КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 359/858/22 Головуючий у суді першої інстанції - Чирка С.С.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/108/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 березня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Головачов Я.В., Невідома Т.О.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2022 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

встановив:

У січні 2022 року ПрАТ «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 09.08.2019 року між ПрАТ «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» та ОСОБА_1 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО-0876938.

20.09.2019 року об 11год. 40хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 допустила зіткнення з автомобілем «Seat» д.н.з. НОМЕР_2 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних ушкоджень.

Відповідно до постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст.124 та 122-4 КУпАП.

З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулася страхова компанія потерпілого та надала всі необхідні документи. На підставі заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт №437/1678/59/19 від 01.10.2019 року.

На підставі зазначеного страхового акту АТ СК «Інтер-поліс» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 5 660 грн.

Оскільки відповідач самовільно залишив місце ДТП, позивач зазначав, що має право на вішкодування сплаченої суми в порядку регресу.

У прохальній частині просив суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» (5) завдані збитки у розмірі 5660 грн;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» (5) сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, позивач ПрАТ «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» подав до суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

У апеляційній скарзі вказує, що некоректне формулювання позивачем прохальної частини позовної заяви повинно було мати наслідком залишення позову без руху, а не відмову у задоволенні позовних вимог по суті.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідачки ОСОБА_1 не надходив.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України (станом на день подачі апеляційної скарги) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення шкоди у порядку регресу у розмірі 5660 грн.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Встановлено, що 25.09.2019 року ОСОБА_2 повідомив ПрАТ СК «Інтер-поліс» про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 20.09.2019 року об 11 год.40 хв. в м.Бориспіль по вул.Героїв небесної сотні, 20 за участі автомобіля Seat» д.н.з. НОМЕР_2 . та автомобіля ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 (а.с.6).

25.09.2019 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ СК «Інтер-поліс» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом серії АО №0876938 (а.с.8).

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ОСОБА_1 була застрахована в ПАТ СК «Інтер-поліс» згідно полісу АО/0876938 від 09.08.2019 року. Забезпечений транспортний засіб ВАЗ 2105 н.з. НОМЕР_3 (а.с.24).

Згідно платіжного доручення №9709 від 07.10.2019 року ПрАТ СК «Інтер-поліс» виплатило ОСОБА_2 5 6 60 грн. страхового відшкодування згідно договору ОСЦПВВНТЗ №АО/0876938 від 09.08.2019 (а.с.23).

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2019 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст.124,122-4 КУпАП (а.с.4).

Згідно з підпунктом в) п.38.1.1, п.38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником.

Відповідно ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У частині 2 ст. 1187 ЦК України вказано, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що, оскільки ПрАТ «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» добровільно відшкодувала страхове відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 5 660 грн, з врахуванням обставин встановлених судом та на підставі п.п. в) п.38.1.1 , п.38.1 ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вона має право на відшкодування цих витрат з відповідачки як винуватиці ДТП.

Разом з цим, в прохальній частині позовної заяви представник позивача просить суд стягнути відшкодування з відповідачки не на користь позивача, а на користь ПрАТ «Страхова компанія АРКС», яке не є учасником даної цивільної справи.

За ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В матеріалах справи відсутні відомості про порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи законних інтересів ПрАТ «Страхова компанія АРКС».

За таких обставин, розглядаючи даний спір, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини справи, належність, допустимість, достовірність кожного наданого сторонами доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ПрАТ «Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС».

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до незгоди позивача з висновками суду.

Посилання апелянта на те, що суд мав залишити його позовну заяву без руху, колегія суддів відхиляє, адже позивач у своїй позовній заяві виклав зміст позовних вимог та обставини, якими він їх обґрунтовує, прохальна частина позовної заяви викладена чітко та зрозуміло, позовна заява в цілому відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

При цьому, як видно із матеріалів справи, 02 червня 2022 року у судовому засіданні в суді першої інстанції протокольною ухвалою суду явку позивача було визнано обов`язковою. Однак, позивач, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у наступне засідання не з`явився.

За таких обставин апеляційний суд доходить висновку, що позивач не був позбавлений можливості надати свої пояснення по суті заявлених вимог чи скоригувати вимоги своєї позовної заяви, однак, таким правом не скористався.

Апеляційний суд також звертає увагу, що позивач не позбавлений можливості звернутися до суду із новою позовною заявою, правильно визначивши предмет позову та сформулювавши позовні вимоги відповідно до суб`єктного складу учасників справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасуванні відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» залишити без задоволення.

РішенняБориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: В.А. Нежура

Судді: Я.В. Головачов

Т.О. Невідома