Справа № 570/3150/24
Номер провадження 2/570/190/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2025 р. Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Карпяк С.С.

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шміда В.В.

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Андріяш Н.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Клеванська селищна рада Рівненського району Рівненської області, приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Сохацький Ігор Семенович про встановлення факту постійного проживання особи разом із спадкодавцем на дату відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в :

У липні 2024 р. представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Шмід В.В. звернувся в Рівненський районний суд Рівненської області до відповідача ОСОБА_2 , треті особи Клеванська селищна рада Рівненського району Рівненської області, приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Сохацький І.С. про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на день його смерті.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 05.12.2024 р., керуючись ст. 30 ЦПК України, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання у справі.

08.01.2025 р. до суду через електронний суд представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Андріяш Н.В. подала клопотання, в якому просить направити матеріали цивільної справи № 570/3150/24 за територіальною підсудністю до Луцького міськрайонного суду Волинської області (Волинська обл., м. Луцьк, вул. Конякіна,3). В обґрунтування клопотання вказує, що 06.12.2024 р. до суду надійшли відповіді на запит щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно яких ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Наводить положення ч.1 ст.27 ЦПК України та Листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13, де вказано, що Підсудність справ про спадкування визначається за правилами ст. 109 ЦПК. Позови щодо права спадкування за загальними правилами підсудності подаються до суду за місцем проживання (знаходження) відповідача, за винятком позовів щодо нерухомого спадкового майна, які подаються до суду за місцезнаходженням цього майна. Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Згідно із ч. 3 ст. 114 ЦПК позови кредиторів спадкодавця, що подаються до прийняття спадщини спадкоємцями, пред`являються за місцезнаходженням спадкового майна або основної його частини; визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідачем у справі є фізична особа ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Предметом судового спору в даному випадку є встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на момент смерті. Позивачем не заявлена вимога про визнання права власності на спадкове майно. Більше того, вимога про визнання права власності на спадкове майно в жодному випадку не розглядатиметься у судовому порядку, оскільки в даному випадку наявні правовстановлюючі документи на майно. Відтак, незалежно від результату розгляду даного судового спору оформлення прав на майно, що входить до складу спадщини відбуватиметься у позасудовому порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом в межах спадкової справи по смерті ОСОБА_3 або ОСОБА_4 .

В межах даного спору вирішується виключно питання щодо права на спадкування за заповітом ОСОБА_1 по смерті батька сторін справи ОСОБА_4 та повинен розглядатися за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Враховуючи викладене вище, у випадку розгляду даного спору Рівненським районним судом Рівненської області матиме місце грубе порушення правил територіальної підсудності, встановлені ч.1 ст. 27 ЦПК України.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шмід В.В. підтримав письмові заперечення проти клопотання/заяви про направлення матеріалів цивільної справи за територіальною підсудністю до Луцького міжрайонного суду Волинської області вх. 682 від 15.01.2025 р. Наводить положення ч.1 ст.30 ЦПК України та судову практику, а саме постанову ВС від 26.05.2021 р. у справі №506/33/19, ВП ВС від 16.02.2021 р. у справі №911/2390/18, ВС від 09.09.2020 р. у справі №910/6644/18, ВП ВС №910/10647/18 та просить відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про направлення справи до іншого суду за територіальною підсудністю.

Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи у межах заявленого клопотання представника відповідача та заперечень представника позивача щодо вказаного клопотання, прийшов до таких висновків.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за № 3477-IVзастосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Частина 1 стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2ст. 15 ЦК України).

Разом з тим, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

При цьому підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Згідно з нормами процесуального закону завданням інституту підсудності є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого і правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів суб`єктів права.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції.

Параграфом 3 глави 2 розділу І ЦПК України визначено територіальну юрисдикцію (підсудність) справи.

Територіальна підсудність (юрисдикція) це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Виняток із вказаного правила становлять альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Частиною першою статті 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду (частина друга статті 31 ЦПК України).

Статтею 32 ЦПК України встановлено, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Судом встановлено, що представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шмід В.В. звернувся до суду із позовом, в якому просить заяву про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на день його смерті задоволити та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

На думку суду, вказана справа підсудна Луцькому міськрайонному суду Волинської області на підставі положень статті 27 ЦПК України, оскільки зі змісту позовної заяви, а також вимог вказаної позовної заяви вбачається, що позивач просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на день його смерті й ці вимоги не є вимогами майнового характеру. Крім того, позивачем не було заявлено вимоги про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Відповідно до ч.1-3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позивачем не було заявлено вимог майнового характеру, за результатами розгляду яких позивач набула б право власності на нерухоме майно. Отже, від встановлення юридичного факту, про встановлення якого просить ОСОБА_1 та заперечує ОСОБА_2 , її майнові права не змінюються.

Оскільки позивачем ОСОБА_1 не було заявлено позовних вимог про визнання за нею права власності на майно або частину майна, то й застосовувати виключну підсудність в даному випадку не має підстав.

Судом було повторно надіслано запит до УДМС в Волинській області з метою визначення підсудності щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 від 29.11.2024 року, однак відповідь не надійшла.

05.12.2024 року до суду надійшла заява на ознайомлення з матеріалами справи та звернення щодо отримання інформації по справі від представника ОСОБА_2 - адвоката Андріяш Н.В.

У вказаних заявах зазначено РНОКПП відповідача ОСОБА_2

05.12.2024 року в порядку ч.8 ст.187 ЦПК України, судом зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру. У відповідь надійшла зазначена адреса реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_2 , а саме АДРЕСА_1 .

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 05.12.2024 р., керуючись ст.30 ЦПК України, було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Таким чином, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання відповідача знаходиться на території, на яку не поширюється територіальна юрисдикція Рівненського районного суду Рівненської області.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із частиною третьою статті 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Згідно із Конвенцією про захист правлюдини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст. 378 ЦПК України).

Беручи до уваги наведене, а також з урахуванням того, що у суду є підтверджуюча інформація про те, що зареєстроване місце проживання відповідача знаходиться за адресою, яка територіально підсудна іншому суду, суд приходить до висновку, що справа не підсудна Рівненському районному суду Рівненської області та підлягає направленню за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Статтею 32 ЦПК України передбачено, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись ст.ст. 258-261, 353, 354 ЦПК України, - суд

у х в а л и в :

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Андріяш Н.В. про направлення матеріалів цивільної справи №570/3150/24 вх. 312 від 08.01.2025 р. за територіальною підсудністю до Луцького міськрайонного суду Волинської області (Волинська область, мість Луцьк, вул. Конякіна, 3) - задовільнити.

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Клеванська селищна рада Рівненського району Рівненської області, приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Сохацький Ігор Семенович про встановлення факту постійного проживання особи разом із спадкодавцем на дату відкриття спадщини - за територіальною підсудністю на розгляд в Луцький міськрайонний суд Волинської області (Волинська область, мість Луцьк, вул. Конякіна, 3).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358ЦПК України.

Повне судове рішення - ухвала суду - виготовлено 03.03.2025 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.