РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2025 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.

за участі: секретаря судового засідання Тарковської Ю.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 12.08.2024 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з даним позовом, за вимогами якого просила ухвалити рішення про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів щомісячно, до досягнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку. У позовній заяві позивачем ОСОБА_1 викладена наступна позиція. 30.08.2023 року вона з відповідачем у справі ОСОБА_2 зареєструвала шлюб та за час спільного проживання у шлюбі з відповідачем мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося, на разі вона разом з відповідачем не проживає та не підтримує сімейних відносин. Відповідач матеріально не утримує її як жінку, яка доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку. Їй одній матеріально важко, так як вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. В теперішній час вона не працює, так як доглядає дочку ОСОБА_4 до досягнення нею трирічного віку. Їй потрібно купувати для себе та дитини продукти харчування та гігієни, підгузки для дитини, дитячу суміш, одяг, сплачувати за комунальні послуги та інше. Відповідач працездатний та фізично здоровий, він працює провідником пасажирських вагонів у ВЧ-2 ст.Жмеринка та має стабільний дохід, тому вважає, що у нього є можливість утримувати її як дружину, яка доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку. Зауважила, що так як відповідач в добровільному порядку не надає їй матеріальної допомоги на її утримання, то вона змушена звернутися до суду з даною позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку (а.с.1).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 30.08.2024 року відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с.19,20) 14.09.2024 року позивач ОСОБА_1 особисто отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі та 21.09.2024 року відповідачу ОСОБА_2 особисто вручено копію ухвали про відкриття провадження разом із копією позовної заяви із додатками. Разом з тим, клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін учасниками справи не представлено, також відзиву на позовну заяву відповідачем не подано.

Відтак суд згідно положень ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.7) позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 30.08.2023 року зареєстрували шлюб.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.8) встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії довідки від 09.08.2024 року №01-12-2024/306 (а.с.10), витягів з реєстру Жмеринської територіальної громади від 10.05.2024 року №2024/004739907 та від 20.05.2024 року №2024/005808706 позивач ОСОБА_1 та неповнолітня дитина сторін у справі ОСОБА_3 зареєстровані й проживають за адресою: АДРЕСА_1 , дитина перебуває на утриманні матері позивача ОСОБА_1 (а.с.4,9).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюються.

Згідно ч.1,2 ст.80, ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти одному з подружжя присуджуються, зокрема, у частці від заробітку другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Вимогами ст.128 КЗпП України застережено, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, п`ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові.

При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку.

Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Аналогічні положення містяться також за змістом ст.70 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд визнає аргументовано доведеним позивачем існування обов`язку відповідача щодо надання утримання матері їх спільної дитини до досягнення нею трирічного віку, тобто позивачу ОСОБА_1 . При цьому судом враховується, що відповідачем ні в який спосіб не заперечено своє батьківство стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обставини проживання останньої разом з матір`ю, його власний обов`язок щодо надання їм утримання, а також відсутність у відповідача інших утриманців, що визначає ґрунтовність цих обставин, вказаних позивачем.

Разом з тим, суд визнає необґрунтованими доводи позивача стосовно розміру оспорюваних аліментів на утримання дружини в розмірі 1/4 частини доходів боржника, оскільки позивачем не обґрунтований та особисто не підтверджений жодними доказами певний розмір доходу відповідача. При цьому саме лише твердження позивача про офіційне працевлаштування відповідача, від якого той отримує відповідний дохід, вочевидь не становлять належного доведення позивачем достатності заробітку (доходу) відповідача, лише за умов чого законом передбачено можливість присудження аліментів у мінімальному рекомендованому розмірі на утримання дитини, а також можливість стягнення аліментів на утримання дружини лише при наявності можливості чоловіка надавати відповідну матеріальну допомогу.

При цьому, в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дружини суд не наділений законними повноваженнями витребування доказів з власної ініциативи.

Окрім того, судом враховується, що позивачем не повідомлено про незадовільний стан здоров`я, ані її самої, ані дитини, а також не доведено неможливість отримання позивачем будь-якого утримання від своїх батьків, обставини чого передбачені законом до врахування при присудженні саме аліментів на утримання дружини.

З урахуванням наведеного, а також приймаючи до уваги обставини перебування на утриманні позивача малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вік якої не визначає безумовної можливості її влаштування у дошкільний освітній заклад, відтак потреба постійного догляду за якою обмежують можливості позивача для самостійного здобуття наразі нею особистого доходу, обставини чого мають істотне значення стосовно заявленого спору, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, визначаючи, що з відповідача на ім`я позивача слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника щомісячно, що не є вочевидь непомірними для їх сплати відповідачем, перебуваючи в межах передбачених законом обмежень стягнення аліментів загалом не більше 50 відсотків заробітної плати скупно із наданням утримання неповнолітній дитині, позаяк наявності у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід), з підстав чого суд не зобов`язаний обмежуватись розміром заробітку (доходу) платника, позивачем не доведено ні в який спосіб.

Відповідно до положень ст.430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що згідно вимог п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн за відповідною ставкою вимог майнового характеру.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 3, 4, 10, 12, 13, 82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 274, 279, 430 ЦПК України, ст. 80, 84, 180-183, 191 СК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканки АДРЕСА_1 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника щомісячно, починаючи з 12.08.2024 року, до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь держави одноразово 1211 гривень 20 копійок судового збору (отримувач коштів: ГУК у м.Київ/м. Київ 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, пункт 1.1.2).

Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця, а саме: з 12.08.2024 року до 12.09.2024 року, допустити до негайного виконання.

Рішення суду набуває законної сили, якщо протягом строків встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.