КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 947/7486/25
Провадження № 2-н/947/1704/25
УХВАЛА

27.02.2025 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , аліментів на малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не меншу 50 відсотків прожиткового та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання до суду заяви та до досягнення дитиною повноліття,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2025 року до Київського районного суду міста Одеси, через систему «Електронний суд», надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , аліментів на малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не меншу 50 відсотків прожиткового та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання до суду заяви та до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаною завою розподілено судді Калініченко Л.В.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, а саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування фізичної особи - боржника.

Частинами 4, 5 статті 165 ЦПК України передбачено, що суддя з метою визначення підсудності не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. У разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Частиною 7 статті 165 ЦПК України передбачено, що Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно з відповідями з Єдиного державного демографічного реєстру від 27.02.2025 року судом встановлено наступне:

- заявник, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (відповідь №1155626);

- боржник, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (відповідь №1154221).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку як внутрішньо-переміщена особа, на ім`я якого видана 20.03.2024 року Управлінням соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси довідка від 22.11.2022 №5105- про взяття на облік внутрішньо-переміщеної.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки заявник та боржник не значаться зареєстрованими у Київському районі міста Одеси, суд доходить до висновку, що справа Київському районному суду міста Одеси не підсудна.

Відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Також суд зазначає, що частиною 8 статті 165 ЦПК України передбачено, що якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

У зв`язку з тим, що стягувачем заявлені вимоги до боржника, як до фізичної особи, положення ч. 8 ст. 165 ЦПК України не застосовуються.

Таким чином, оскільки адреси реєстрації заявника та боржника не відносяться до Київського району м. Одеси, а відтак справа за територіальною юрисдикцією не підсудна Київському районному суду міста Одеси, тому на підставі п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя вважає необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 166 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , аліментів на малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не меншу 50 відсотків прожиткового та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання до суду заяви та до досягнення дитиною повноліття.

Роз`яснити стягувачеві, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л. В. Калініченко