Справа № 138/3728/24
Провадження №:2/138/291/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі головуючого судді Холодової Т.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду. На підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16.06.2016 з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11.05.2016 і до досягнення дитиною повноліття. На даний час позивач не в змозі сплачувати аліменти в присудженому розмірі, оскільки під час проходження військової служби по захисту Батьківщини у Державній прикордонній службі зазнав травм, яка істотно вплинула на стан його здоров`я. 28.10.2024 позивачу була встановлена ІІ група інвалідності, він був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Вважає, що для забезпечення його потреб, пов`язаних з лікуванням та проходженням реабілітації є підстави для зменшення розміру аліментів на утримання дочки до 1/6 частини всіх доходів позивача.

Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 06.01.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами.

Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Відповідач, належним чином повідомлена про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавала, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України вказане дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна вимога міститься і в ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Частина 1 ст. 13 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд встановив, що рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 червня 2016 року з позивача на користь відповідача на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11.05.2016 і до досягнення дитиною повноліття.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Також відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою.

При цьому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема, статті 182, 183 СК України).

Така правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 10 вересня 2018 року (справа № 486/466/18).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частина 4 ст. 82 ЦПК України визначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16.06.2016 року при його винесенні судом було враховані наступні обставини: матеріальне становище позивача, матеріальне становище відповідача, який працює водієм в Могилів-Подільській місцевій прокуратурі, те, що відповідач фізично здоровий, не має на утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; також відповідач позовні вимоги визнав та погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку.

Разом з тим, на даний час позивачу встановлена ІІ група інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 816700 від 28.10.2024, згідно якої інвалідність позивачу встановлена на строк до 01.11.2025.

Крім того, згідно копії свідоцтва про хворобу № 980/469 від 12.07.2023 госпітальна військово-лікарська комісія Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний колінічний госпіталь) ДПСУ провела огляд ОСОБА_1 та встановила діагноз ряід діагнозів, пов`язаних з проходженням військової служби, зокрема, вогнища гліозно-енцефаломаляційних змін обох лобних та правої скриневої часток головного мозгу, цефалгічний синдром, часткова аносмія та агевзія, гіперінсулінізм, СКХ, дрібний конкремент лівої нирки, який схильний до самостійного відходження, церебрастенічний синдром з помірним когнітивним зниженням та постановила висновок про його непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів належними, допустимими та достатніми доказами обставину, визначену ст. 192 СК України, а саме, що погіршився його стан здоров`я, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів суд, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, виходить з такого.

Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 ЦПК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, законодавцем встановлений мінімальний гарантований безспірний розмір частки від заробітку (доходу) аліментів, що сплачується на одну дитину - 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що погіршення стану здоров`я позивача в порівнянні з його станом здоров`я на момент ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.

Разом з тим матеріали справи не містять докази матеріального стану позивача на даний час, розмір його пенсії, зважаючи на те, що останній є пенсіонером по інвалідності по 31.10.2025 (пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 ) чи інших доходів, а також докази отримання чи необхідності отримання позивачем лікування та проходження реабілітації, а також вартості такого лікування та періодичності.

Таким чином, суд, враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, приходить до висновку, що зменшення розміру аліментів з 1/3 частини всіх видів доходу, на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця буде розумним та не суперечитиме нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та неповнолітньої дитини, а відтак позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, тобто з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Державної судової адміністрації України.

Керуючись ст. 27 ч. 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст. 180 ч. 1, 181 ч. 3, 182, 183 ч. 1, 192 ч. 1 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-82, 141 ч. 1, 6, 259 ч. 1, 2, 6, 263-265, 273 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 червня 2016 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11.05.2016 і до досягнення дитиною повноліття на 1/4 частину від заробітку (доходу) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Т.Ю. Холодова