Справа № 559/1531/24
Провадження № 2/559/54/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року місто Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі головуючої судді Жуковської О.Ю., за участі секретаря судового засідання Окренець Д.В.,

позивачки - ОСОБА_1 ,

представниці позивачки - Бевз Т.С. ,

представниці відповідача ГУНП в Рівненській області - Раєвської В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, ГУНП в Рівненській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу досудового розслідування,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції учасників.

1.1. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказує, що СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. У своїй заяві позивачка заявляла про те, що її сусіди в період з 2017 року по даний час викрадають і нищать її майно, відбирають її здоров`я та життєві сили. Постановою слідчого СВ Дубенського РВП ГУПН в Рівненській області кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Згідно даних ІТС ІПНП України в період з 2017 року по 2020 рік до Дубенського РВП надійшло 680 звернень позивачки, які не були розглянуті належним чином. Через порушення прав позивачки як потерпілої слідчими і прокурорами, вона змушена була звертатися зі скаргами до відповідних службових осіб, однак слідчі не проявляли ініціативи у встановлені істини. Таким чином, у зв`язку із бездіяльністю правоохоронних органів, їй як потерпілій було завдано матеріальну шкоду у розмірі 285 000 грн. Також тривало розслідування кримінального провадження, невиконання слідчими вимог кримінального закону негативно впливають на моральний стан позивачки, завдаючи їй моральної шкоди, яку вона оцінює у 500 000 грн., що на її думку відповідає принципу розумності, виваженості та справедливості. Тому просить стягнути за рахунок коштів Державного бюджету на її користь 285 000 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 500 000 грн. моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та суду.

1.2 Відповідачем Державною казначейською службою України подано відзив на позовну заяву, згідно якого вказує, що казначейство є центральним органом виконавчої влади, юридичною особою і тому відповідає лише за виконання своїх зобов`язань та не відповідає за зобов`язаннями інших юридичних та фізичних осіб. Казначейство не вступало у правовідносини із позивачем та своїми діями або бездіяльністю не порушувало його законні права та інтереси. Тому, на казначейство не може бути покладено обов`язок по відшкодуванню шкоди, яка була заподіяна позивачеві. Таким чином відповідачем у справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган - Державну казначейську службу. Кошти на відшкодування шкоди підлягають стягненню з Державного бюджету. Щодо стягнення моральної шкоди вказують, що у поданих до заяви документах відсутні відомості, що будь-які дії, вчинені органами, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду, у кримінальному провадженні були протиправними та завдали позивачу моральної шкоди. ОСОБА_1 звертається з позовом про стягнення моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу досудового розслідування, прокуратури та суду, хоча законність дій та рішень такого органу не оспорювалась позивачем у судовому порядку раніше. А розмір моральної шкоди 500 000 грн. не відповідає засадам розумності, справедливості та може призвести до збагачення за рахунок держави. Щодо розміру матеріальної шкоди у сумі 285 000 грн. зазначають, що такий розмір є необґрунтованим, оскільки долучені позивачем документи не підтверджують завдання шкоди. Разом з тим, згідно переліку викрадених та зіпсованих речей неможливо визначити якість, походження, цінову інформацію а інші ознаки. Таким чином, визначена ціна не є реальним відображенням завданої матеріальної шкоди та не встановлює у повній мірі достовірність збитків, завданих позивачу. Просять у позові відмовити у повному обсязі.

1.3 Відповідачем ГУНП в Рівненській області також подано відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає, так як вважає їх безпідставними, а позов таким, що не підлягає задоволенню. Позивачка посилається на заподіяну їй моральну шкоду прийняттям незаконним рішень та протиправною бездіяльністю слідчого при розслідуванні кримінального провадження, в якому вона являється заявником, однак, реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінального провадження не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача. Вважають, що позивачем не доведено, що причиною її важкого стану здоров`я, які тривали до подання позову, є саме дії відповідача. Питання про відшкодування шкоди може розглядатися в порядку цивільного судочинства тільки після встановлення факту незаконних дій або бездіяльності працівників поліції, чого тут не було. Тому, просять у позові відмовити повністю.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

2.1. Ухвалою суду від 07.05.2024 відкрито провадження та призначено підготовче засідання. 03.07.2024 ухвалою суду замінено неналежного відповідача Дубенський РВП ГУНП в Рівненській області на належного - Головне управління Національної поліції у Рівненській області. Ухвалою суду від 07.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

2.2. Крім того, ухвалою суду від 01.10.2024 ухвалено всі судові засідання провести в режимі відеоконференції за участю представника позивача - адвоката Бевз Тетяни Сергіївни поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою системи ВКЗ. Ухвалою від 03.10.2024 ухвалено всі судові засідання проводити в режимі відеоконференції за участю представника відповідача Раєвської Віти Анатоліївни за допомогою системи ВКЗ.

2.3. У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та пояснила, що все це почалося 11.11.2017 року, коли її сусіди ОСОБА_16 застосували відносно неї газовий балончик, через 4 місяці вона написала заяву до Дубенського РВП, щоб їй показали, що вона підписувала. Зазначає, що вона підписувала протокол, а їй через 4 місяці дали рапорт, сказали, що протоколу не має. Пізніше її сусіди впустили через септик в її будинок невідому речовину, а в поліції по даному факту їй сказали, що у неї каналізація, а не септик. У серпні 2018 року вона сказала тодішньому керівнику Дубенського РВП ОСОБА_4 , що піде у Дубенську міську раду, напише заяву, а тоді поліція буде проводити розслідування. Тоді працівники поліції зробили з неї дурну та закрили цю справу. Якось вона приїхала з Рівного, а двері у її будинок відкриті повністю, її сусіди знаходилися в будинку і вона почула як ОСОБА_5 питає свою дружину ОСОБА_6 : «Що ти будеш робити з тим пилососом?». Вона запитала, що вони тут роблять і лише побачила, як вони виходили з будинку, більше нічого не пам`ятає. Лише чула, як за стіною раз за разом шумів кран з водою. Чим займаються її сусіди, вона не знає, але це люди - енергетичні вампіри. Позивачка стверджує, що її сусіди понищили все її майно, десь до 100 штук шкарпеток забрали, пакет великий білих пластмасових кришок, посуд, весь одяг, який висить у шафі, все понищено. Позивачка показала пальто та стверджує, що це нове пальто, у якому вона ходить до церкви і яке її сусіди також пошкодили, порізали та порвали. Показала каструлі з іржою, та стверджує, що це так роблять сусіди, демонструвала різні старі предмети вжитку та одягу, заявляючи що їх псують сусіди. Холодильник в будинку стоїть побитий. По факту знищення майна вона зверталася у Дубенський РВП, коли точно не пам`ятає, десь у 2023 році. Всі ці дії робилися її сусідами з 2018 року, потроху. Зазначає, що з сусідами вона не сварилася, чому вони це роблять не знає. Також вказує, що син її сусідів також постійно приникає у її житло, щоб це доказати, вона написала біля дверей борошно і потім побачила там сліди, викликала поліцію, розповіла про це, просила зняти відбитки пальців на ручках дверей, по фотографувати сліди, але працівники поліції нічого не хочуть робити. Також зазначає, що у 2023 році її сусідка ОСОБА_7 била її на сходах біля дверей, коли вона вирвалася, то подзвонила на «102», однак поліція не приїхала. 21.11.2024 ОСОБА_5 викрав у неї з вишневого пальта мобільний телефон, а у неї на тому телефоні пенсія, і її сусіди забрали в неї з будинку документи та знімали гроші, 20 000 грн. зняли з карточки. То вона змушена була піти в банк та заблокувати свою карточку. Щодо суми, яка заявлена нею до стягнення, вказує, що доказів щодо вартості пошкодженого майна та завданої шкоди вона не може подати. Але у неї вдома все поломане, вся побутова техніка, пошкоджений одяг. Тому хоче, щоб їй матеріальні та моральні збитки були повернуті. Крім того, позивачка зазначила, що вона розмовляла з працівником поліції ОСОБА_8 та розповідала йому, що її сусіди і надалі приходять до неї додому та нищать її майно і вона хотіла б, аби він щось зробив, а він наслав їй щось на очі і вона від нього відійшла, бо зрозуміла, що він пройшов курси екстрасенсів. Тоді вона сказала ОСОБА_9 , що він піде по ст. 365-369 КК України. Працівники поліції ніяким чином не реагують на її звернення та вчиняють жодних дій, а у неї все майно і на дворі, і в хаті понищено, з будинку зняли пінопласт, що видно сітку, газова духовка поламана, вона нічого не може залишити в хаті, все мусить носити з собою у сумках. Просить повернути їй документи, ті що ОСОБА_7 вкрала, ключ до залізних дверей, ніжки до тахти та інші речі, а також стягнути матеріальні та моральні збитки з працівників поліції. Бажає, щоб у державі був такий закон, який би надавав їй захист від таких сусідів та від чиновників, які не виконують своєї роботи. ЇЇ сусіди це перевертні диявольські. Вони проникають в середину її будинку і це видно по слідам кота, та вже навіть проникають в її голову.

2.4. Представник позивачки адвокат Бевз Т.С. в судовому засіданні пояснила, що позиція сторони позивача спрямована на те, що з 2017 року позивачка неодноразово звертається до правоохоронних органів з приводу конфлікту з сусідами, а саме щодо протиправних дій, які ними вчиняються. Згідно даних, які долучені до справи, з 2017 року до Дубенського РВП від позивачки надійшло близько 680 звернень, із цих звернень лише по одному було внесено відомості до ЄРДР за ч. 4 ст. 185 КК України. Постановою слідчого від 28.12.2023 вказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку із відсутністю події і складу кримінального правопорушення. Однак, на всі інші звернення поліція жодним чином не реагувала, адміністративні протоколи не складали та кримінальні правопорушення не реєстрували. Внаслідок таких протиправних дій сусідів позивачки та неналежного реагування на це працівників поліції позивачці було завдано матеріальної шкоди на суму 285 000 грн. Сума збитків була визначена позивачкою самостійно - так вона оцінила своє майно. Також, у зв`язку із тривалістю таких дій позивачкою визначено розмір моральної шкоди, яку вона оцінює у сумі 500 000 грн., оскільки від зазначених дій у неї погіршився сан здоров`я, що також підтверджується медичними документами, які долучені до позовної заяви. Якщо підсумувати все озвучене позивачкою, то її вимоги полягають у тому, що внаслідок протиправної бездіяльності та неналежним чином реагування на звернення позивачки. Їй з 2017 року і по даний час завдається і моральна і матеріальна шкода.

2.5. Представник відповідача ГУНП в Рівненській області Раєвська В.А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково зазначила, що позивачка у своєму позові посилається на заподіяння їй моральної та матеріальної шкоди прийняттям незаконних рішень та протиправною бездіяльністю при розслідуванні кримінального провадження, у якому вона являється заявником, що проявляється у не розгляді поданих нею клопотань, не проведенню інших слідчих дій, не виконанні рішень та ухвал суду, постійних та систематичних намаганнях незаконно та безпідставно закрити кримінальне провадження без належного розслідування злочинів та не доведення справ до суду. На що ГУНП зазначає, що відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається. Реалізація позивачем свого права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінального провадження не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача. У своєму вступному слові позивачка зазначає про неодноразові звернення на лінію «102», а також до Дубенського РВП, а відсутність реагування на ці звернення, однак це не відповідає дійсності, оскільки на кожне звернення громадян, які звертаються на лінію «102» або безпосередньо до поліції здійснюється відповідне реагування та за цим реагуванням здійснюється контроль керівництва. Позивачка зазначає, що нею було подано близько 680 звернень, однак до позову не надано жодного доказу, що на такі звернення не було відповідного реагування. Також зазначила, що позивачка зверталася із свої представником до суду, де оскаржувала постанову слідчого про закриття кримінального провадження і слідчим суддею Дубенського міськрайонного суду було винесено ухвалу про відмову у задоволені скарги ОСОБА_1 , при цьому суд вважає, що постанову про закриття кримінального провадження винесено у відповідності до вимог КПК України. Дану ухвалу позивачкою також було оскаржено до Рівненського апеляційного суду, однак вона залишена без змін. Тому вважають, що всі дії слідчого у даному кримінальному провадженні були законними, тому позовні вимоги не підлягають до задоволення. Всі звернення ОСОБА_1 до поліції щодо звинувачень її сусідів у протиправних діях відносно неї, не знайшли свого підтвердження, вони безпідставні, а ОСОБА_1 , можливо, в силу вже свого віку має специфічне сприйняття ситуації.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

3.1. Судом встановлено, що в період 2017 року по 2023 рік ОСОБА_1 зверталася до Дубенського РВП із численними заявами щодо вчинення відносно неї протиправних дій її сусідами - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також із письмовими зверненнями до ГУНП в Рівненській області щодо бездіяльності працівників Дубенського РВП з приводу неналежного розгляду повідомлень щодо постійних конфліктів із сусідами (а.с.8-13, 94, 97-98).

3.2. Зокрема, 11.11.2017 ОСОБА_1 звернулася до Дубенського РВП із заявою щодо вчинення відносно неї протиправних дій її сусідом ОСОБА_10 та його дружиною ОСОБА_6 (а.с.8).

3.3. Згідно повідомлення Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області від 22.11.2017, звернення ОСОБА_1 від 11.11.2017 зареєстроване в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчиненні правопорушення, з громадянином ОСОБА_10 було проведено профілактичну бесіду з метою попередження вчинення нових правопорушень (а.с.14).

3.4. Згідно листа ГУНП в Рівненській області від 28.03.2018, звернення ОСОБА_1 стосовно можливої бездіяльності окремих працівників поліції Дубенського РВП, які на її думку, неналежним чином відреагували на звернення від 11.11.2017, розглянуте. Проведеною повторною перевіркою фактів порушення працівниками Дубенського РВП чинного законодавства не встановлено (а.с.20).

3.5. Згідно листа ГУНП в Рівненській області від 19.08.2019, 11.11.2017 з лінії «102» надійшло повідомлення ОСОБА_1 про те, що у неї виник конфлікт з сусідкою. Дане повідомлення зареєстроване в журналі Єдиного обліку Дубенського ВП за №6563. По прибуттю на місце виклику заявниця повідомила, що її сусіди через водопровідну трубу пустили в її будинок невідому речовину, від якої у неї виник кашель. В ході спілкуванні із сусідами вони повідомили, що ОСОБА_1 хворіє на психічні розлади, через що та придумує події, яких в реальності не було та постійно безпричинно викликає поліцію. Також зазначено, що на всі звернення ОСОБА_1 їй було надано відповідь особисто (а.с.23).

3.6. Згідно повідомлення ГУНП в Рівненській області від 16.10.2019, звернення ОСОБА_1 стосовно можливої бездіяльності окремих працівників поліції Дубенського РВП, які неналежним чином відреагували на звернення від 11.11.2017, а також інші звернення та скарги на можливу бездіяльність працівників поліції Дубенського РВП з приводу неналежного розгляду повідомлень щодо постійних конфліктів з сусідами, зареєстроване в ГУНП в Рівненській області. Проведеною перевіркою встановлено, що всі звернення ОСОБА_1 були зареєстровані в журналі єдиного обліку Дубенського ВП, за наслідками проведеної перевірки фактів порушення окремими працівниками поліції Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області не встановлено (а.с.22).

3.7. Згідно повідомлення ГУНП в Рівненській області від 30.01.2020, щодо розгляду скарги ОСОБА_1 стосовно можливої бездіяльності окремих працівників поліції Дубенського РВП ГУНП, які неналежним чином відреагували на звернення від 11.11.2017 з приводу можливих протиправних дій з боку сусідів, проведеною перевіркою встановлено, що всі звернення ОСОБА_1 були зареєстровані в журналі єдиного обліку Дубенського РВП та за наслідками проведеної перевірки фактів порушення окремими працівниками поліції Дубенського РВП не встановлено. Також повідомлено ОСОБА_1 , що відповідно до ЗУ «Про звернення громадян», не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті та прийняте законне рішення за відсутності ознак кримінального або адміністративного правопорушення, про що ОСОБА_1 було проінформовано (а.с.18). Повідомлення аналогічного змісту було надіслано ОСОБА_1 03.303.2019 та 17.04.2020 (а.с.17,21).

3.8. Також, в матеріалах справи міститься довідка про результати розгляду повідомлення ОСОБА_1 від 16.03.2020 про причетність її сусідів до крадіжок речей та майна останньої шляхом проникнення у квартиру, згідно якої в ході перевірки було проведено бесіди із сусідами ОСОБА_1 , які відмовилися надавати будь-які письмові пояснення по даному факту у зв`язку з тим, що гр. ОСОБА_1 систематично звинувачує їх у вчинені ряду крадіжок, проте жодний факт крадіжок на знайшов свого підтвердження. Вирішено розгляд повідомлення ОСОБА_1 вважати завершеним, про результати розгляду письмово проінформувати ОСОБА_12 , матеріали направити в архів Дубенського РВП (а.с.24).

3.9. 19.05.2021 ОСОБА_1 було надано відповідь від Рівненського управління ДВР Національної поліції України про розгляд її звернення щодо неправомірних дій працівника поліції ОСОБА_13 , згідно якої Заява останньої скерована до ГУНП в Рівненській області для організації проведення службового розслідування (а.с.19).

3.10. Згідно інформації, наданої ГУНП в Рівненській області від 11.05.2022, повідомлення ОСОБА_1 по факту конфліктів із сусідами зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень Дубенського РВП, ЄО №1742 від 08.04.2022, ЄО №1794 від 11.04.2022. ЄО №1913 від 18.04.2022, ЄО №1936 від 20.04.2022, ЄО №1954 від 21.04.2022, ЄО №1978 від 22.04.2022, ЄО №2067 від 26.04.2022, ЄО №2068 від 26.04.2022, ЄО №2070 від 26.04.2022, ЄО№2164 від 30.04.2022, розглянуто у відповідності до ЗУ «Про звернення громадян». В ході розгляду даних матеріалів було встановлено, що в даній події відсутні ознаки будь-якого кримінального чи адміністративного правопорушення (а.с.16).

3.11. В матеріалах справи також наявний лист секретаріату уповноваженого ВРУ з прав людини, згідно якого ОСОБА_1 повідомлено про продовження терміну розгляду її звернення до сорока п`яти днів відповідно до ст.. 20 ЗУ «Про звернення громадян». Зазначено, що про результати перевірки ОСОБА_1 буде проінформовано додатково (а.с.26).

3.12. Згідно інформації, наданої Дубенським РВП ГУНП в Рівненській області від 06.04.2023, в Дубенському РВП знаходяться матеріали зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень ЄО №1925 від 16.03.2023. В ході розгляду даних матеріалів було встановлено, що в даній події відсутні ознаки будь-якого кримінального чи адміністративного правопорушення (а.с.27).

3.13. Судом встановлено, що СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000576 від 01.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Постановою слідчого СВ Дубенського РВП ГУПН в Рівненській області Мельника Д.А. від 28.12.2023 кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

3.14. 10.01.2024 до Дубенського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_1 та її представника адвоката Лейковського А.М. на постанову слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області Мельника Д.А. від 28.12.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №000576 від 01.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду від 12.01.2024 у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено. Згідно показань потерпілої ОСОБА_1 її сусіди з 2018 року по 2020 рік почали в неї викрадати та нищити майно, яке вона вказувала в заяві, а також, що вони є енергетичними вампірами, які влазять в її голову та відбирають у неї здоров`я, пам`ять, а також підливають їй воду по тому де вона ходить, для того, щоб відібрати в неї енергію, однак чітко викрадене описати чи надати підтвердження про викрадені ручі не може. В ході досудового розслідування проведено огляд місця події в будинку потерпілої під час якого будь-яких слідів пошкодження чи інших слідів кримінального правопорушення виявлено не було.В ході додаткового допиту потерпіла чітко описати викрадене майно не може, дату та час крадіжки описує протягом 2017-2020 року, що унеможливлює встановити конкретну дату, місце, час та вилучити слідові інформацію, що підтверджує факт крадіжки. Потерпіла повідомила, що з 2014 року з карткового рахунку грошових коштів не знімала ні разу, однак в 2020 році вона знімала грошові кошти брату на будівництво, тобто суперечить своїм показам. Відповідно до квитанцій, наданих потерпілою встановлено, що вона регулярно користується своїм картковим рахунком в «Приватбанк».Виходячи з того, що в ході досудового розслідування не встановлено об`єктивних даних про вчинення будь-яких дій майнового характеру щодо власності ОСОБА_1 та інформація, яку надавала ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, враховуючи положення ст.62 Конституції України, слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження. В ході розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що слідчий вчинив всі необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення обставин кримінального провадження, а доводи скаржника зводяться лише до того, що слідчий не встановив обставин, які вважав за необхідне встановити скаржник і не досяг бажаних ним результатів (а.с.115-121).

3.15. Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 29.02.2024 ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду від 12.01.2024, якою відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_1 , залишено без змін, а апеляційну скаргу адвокат Лейковського А.М. - без задоволення (а.с.28-29).

3.16. 01.03.2024 ОСОБА_1 звернулася із письмовою заявою до Генерального прокурора України, згідно якої вказує, що вона неодноразово зверталася до органів поліції та прокуратури з 2017 року щодо перевірки працівниками Дубенського РВП по факту бездіяльності, про вчинення її сусідами протиправних дій відносно неї, однак жодних дій зроблено не було. Просить, щоб під час здійснення перевірки її як потерпілу було залучено та допитано, оскільки у неї не має довіри до працівників Дубенського РВП. Зазначає, що через бездіяльність посадових осіб тривалий час порушуються її права (а.с.93).

3.17. ОСОБА_1 надано до матеріалів справи копію медичної карти амбулаторного хворого. Згідно якої остання є особою з інвалідністю ІІ групи. З 2017 року періодично ОСОБА_1 зверталася до терапевта зі скаргами різного виду, зокрема 28.11.2017 на охриплість голосу; 06.12.2017 на почервоніння шкіри та зуд після прийому ліків; 27.03.2018 на біль у попереку; 10.05.2018 скарги на зуд шкіри, висипку різного розміру червоного кольору на ногах; 03.12.2018 скарги на біль в правому плечі; 26.08.2019 скарги на біль у правому плечі; 18.11.2019 скарги на біль у правій сідниці, зі слів хворої їй зробили укол сусіди (а.с.30-34).

3.18. Згідно довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» від 06.07.2020, ОСОБА_1 хворіє на алергічну реакцію. Довідка видана по вимозі хворого в Дубенське РВП ГУНП. Також, згідно ще однієї довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги», ОСОБА_1 хворіє та потребує медикаментозного лікування (а.с.35,37).

3.19. Відповідно до довідки КНП «Міська поліклініка» Дубенської міської ради віл 07.03.2023, ОСОБА_1 , 1950 року народження, на диспансерному обліку в лікаря - психіатра не перебуває (а.с.35).

3.20. Згідно довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» від 12.02.2025, ОСОБА_1 хворіє остеохондрозом хребта з больовим синдромом та іншими хронічними захворюваннями, знаходиться на диспансерному обліку (а.с.170).

3.21. Згідно витягу з акту огляду МСЕК №134381, ОСОБА_1 має ІІ групу інвалідності безстроково, причина інвалідності загальне захворювання. Протипоказана важка фізична праця (а.с.171).

3.22. Згідно довідки ТОВ «Крупецькй комбікормовий завод» від 20.01.2023, ОСОБА_1 має земельний пай розміром 2,1792 га, 19.06.2018 отримала плату за користування земельною ділянкою на праві емфітевзису в розмірі 132520,00 грн. (а.с.36).

3.23. Крім того, в матеріалах справи наявні видаткові накладні, товарні чеки та квитанції про купівлю ОСОБА_1 серцевин замка та замків 05.12.2019, у вересні 2023 та січні 2024 на загальну суму 2075 грн., а також ліків у 2024 році на загальну суму 747,24 грн. (а.с.37-40).

3.24. Також, в судовому засіданні було оглянуто долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом, на якому ОСОБА_1 показує працівникам поліції речі та одяг, які за її твердженнями були пошкодженні її сусідами ОСОБА_14 . На вказаному відеозаписі працівник Дубенського РВП вказує, що вони прибули до позивачки, оскільки 30.11.2023 надійшло звернення ОСОБА_1 , що працівники поліції Дубенського РВП не належно реагують на її звернення щодо систематичних конфліктів із сусідами. 28.11.2023 на гарячу лінію надійшов дзвінок ОСОБА_1 , яка скаржилася на працівників Дубенського РВП які не реагують на неодноразові звернення заявниці щодо сусіда ОСОБА_15 , який постійно проникає до квартири заявниці з метою забрати продукти харчування та пошкоджує майно. На відео позивачка ОСОБА_1 показує усе своє помешкання і вважає, що речі її знищуються спеціально поганими сусідами. Однак, з дослідженого відеозапису не встановлено судом пошкоджень майна, що не були би характерними з плином часу для речей, бувших у використанні. Наприклад, позивачка ОСОБА_1 показує пару лакових туфель і стверджує, що їх понищили сусіди, але «нищення» полягає у слідах тертя в одному місці, характерних для взуття, яке використовують за призначенням, а туфлі в гарному стані і придатному для носіння. Позивачка показує на фігурки керамічні чи скляні і стверджує, що це її сусіди спочатку одне крило вкрали з фігурки, а потім інше. Але це звичайні фігурки, які були розповсюджені кілька десятків років тому і пошкоджені вже внаслідок їх тривалого використання, фізично неможливо в подібної фігурки «вкрасти» по черзі крила. Аналогічно і одяг, який вже місцями розійшовся по швам чи побитий міллю, в такому стані, що характерний для тривалого існування, бо тканина і нитки з часом зношуються. Така ж ситуація з меблями і приладами в квартирі, станом підвіконня і т.д.

IV. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Конституція України (ст. 56) проголошує право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно положень ст. 1176 ЦК України, якою врегульоване питання відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Загальні підстави відшкодування шкоди завданої органом державної влади та посадовою або службовою особою органу державної влади передбачені нормами статей 1173, 1174 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Такі способи захисту цивільних прав характеризується чітко визначеним суб`єктом - заподіювачем шкоди, якими є відповідні державні органи чи їхні посадові і службові особи. Підставою для подання такого позову є прийняття незаконних рішень, незаконні дії чи бездіяльність зазначених органів, що призвели до заподіяння шкоди особі. Також відповідно до ст. ст. 1173 - 1175 ЦК така шкода відшкодовується незалежно від вини цих органів (осіб).

У таких справах суд, по-перше, має встановити невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування вимогам закону чи іншим правовим актам; по-друге, суд встановлює, чи порушуються суб`єктивні цивільні права й охоронювані законом інтереси фізичної або юридичної особи цим рішенням, дією чи бездіяльністю. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду №757/20989/18 від 14.02.2020 року.

Статтею 23 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності.

Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень (ч. 3 ст. 19 ЗУ «Про Національну поліцію»).

У відповідності до положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, предметом доказування у даній справі є неправомірна бездіяльність посадових осіб Дубенського РВП ГУНП при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №000576 від 01.09.2023, факт нанесення такою неправомірною бездіяльністю матеріальної шкоди позивачці, в розмірі 285 000 грн. та наявність причинно - наслідкового зв`язку між нанесеною шкодою та бездіяльністю Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області. Отже, підставами відповідальності за шкоду, заподіяну незаконними діями органів дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури та суду, є шкода, незаконні дії, причинний зв`язок між незаконними діями та шкодою.

Порядок оскарження рішення, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування, слідчого чи прокурора під час досудового розслідування визначено приписами глави 26 КПК України.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України визначено право заявника, потерпілого, підозрюваного подавати скаргу на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання відповідної заяви чи повідомлення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій у визначений цим кодексом строк.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора в процесі досудового розслідування виноситься ухвала згідно з правилами статті 307 КПК України. Така ухвала слідчого судді може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову в задоволенні скарги.

Частина 1 ст. 1167 ЦК України, визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Так, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, до загальних підстав відповідальності, встановлених ст.1167 ЦК України, для покладення відповідальності на заподіювача моральної (немайнової) шкоди, відповідно, необхідна сукупність чотирьох умов, а саме: наявність шкоди; протиправність дій заподіювача; причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; вина в заподіянні шкоди.

Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею).

Дану правову позицію неодноразово висловлював Верховний Суд, зокрема в Постановах від 13 травня 2020 року у справі №638/8636/17-ц, від 19 березня 2020 року у справі №686/13212/19, від 20 січня 2021 року у справі № 686/27885/19.

Положеннями частини третьої статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 752/17832/14-ц зазначила, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Судом встановлено, що предметом розгляду в даній справі є бездіяльність уповноважених працівників Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області, яка полягала у неналежному розгляді звернень ОСОБА_1 в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян». Дійсно, згідно змісту позовної заяви та пояснень сторін, в період з 2017 по 2023 рік до Дубенського РВП надійшло 680 звернень позивачки по факту конфліктів із сусідами, при цьому, як свідчать доказові матеріали, працівники правоохоронних органів щоразу реагували на ці звернення, повідомлення ОСОБА_1 було зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень Дубенського РВП та останній було надано письмові відповіді щодо таких. Однак, всі звернення ОСОБА_1 до поліції щодо звинувачень її сусідів у протиправних діях відносно неї, не знайшли свого підтвердження. Матеріали справи не місять жодної постанови про притягнення будь кого із зазначених позивачкою осіб до адміністративної відповідальності, а також даних щодо відкриття кримінальних проваджень. Відтак, відсутні об`єктивні, належні, допустимі докази протиправної бездіяльності органу досудового розслідування.

Щодо знищення та викрадення майна ОСОБА_1 , що стало підставою звернення до суду із позовом про стягнення завданої останній матеріальної шкоди суд зазначає наступне. Слідчим СВ Дубенського РВП Мельник Д.А. проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000576 від 01.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Постановою слідчого від 28.12.2023 кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. ОСОБА_1 було подано скаргу на постанову слідчого, однак ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду від 12.01.2024 у задоволені скарги відмовлено. В ході розгляду скарги слідчим суддею встановлено зокрема, що слідчий вчинив всі необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення обставин кримінального провадження, а доводи скаржника зводяться лише до того, що слідчий не встановив обставин, які вважав за необхідне встановити скаржник і не досяг бажаних ним результатів. В подальшому, хвалою суду апеляційної інстанції вказана ухвала залишена без змін. Суд звертає увагу, що факт бездіяльності органу державної влади, що призвело до завдання шкоди, повинен бути встановлений у передбаченому законом порядку. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності є, як правило, відповідне судове рішення, що набрало законної сили, або відповідне рішення посадових осіб органу державної влади вищого рівня. На переконання суду встановлені вище обставини повністю спростовують доводи позивачки щодо бездіяльності органу досудового розслідування, при цьому законність рішення слідчого підтверджується відповідним судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Крім того, по факту можливої бездіяльності працівників Дубенського РВП неодноразово було проведено перевірки вищестоящим органом, а саме: ГУНП в Рівненській області, за наслідками яких фактів порушення окремими працівниками поліції Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, не встановлено. Дані обставини підтверджуються наявними матеріалах справи повідомленнями ГУНП в Рівненській області. Доказів протилежного ОСОБА_1 суду не надано.

Щодо розміру відшкодування матеріальної шкоди, суд зазначає, що сума збитків була визначена позивачкою самостійно. Будь-яких доказів щодо вартості пошкодженого майна та завданої шкоди вона не може подати, про що особисто підтвердила у своїх поясненнях. Згідно переліку викрадених та зіпсованих речей неможливо визначити якість, походження, цінову інформацію та інші ознаки. Доказів існування таких речей у ОСОБА_1 , які були протиправно зіпсовані, знищені, викрадені сторонніми особами, - в матеріалах справи відсутні. Також стороною позивачки не надано суду належних та допустимих доказів заподіяння моральної шкоди та наявності вини працівників органів досудового розслідування, причинного зв`язку між рішеннями, діями або бездіяльністю органу досудового розслідування і шкодою, не доведено належними і допустимими доказами самого факту заподіяння шкоди такими діями відповідача. Наявні в матеріалах справи копії з медичної карти позивачки, згідно яких остання в період з 2017 по 2024 рік зверталася до лікаря зі скаргами різного виду, не підтверджують факту завдання моральної шкоди у виді погіршення здоров`я та самопочуття саме з вини працівників правоохоронних органів, а лише свідчать про деякі проблеми зі здоров`ям, що зважаючи на вік позивачки та наявність ІІ групи інвалідності, є характерними.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що саме дії позивачки, які полягають у її безперервних та необґрунтованих зверненнях до правоохоронних органів - під сім сотень разів, викликають занепокоєння. ОСОБА_1 є особою похилого віку та має інвалідність на основі загального захворювання, однак її поведінка свідчить про певні особливості світосприйняття. Під час розгляду справи у судовому засіданні позивачка неодноразово стверджувала, що її сусіди «енергетичні вампіри, які забирають її енергію та проникають у її голову», сусідка ОСОБА_6 робить їй вночі уколи, від яких у неї погіршується здоров`я, а працівник поліції ОСОБА_8 «наслав їй щось на очі і вона від нього відійшла, бо зрозуміла, що він пройшов курси екстрасенсів». Також, судом було переглянуто наданий стороною позивачки диск з відеозаписом, на якому ОСОБА_1 показує працівникам поліції пошкоджене майно та розповідає про викрадені речі, при цьому зазначає, що сусіди викрали у неї «крила від статуетки птаха», порвали, а потім позашивали її одяг, відкололи шматок підвіконня, покололи стіни, порізали бильця на ліжку, побили пральну машинку, заговорюють їй воду і «викачують рідину з її кісток», після чого у неї болить все тіло. Кірм того, ОСОБА_1 принесла до зали суду і виставила на огляд чисельні речі домашнього вжитку, одягу і стверджувала, що сліди від молі, порваний по шву старий одяг чи каструлі зі слідами іржі - це так псують її речі сусіди. Такі твердження ОСОБА_1 виходять за межі розумного, при цьому сама позивачка дійсно вірить, що все це відбувається з нею.

В підсумку, суд по суті погоджується з висновком і слідчого, і слідчого судді, і представником відповідача, - немає доказів існування кримінального правопорушення відносно позивачки, все було перевірено працівниками поліції і ситуації надано належну оцінку. Твердження ОСОБА_1 про вчинення відносно неї чи її майна сусідами протиправних дій, - є лише особливостями її світосприйняття в силу похилого віку, стану здоров`я та самотнього способу життя.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення матеріальної та моральної шкоди не знайшли підтвердження в судовому засіданні, вони є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Десятий день для виготовлення повного тексту судового рішення припав на день відпустки головуючої судді, тому повний текст судового рішення складено в перший робочий день 04.03.2025.

На підставі викладеного, керуючись 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст..22, 82, 1167, 1173, 1174, 1176, ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, ГУНП в Рівненській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу досудового розслідування, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Бевз Тетяна Сергіївна, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса вул. 16 Липня. 10, м. Рівне, електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідачі:

1)Державна казначейська служба України. Код , адреса вул. Бастіонна, 6, м. Київ;

2)Головне управління Національної поліції в Рівненській області, . Адреса вул. Хвильового,2. М. Рівне. Представник: Раєвська Віта Анатоліївна, РНОКПП НОМЕР_3 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_3

Дата складання повного тексту судового рішення - 04 березня 2025 року.

Суддя О.Ю. Жуковська