Справа № 496/6515/23
Провадження № 2-др/496/4/25
24 лютого 2025 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді Дранікова С.М.,
за участю секретаря Мірошнікової О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Боднара Максима Олександровича про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про повернення безпідставно отриманого майна (грошей), -
В провадженні суду знаходилась вказана цивільна справа.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, надавши заяву, в якій просили провести судове засідання без їх участі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіславши письмові заперечення, відповідно до яких просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у зв`язку з пропущенням строку подання такої заяви. Крім того, представник позивача вважає заявлений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу явно неспівмірним зі складністю справи.
Третя особа в судове засідання не з`явилась, надіславши на електрону адресу суду заяву, в якій просив провести судове засідання без його участі та задовольнити заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення.
Вирішуючи питання щодо ухвалення додаткового рішення суд виходить з наступного.
Статтею 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 31.01.2025 року було задоволено заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» - Тищука Вадима Миколайовича про відмову від позову по цивільній справі за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Колос» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про повернення безпідставно отриманого майна (грошей) та закрито провадження у справі.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 1 ст. 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Згідно з ч. 2 ст. 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з ч. 3, 5 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Суд не приймає до уваги доводи представника позивача щодо пропущення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки 31.01.2025 року письмовою заявою відповідач повідомив суд, що протягом п`яти днів ним будуть надані докази понесення витрат на правову допомогу. Крім того, на виконання вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України відповідач у першій заяві по суті спору, а саме відзиві на позовну заяву, зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для компенсації відповідачу здійснених ним витрат на правничу допомогу.
Щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу.
За змістом ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано: копію договору про надання правничої допомоги № 266/12-10-2023 від 12.10.2023 року; копію акту про приймання-передачу наданих послуг від 03.02.2025 року; платіжний документ про сплату ОСОБА_1 адвокату Боднару М.О. коштів за надання професійної правничої допомоги.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19 зазначено, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Судом встановлено, що по справі було призначено сім судових засідань, у жодне з яких представник відповідача не з`явився. Серед процесуальних документів представником відповідача були підготовлені: відзив на позов, заяву про залучення третьої особи, процесуальну заяву.
На підставі вищевказаного, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин даної справи, беручи до уваги, що розгляд справи по суті спору не відбувся, провадження у справі закрито на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд вважає, що зазначені витрати на правничу допомогу в розмірі 30 000 грн є значно завищеними, тому підлягають стягненню у сумі 5 000 грн.
Керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 141, 142, 258-259, 270 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Боднара Максима Олександровича про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про повернення безпідставно отриманого майна (грошей) задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про повернення безпідставно отриманого майна (грошей).
В іншій частині відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.
Суддя С.М. Драніков