Номер провадження 2/495/36/2025
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Братків І.І.,
із участю секретаря судового засідання Трофімчук О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгороді-Дністровському цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У грудні 2023 року до суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Укрглобал-Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2660292 від 06.12.2021 у сумі 86 007,15 грн., яка складається з: 19 000,00 грн. заборгованість за кредитом, 67 007,15 грн. заборгованість за нарахованими процентами.
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
06.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 укладено електронний договір №2660292 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно з яким ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу у користування кошти у сумі 19 000 грн, строком на 360 днів, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування.
Підписуючи договір відповідач підтвердила, що вона ознайомлений з усіма умовами та правилами надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту, які розміщені на офіційному сайті, приймає їх та зобов`язується неухильно дотримуватись. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та здійснило перерахунок грошових коштів у сумі 19 000 грн. на реквізити банківської картки, які відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту.
Відповідач відповідно до умов Кредитного договору, п. 6.1.17, 6.1.18 Правил, в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти Кредитний договір та підписала Кредитний договір 06.12.2021 шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Т496, надісланий на номер телефону, що наданий Відповідачем. Кредитні кошти були перераховані Відповідачу 06.12.2021 на платіжну картку Відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів. Сума блокування грошових коштів на платіжній карті НОМЕР_1 відомі тільки Відповідачу. Зазначення суми блокування підтверджує, що саме відповідач підтверджує верифікацію платіжної карти. Таким чином, виключно особа Відповідача можу отримати кредит після укладення Кредитного договору.
28.06.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», укладено Договір відступлення права вимоги №28/06/23 від 28.06.2023, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №2660292 про надання кредитних коштів на умовах споживчого кредиту від 06.12.2021 перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Відповідно до Реєстру боржників від 28.06.2023 до Договору відступлення права вимоги №28/06/23 від 28.06.2023 становить 86 007,15 грн.
Відтак відповідач порушила умови договору та на даний час продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача, а тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором.
Відзив на позовну заяву відповідач не подала.
Рух справи у суді
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.12.2023 /суддя Боярський О.О./ у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.02.2024 /суддя Братків І.І./ справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.08.2024 /суддя Братків І.І./ витребувано докази у АТ "КБ ПРИВАТБАНК".
Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду
В судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився, в матеріалах справи міститься заява ТОВ «ФК «УКРГЛОБАН-ФІНАНС» про розгляд справи за відсутності його представника, згідно якого позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, проте вона повернулася до суду без вручення адресату з довідкою АТ «Укрпошта» - «За закінченням терміну зберігання», отже відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України він вважається таким, що повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався.
Судом враховується також судові повістки, надіслані у електронному вигляді на електронну пошту, зазначену відповідачем при укладенні договору.
У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Фактичні обставини справи.
Судом, встановлено, що 06.12.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено електронний договір №2660292 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно з умовами якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало відповідачу кошти у розмірі 19 000 грн, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем, строком на 360 днів, на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов`язувався одержати і повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Відповідно до п.1.3, 1.4.1 договору строк кредиту 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів; стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору.
Пунктом 1.5.1., 1.5.2. орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладання договору складає: 12 524,84 % річних; за зниженою ставкою 12 524,84 % річних.
Відповідно до п. 2.1 договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Згідно з п. 2.4. договору, кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1 договору.
Відповідно до п. 3.1. договору, проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Відповідно до п. 3.4 договору, розмір процентної ставки, встановлений в п. 1.5.1 договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений товариством в односторонньому порядку.
Згідно п.п. 1-3 п. 4.4. договору, споживач зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором; повідомляти товариство про зміну даних, зазначених у розділі 10 договору протягом 3-х календарних днів, зокрема через контакт-центр товариства або засобами особистого кабінету; виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором, правилами та чинним законодавством України.
Для підписання кредитного договору ОСОБА_1 використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «Т496» відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.
Договір кредиту укладено в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається позичальником у відповідності до вимог ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписуючи договір відповідач ОСОБА_1 прийняла пропозицію кредитодавця та погодилась з усіма додатками та невід`ємними частинами договору в цілому, підтвердила, що вона ознайомлена та погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє та зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та правил надання фінансових кредитів, що розміщені на сайті кредитодавця.
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та 06.12.2021 здійснило перерахунок грошових коштів у сумі 19 000 грн на картку № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 123520931 (реквізити банківської картки відповідачем вказано особисто у заяві на отримання кредиту), що підтверджується довідкою «iPay.ua» про успішну транзакцію.
Згідно із отриманою 29.11.2024 судом інформацією, Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» повідомив, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) випущена НОМЕР_2 (банківський рахунок НОМЕР_3 ); за вказаною карткою послуга смс-банкінг була підключена до номера телефону ОСОБА_1 протягом 09.08.2022 14.08.2022. Також Банк надав виписку по банківському рахунку НОМЕР_3 за період із 09.08.2022 по 14.08.2022, якою підтверджено рух коштів на рахунку (надходження, витрати, перекази між своїми рахунками).
28 червня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір відступлення прав вимоги №28/06/23, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило право грошової вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором №2660292 від 06.12.2021, укладеного із ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору про відступлення прав вимоги №28/06/23 від 28.06.2023; актом прийому-передачі реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №28/06/23 від 28.06.2023; витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №28/06/23 від 28.06.2023.
Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з відповідачем.
Згідно із розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 28.06.2023 загальний розмір заборгованості за кредитним договором №2660292 становить 86 007,15 грн., з яких: 19 000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 67 007,15 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4 кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 06.12.2021 по 01.12.2022 (включно).
Застосовані норми права
Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України«Про електроннукомерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першоїстатті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимстаттею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України«Про електроннукомерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних», персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.
Частиною п`ятоюстатті 6Закону України«Про захистперсональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до частини шостоїстатті 6 Закону України «Про захист персональних даних», не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних», встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК Українивстановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Отже, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20. Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.
Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог. Позивачем доведено, що відповідач користувався кредитними коштами, що підтверджується випискою по банківському рахунку, відомостями про успішну транзакцію на рахунок відповідача, розрахунком заборгованості; у своїй сукупності досліджені докази підтверджують наявність заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), та нарахованими відсотками за ставкою, визначеною договором у межах дії кредитної угоди; разом з тим, доказів про відсутність заборгованості відповідач суду не надав, заявлену суму заборгованості не оспорив, не спростував; у зв`язку із наведеним заборгованість відповідача перед позивачем, який відповідно до договору факторингу набув право вимоги за кредитним договором, становить 86 007,15 грн.
Щодо стягнення витрат на правову допомогу
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», що закріплено ч.4 ст.62 ЦПК України.
Поняття терміну адвокат врегульоване п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», відповідно до якої адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Положенням ч.ч. 1, 4 ст.17 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.
Інформація, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України. Рада адвокатів України і відповідні ради адвокатів регіонів надають витяги з Єдиного реєстру адвокатів України за зверненням адвоката або іншої особи.
Підстави для здійснення адвокатської діяльності визначені ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; і поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Верховний Суд в Постанові від 10.06.2021 року по праві № 820/479/18 зазначив, що як вказано у Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з Іншими суб`єктами права.
При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача Руденко К.В. як доказ понесення останнім витрат на послуги адвоката подав копію договору про надання правничої допомоги від 03.07.2023 № 03/07/2023, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію довіреності від 03.07.2023, копію акта приймання-передачі наданих послуг №20 від 14.11.2023 до договору № 03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03.07.2023, копію витягу з реєстру № 1 до акта приймання-передачі наданих послуг №20 від 14.11.2023 до договору № 03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03.07.2023, копію платіжної інструкції № 342 від 06.12.2023.
Вирішуючи дане питання, суд приходить до висновку, що вимоги щодо відшкодування правничої допомоги у сумі 5000 гривень підлягають задоволенню.
Щодо стягнення судових витрат.
Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 2 684,00 гривень.
На підставі вищевикладена керуючись ст.ст.2,4,5,6,81,141,263-265,280-282,352,354 ЦПК України, ст. ст.526,530,549,610-612,625,1054,1056-1 ЦК України, суд,
Позов Товариства зобмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства зобмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ«УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №2660292 від 06.12.2021 у сумі 86 007,15 грн. з яких:
- 19 000,00 грн. заборгованість за кредитом;
- 67 0007,15 заборгованість за нарахованими процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства зобмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ«УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» 2684 грн. витрати по сплаті судового збору та 5000 грн. витрати на правову допомогу.
Копію рішення направити учасникам справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексомУкраїни. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Повне найменування сторін:
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя Ірина БРАТКІВ