Номер провадження 2/754/3099/25
Справа №754/2154/25
РІШЕННЯ

Іменем України

04 березня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коваленко І.І.

за участю секретаря Донець Ю.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

УСТАНОВИВ:

Позовна заява мотивована тим, що 20 серпня 2020 року Подільським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Від шлюбу подружжя має дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов`язки.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника та позивачки, вимоги позову підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач також подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, визнає позовні вимоги повністю.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 серпня 2020 року Подільським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а/з 1088.

Від шлюбу подружжя має дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 29.11.2024.

Відповідно до статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини першої статті 24 СК України).

Частиною третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на зазначене, суд виснував, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Розподіл судових витрат

У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (частина перша статті 142 ЦПК України). Таке саме правило закріплено у частині третій статті 7 Закону України "Про судовий збір". Відсутня умова повернення позивачу із державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, саме за заявою чи клопотанням учасника справи: як-то позивача чи відповідача (пункт 8.18.1 постанови Верховного Суду від 17.11.2022 у справі № 910/14479/21).

Відповідач визнав позов, тому суд стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачці 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Позивачка також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат позивачка надала:

- договір про надання правничої допомоги від 05.02.2025;

- квитанцію № 572 від 05.02.2025 (Призначення платежу: Оплата гонорару за надання правничої допомоги за Договором від 05.02.2025 р. зг. р/ф №2 від 05.02.2025р. Без ПДФ.)

- акт здачі - приймання наданої правничої допомоги від 06.02.2025

Суд оцінив акт і встановив:

- надання консультації Клієнту щодо порядку розірвання шлюбу - 500,00 грн ( 30 хв);

- опрацювання наданих клієнтом документів (в тому числі копіювання документів, збір додаткових документів) - 500,00 ( 30 хв);

- підготовка тексту позовної заяви. Погодження тексту з Клієнтом - 1 000,00 грн (60 хв);

- формування екземплярів позовної заяви для суду та відповідача ( в тому числі копіювання документів) - 1 000,00 грн.

Відповідач не заперечував щодо стягнення з нього витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд, оцінюючи розмір витрат з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та взяв до уваги думку відповідача виснував, про необхідність відшкодувати судові витрати позивачці у розмірі 3 000,00 грн.

Керуючись статтями 76-83, 141, 142, 206, 211, 258, 259 ЦПК України, статтями 24, 56, 112 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюб - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 20 серпня 2020 року Подільським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1088, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище " ОСОБА_1 "

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати: зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн, та оплату професійної правничої допомоги в сумі 3 000,00 грн.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з державного бюджету частину судового збору, що становить 605,60 грн, сплаченого згідно з квитанцією № 571 від 05.02.2025.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО