач вважає, що є всі підставі для усунення від спадкування відповідача ОСОБА_2 , оскільки він є рідним онуком покійного ОСОБА_3 , проте, не дивлячись на його безпорадний стан, ухилявся від надання йому будь якої допомоги, він не брав участі у його догляді та не надавав матеріальної допомоги, ніколи з ним не спілкувався та не провідував його, хоча проживав з ним в одному населеному пункті. У зв`язку з чим, у поданому нею позові просить встановити факт, що вона проживала однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не менше, ніж п`ять років до часу відкриття спадщини , а саме з 06.01.2014 по ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також, усунути ОСОБА_2 від права спадкування після смерті його діда ОСОБА_3 .

Від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Літинського Т.О. надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що він не погоджується з поданим позовом, оскільки він є безпідставним та не обґрунтованим, викладені у позові обставини не відповідають дійсності. У відзиві зазначено, що факт спільного проживання позивача та ОСОБА_3 не відповідає дійсності, оскільки в неї відсутні такі докази, в тому числі докази ведення спільного господарства, а надані нею докази є не належними та не допустимими, оскільки Акт від 27.06.2020 про спільне проживання складений зацікавленими особами, а Довідка №237 від 30.06.2020 оформлена неналежним чином. Крім того, ОСОБА_3 проживав у с. Коржовий Кут Уманського району Черкаської області, де йому надавалася соціальна допомога, його відвідував працівник Управління праці та соціального захисту населення, тобто він отримував соціальну допомогу від держави. Також, позивачкою не доведений факт безпорадного стану ОСОБА_3 , оскільки наявна медична документація, яка підтверджує, що він був виписаний з медичного закладу у задовільному стані. При цьому, відповідач періодично навідувався до свого діда, підтримував з ним стосунки, які були добрими та родинними., тому відсутні будь які підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені нею позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Представник позивача адвокат Мельник О.Ф. в судовому засіданні підтримав позов ОСОБА_1 , просив його задовольнити, пояснивши, що відповідач допомоги дідові не надавав, не навідувався до нього, весь тагяр по догляду ліг на позивача. Дочка покійного відмовилася від своєї частки у спадщині на користь позивачки. Також існувала домовленість між померлим та дітьми про те, що позивачка його доглядатиме і все майно відійде їй.

Представник відповідача адвокат Кравченко Р.М. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що вони є безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що твердження позивача про безпорадний стан ОСОБА_6 не відповідають дійсності та спростовуються тим, що безпосередньо (за день) перед смертю: 03.04.2020 року у Коржовокутській сільській раді Уманського району, за місцем свого проживання, ОСОБА_3 звернувся до сільської ради для оформлення довіреності на право отримувати пенсію від його імені. Згідно довіреності ОСОБА_3 , особисто звернувся до сільської ради, склав довіреність, яка посвідчена секретарем Коржовокутської сільської ради Уманського району, яка встановила його особу, перевірила дієздатність, та засвідчила особистий підпис ОСОБА_3 у своїй присутності, в результаті чого, засвідчила відповідну нотаріальну дію. Також, відповідно до наданої позивачем довідки від 15.10.2020 № 1506/01-03, ОСОБА_3 виписаний з лікарні на четвертий день і, як зазначено безпосередньо лікарем, виписаний з покращенням, що також виключає його безпорадний стан. Крім того, відповідно до виписки № 5681 від 16 квітня 2020 року, відповідач ОСОБА_2 із 23 березня 2020 року по 16 квітня 2020 року перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Уманська ЦРЛ».У виписці зазначено, що він хворіє близько тижня після чого стан погіршився та 23 березня 2020 року було проведено оперативне втручання. Тому, відповідач в період за який стверджує позивачка, мав надавати допомогу спадкодавцю, сам знаходився у безпорадному стані у зв`язку із стаціонарним лікуванням та перенесеною операцією.

Посилання ОСОБА_1 на те, що за її кошти було організовано поховання ОСОБА_3 та надана на підтвердження цього видаткова накладна, у жодній мірі не може підтверджувати факт їх спільного проживання протягом п`яти років у селі Гереженівка, Уманського району Черкаської області та наявність спільного побуту, взаємних прав та обов`язків.

Також, наявність заяви ОСОБА_4 , яка написала заяву про відмову від спадщини, не може стверджувати факт проживання позивача із спадкодавцем, оскільки безпосередньо заявник не направила до суду заяву свідка, як передбачено цивільним процесуальним кодексом, та не була допитана в судовому засіданні під присягою.

Крім того, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 , яка самостійно зазначила місце реєстрації спадкодавця ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 . Її підпис на самостійно поданій заяві був засвідчений посадовою особою органу місцевого самоврядування за реєстровим № 20. Вказана обставина вкотре підтверджує суперечність поданих доказів позивачем у підтвердження обставин, які насправді мають інший вид.

Допитані в судовому засіданні свідки не підтвердили, а лише спростували ті обставини, що померлий ОСОБА_3 проживав протягом більше 5 років разом із позивачем ОСОБА_1 .

Тому, з урахуванням вище викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог, як безпідставних.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що позивачка є його матір`ю, а ОСОБА_2 він не знає. Його мати почала доглядати ОСОБА_3 коли він захворів у 2014 році та забрала його в с. Гереженівка. На той час була домовленість, що мати його буде доглядати, а він за це віддасть їй свою хату. Проживав він з матір`ю до самої смерті і вона займалася його похованням. ОСОБА_8 , це син ОСОБА_9 і він проживав разом з матір`ю. ОСОБА_8 помер перший, ніж його батько, а мати так і продовжила його доглядати. ОСОБА_3 ніколи нічого не розповідав про свого онука.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що позивачка є її невісткою, відповідач є її онуком, а покійний ОСОБА_3 був її колишнім чоловіком. У ОСОБА_3 була ще одна дружина і після його смерті його доглядала позивачка ОСОБА_11 , оскільки він потребував стороннього догляду. У 2014 році ОСОБА_3 стало погано, йому викликали швидку допомогу, яка на прохання позивачки забрала його до лікарні. Після того, як його виписали з лікарні, ОСОБА_11 його забрала до себе, там йому ставили крапельниці, але через кілька днів він помер. Відповідача у справі, тобто свого онука він не визнавав та не спілкувався з ним. Їй про це відомо через спілкування по телефону з ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що позивачка є її односельчанкою, а ОСОБА_2 знає, оскільки її діти купили хату у його матері. ОСОБА_3 вона не знає, але чула, що такий чоловік жив у селі Коржовий Кут. Вона лише бачила, як біля двору ОСОБА_11 стояла домовина та хрест із надписом « ОСОБА_3 ». При цьому їй не відомо, чи хтось проживав разом із ОСОБА_11 , оскільки вона з нею не спілкується, починаючи з 2006 року.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що позивачка є її сусідкою, відповідача знає через його матір, раніше він проживав у селі Гереженівка, а на даний час проживає у Польщі. ОСОБА_3 є дідом відповідача, але він ніколи не проживав в селі Гереженівка. Оскільки вона є медсестрою, то до неї зателефонувала ОСОБА_11 та повідомила, що забрала ОСОБА_3 з лікарні в м. Умань і потрібно ставити крапельниці, на що вона погодилася. Вона прийшла до ОСОБА_11 додому, але вона сказала, що ОСОБА_3 знаходиться не тут, а в іншій хаті, яку вона купила. Вони пішли туди і виявилося, що то хатина типу літньої кухні. Коли туди увійшли то вона побачила, що ОСОБА_3 прив`язаний до ліжка, він матюкався та кричав, що хоче додому, але йому пояснювали, що треба ставити крапельниці. Вона туди ходила п`ять днів ставити крапельниці, після чого більше його не бачила. В селі Гереженівка він не проживав, оскільки жив в селі Коржовий Кут.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що з позивачкою вона проживає в одному селі, а відповідач ОСОБА_2 є її сином. Покійний ОСОБА_3 є дідом її сина, тобто відповідача. Вона проживала з батьком відповідача, який після розпаду сім`ї почав проживати з ОСОБА_11 . Їй відомо, що її колишній свекор ОСОБА_3 ніколи не проживав у ОСОБА_11 . Якийсь час він проживав у ОСОБА_10 , а потім поїхав до села Корж Кут. ОСОБА_3 ніколи не звертався до свого онука ОСОБА_2 за будь-якою допомогою. Знає, що приблизно у 2019 році ОСОБА_11 забрала ОСОБА_3 і поселила в хаті, яку купила і там він був прив`язаний до ліжка, медпрацівниця йому ставила крапельниці, а потім його хтось відв`язав і він звідти втік. До його смерті в селі Корж Кут його доглядала інша жінка, яка не має бажання давати свідчення.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що з ОСОБА_11 вона проживає по одній вулиці в с. Гереженівка. В період часу з 2018 року по 2020 рік вона проживала в селі Гереженівка, але за цей час вона в домоволодінні ОСОБА_11 , а також у домоволодінні, яке вона придбала, жодного разу не бачила ОСОБА_3 , а лише у 2020 році біля її двору бачила домовину та хрест з написом « ОСОБА_3 ».

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що і позивачка і відповідач є її односельчанами. Певний час вона виконувала обов`язки заступника голови села, тому посвідчувала дійсність підписів на документах. Вона не може стверджувати факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , про що вказано в акті та довідці, а лише засвідчила справжність підпису людей, а не самого факту, про який там зазначено. Їй не відомо чи проживав ОСОБА_3 у ОСОБА_1 , але відомо, що в селі ОСОБА_3 якийсь час був, але перед смертю його вже не було, хоча чула від людей, що він був лежачим, а ОСОБА_17 його доглядала.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, свідків, вивчивши та дослідивши письмові докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Відповідно до Довідки № 57/02-18 від 10.07.2020, виданої Корожовокутською сільською радою Уманського району Черкаської області, ОСОБА_1 провела поховання ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Видаткової накладної від 04.04.2020, ОСОБА_1 понесла витрати пов`язані з похованням на загальну суму 6505 грн.

Відповідно до Довідки № 56/02-18 від 10.07.2020, виданої Коржовокутською сільською радою Уманського району Черкаської області, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 та на день смерті проживав в с. Гереженівка Уманського району Черкаської області.

При цьому, відповідно до інформації, наданої Бабанською селищною радою за №22-02/58 від 10.06.2021, село Коржовий Кут Уманського району Черкаської області увійшло до Бабанської об`єднаної територіальної громади з 24.11.2020. Бабанська селищна рада не володіє інформацією з якої точно дати ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав в с. Гереженівка Уманського району Черкаської області. Інформація у довідці виданій Коржовокутською сільською радою 10.07.2020 про те, що на день смерті ОСОБА_3 проживав в с. Гереженівка вказана на основі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Коржовокутської сільської ради 06.04.2020 (а.с. 60).

Позивачем надано копію Довіреності від 03.04.2020, якою ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_1 отримувати належну йому пенсію у відділенні поштового зв`язку. Тобто, із зазначеного вбачається, що вказана довіреність була видана за день до смерті ОСОБА_3 , що ставить під сумнів твердження позивача щодо безпорадного стану ОСОБА_3 .

З наданого Акту від 27.06.2020 за підписом ОСОБА_10 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , починаючи з 06.01.2014 проживали однією сім`єю і вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 особисто здійснювала догляд за ОСОБА_3 , допомагаючи йому у побуті, лікуванні, а після його смерті вона займалася похоронами, закупляла обрядові предмети для поховання.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що її батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 83 років, який до січня 2014 року проживав в с. Коржовий Кут Уманського району Черкаської області, а з січня 2014 року і до дня своєї смерті проживав однією сім`єю з невісткою ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 , яка здійснювала за ним догляд та провела його поховання. Спільне проживання та такий догляд був зумовлений тим, що ОСОБА_3 тривалий час через зловживання спиртними напоями та хворобами перебував у безпорадному стані, не міг сам себе доглядати та потребував постійного стороннього догляду. Крім того, з пояснень вбачається, що стосунки її батька ОСОБА_3 та його онука, тобто відповідача по справі ОСОБА_2 , були лише на папері, адже теплих родинних стосунків вони ніколи не підтримували.

Також, з наданих письмових пояснень свідка ОСОБА_14 , яка є матір`ю відповідача ОСОБА_2 , вбачається, що ОСОБА_3 , який помер у 2020 році не проживав із ОСОБА_1 . Вона лише забрала його з лікарні, де він лікувався протягом 5 днів, та помістила його у хліві сусідів, де він пробув 4 дні, а потім втік до себе додому в с. Коржовий Кут, де проживав до дня своєї смерті. Багато людей можуть підтвердити те, що ОСОБА_3 ніколи не проживав разом з ОСОБА_1 , тим більше протягом останніх п`яти років. Також, зазначає те, що ОСОБА_6 сам не звертався за допомогою до свого онука ОСОБА_2 , адже той час від часу його провідував та привозив продукти харчування.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_1 просить встановити факт спільного проживання з ОСОБА_6 задля реалізації її спадкових прав.

Згідно до роз`яснень, що містяться у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного Кодексу про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`єю є особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для визнання осіб сім`єю необхідна одночасна наявність всіх цих ознак.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі № 1-8/99 вказано, що обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі №753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Суд, даючи оцінку вищезазначеним доказам вважає, що дані докази не підтверджують ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, тобто спільного проживання протягом останніх п`яти років ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно однією сім`єю. Надані позивачем докази та письмові пояснення свідків підтверджують лише той факт, що ОСОБА_1 допомагала та турбувалася про ОСОБА_3 , в силу його похилого віку та стану здоров`я, як співмешканка його покійного сина. Зміст поданих доказів суперечить один одному, тобто ці докази є очевидно недостатніми, за відсутності сукупності інших доказів.

Стосовно позовної вимоги щодо усунення від спадкування відповідача ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 5 статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин:

- ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання;

- перебування спадкодавця в безпорадному стані;

- потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Для ухвалення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець перебував у безпорадному стані, потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання.

Правило частини п`ятої ст.1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування » - безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів, у їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Позивачем не надано належних, допустимих та безспірних доказів, що є її процесуальним обов`язком, щодо безпорадного стану ОСОБА_3 , а також ухилення відповідача від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, а надані документи та показі свідків навпаки спростовують обгрунтування позивача щодо безпорадного стану ОСОБА_3 .

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 , хоч і мав похилий вік та незадовільний стан здоров`я, що підтверджується інформацією, наданою КНП «Уманська центральна районна лікарня» Уманської районної ради за № 2506/01-03 від 15.10.2020, з якої вбачається, що хворий ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні закладу з 16.03.2020 по 20.03.2020, та був виписаний додому з покращенням, при цьому не доведено, що він потребував постійного стороннього догляду.

Крім того, надана позивачем копія довіреності від 03.04.2020, якою ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_1 отримувати належну йому пенсію, спростовує твердження позивача щодо безпорадного стану ОСОБА_3 , який виходячи зі змісту довіреності, особисто з`явився до секретаря Коржовокутівської сільської ради в с. Коржів Кут Уманського району та після перевірки його дієздатності підписав довіреність (а.с.14).

Також, матеріали справи не містять доказів ухилення ОСОБА_2 від надання допомоги своєму дідові ОСОБА_3 , так як невстановлена його винна поведінка, яка б свідчила про відмову його від надання такої допомоги, оскільки вказані посилання позивача не підтверджені жодними доказами.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позивачем не доведено знаходження померлого ОСОБА_6 у безпорадному стані, тобто в такому стані, під час якого він не спроможний був самостійно забезпечувати свої потреби. Також не доведено факт ухилення відповідача від надання допомоги, як фізичної так і матеріальної.

Таким чином, з урахуванням вище викладеного, надані суду докази є недостатніми для задоволення позовної заяви, що є підставою для відмови в його задоволенні за недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини та усунення від права спадкування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30днів з дня її підписання. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Леся Сергіївна Годік