ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Чумак О.В.,

суддів Бутенко С.Б., Дряниці Ю.В.,

при секретарі Галушко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Невольніченка Олексія Олександровича на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 28 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Салтівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення батьківства, стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Салтівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення батьківства, стягнення аліментів.

Просила встановити, що батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народжена ОСОБА_1 , є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин рф; внести зміни в актовий запис №1222 від 20 жовтня 2011 року про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в графу «відомості про батька» зазначити батьком ОСОБА_2 та видати нове свідоцтво про народження дитини; стягнути на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі частини щомісячно з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08 березня 2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», передана із Московського районного суду м. Харкова до Октябрського районного суду м.Полтави.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 лютого 2024 року головуючим суддею по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Салтівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення батьківства, стягнення аліментів визначено ОСОБА_4 .

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29 лютого 2024 року справу прийнято до провадження, ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2024 року закрито підготовче провадження по справі справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2024 року визнано явку позивачки ОСОБА_1 у судове засідання по розгляду справи за її позовом до ОСОБА_2 , третя особа Салтівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення батьківства, стягнення аліментів обов`язковою.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 28 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Салтівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення батьківства, стягнення аліментів залишено без розгляду.

З ухвалою суду не погодився представник ОСОБА_1 адвокат Невольніченко О.О. таоскаржив її в апеляційному порядку. Просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою повернути справу для продовження розгляду в суд першої інстанції.

В апеляційній скарзі посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права. Зазначає, що позивачкою до суду подано заяву про розгляд справи без її участі. Звертає увагу, що неможливість прибути до судового засідання ОСОБА_1 пов`язана з її перебуванням за кордоном. При цьому вказує, що за період розгляду справи судом позивач надала всі наявні у неї докази та неодноразово надавала пояснення в суді, а тому не вбачає підстав для визнання явки позивача обов`язковою.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи до суду не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Салтівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення батьківства, стягнення аліментів.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Встановлено, що батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народжена ОСОБА_1 , є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин рф. Внесено зміни до актового запису №1222 від 20 жовтня 2011 року про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у графу «відомості про батька» зазначено батьком ОСОБА_2 , видано нове свідоцтво про народження дитини. В іншій частині вимог позову відмовлено .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2016 року заяву представника ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду задоволено. Роз`яснено, що в другому абзаці громадянство відповідача ОСОБА_2 громадянин рф. Викладено третій абзац резолютивної частини рішення в такій редакції «Внести зміни до актового запису №1222 від 20 жовтня 2011 року складеного Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 20 жовтня 2011 року про народження дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у графу «відомості про батька», зазначивши батьком ОСОБА_2 , видати нове свідоцтво про народження дитини, прізвище дитини залишити без зміни як « ОСОБА_5 ».

У липні 2019 року ОСОБА_2 подав заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2019 року заяву задоволено. Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Московський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ про встановлення батьківства, стягнення аліментів - скасовано. Справу призначено до розгляду.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2021 року клопотання задоволено. Призначено у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства, стягнення аліментів, судово-біологічну експертизу (молекулярно-генетичного дослідження) за методом ДНК аналізу. Проведення експертизи доручено експертам Харківського НДЕКЦ МВС України.

Ухвала суду від 03 лютого 2021 року про експертизу не була виконана, оскільки 11 травня 2021 року, 17 травня 2021 сторони на відбір зразків крові не з`явились.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2021 року клопотання задоволено. Повторно призначено у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства, стягнення аліментів, судово-біологічну експертизу (молекулярно-генетичного дослідження) за методом ДНК аналізу. Проведення експертизи доручено експертам Харківського НДЕКЦ МВС України.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08 березня 2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», справа передана із Московського районного суду м. Харкова до Октябрського районного суду м.Полтави.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29 лютого 2024 року справу прийнято до провадження, ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2024 року закрито підготовче провадження по справі справу призначено до судового розгляду по суті на 13 год. 30 хв. 02 жовтня 2024 року.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2024 року визнано явку позивача ОСОБА_1 у судове засідання обов`язковою.

Розгляд справу відкладено на 10 год. 00 хв. 04 листопада 2024 року.

04 листопада 2024 року до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява від представника позивача адвоката НевольніченкаО.О. про відкладення розгляду справи в зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Розгляд справу відкладено на 10 год. 00 хв. 28 листопада 2024 року.

28.11.2024 року до Октябрського районного суду м. Полтави через підсистему електронний суд надійшла заява від представника позивача адвоката НевольніченкаО.О. про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовну вимогу підтримують та прохають задовольнити. Проти винесення заочного розгляду справи не заперечують. В заяві вказує, що позивачака не має можливості з`явитися в судові засідання оскільки наразі знаходиться за межами України. Вона працює, законодавство країни, де перебуває позивач, не має підстав звільнення від роботи через виклик до суду в Україні. Єдиним засобом участі є проведення відеоконференції. Однак позивач не є впевненим користувачем комп`ютеру, інструкції представника та інструкції системи не дали результату щодо підключення. Час, в котрий позивач має можливість мати перерву для зв`язку з судом не узгоджувався. Представником зазначається, що за 12 років розгляду справи позивачем надано до суду всі можливі пояснення. Зазначив, що постійна участь представника позивача та реагування на ухвали вже сама по собі є підтвердженням зацікавленості позивача в справі.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що повторна неявка позивачки у судове засідання, явка якої визнана судом обов`язковою, є підставою для залишення позову без розгляду.

Однак колегія суддів не може погодитися з вказаними висновками суду виходячи з наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Як вбачається з частини 5 статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 2, 3, 5 статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Аналізуючи положення частини 5 статті 223 ЦПК України пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України залишення позову без розгляду можливе за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не з`явився на виклик у засідання чи не повідомив про причини неявки і його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору. Тобто, коли йдеться про ігнорування позивачем своїх процесуальних обов`язків і вимог суду, що унеможливлює розгляд судом і вирішення спору по суті заявлених позовних вимог. При цьому, суд має з`ясувати не тільки відсутність поважних причин, а також і те, яким чином неявка позивача перешкоджає вирішенню спору та у чому полягають перешкоди для розгляду та вирішення спору по суті заявлених позовних вимог за відсутності позивача.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Визнаючи явку обов`язковою суд першої інстанції виходив з того, що для доведеності тих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу позовних вимог та заперечень, потрібно для надання особистих пояснень визнати явку позивача обов`язковою.

Однак дана ухвала містить лише абстрактне зазначення мети визнання явки позивача обв`язкою, при цьому не вказано, яку саме інформацію необхідно з`ясувати у ОСОБА_1 , чи обставини які перешкоджають розгляду справи за її відсутності.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на тривалість розгляду справи, з вересня 2012 року, та характер спірних правовідносин стосуються матеріальних та нематеріальних прав дитини.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Зважаючи на наявність заяви від сторони позивача про розгляд справи за її відсутністю, дослідженню підлягає саме можливість або неможливість вирішення спору по суті при невчиненні позивачем певних дій.

У свою чергу колегія суддів звертає увагу, що в ухвалі суду першої інстанції відсутнє обґрунтування неможливості розгляду спору за наявними матеріалами справи і не зазначено, яким чином неявка позивача в судове засідання у цьому випадку перешкоджала вирішенню спору за наявними у матеріалах справи доказами. Залишивши позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції ухилився від розгляду позову по суті, чим позбавив позивача можливості реалізувати своє право на отримання судового захисту. За вказаних обставин апеляційний суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для залишення позову без розгляду через повторну неявку позивача до суду.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно пунктів 1, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Невольніченка О.О. та скасування ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 28 листопада 2024 року.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Салтівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення батьківства, стягнення аліментів направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не задовольняє позовні вимоги, не змінює судове рішення та не ухвалює нове, а направляє справу для продовження розгляду, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Невольніченка Олексія Олександровича задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 28 листопада 2024 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Салтівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення батьківства, стягнення аліментів направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 18 лютого 2025 року

Головуючий О.В. Чумак

Судді С.Б. Бутенко

Ю.В. Дряниця