Справа № 703/4299/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Криви Ю.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Холодняк Л.П.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

представника заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_7 - ОСОБА_17.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сміла цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні, заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_3 , -

встановив:

До Смілянського міськрайонного суду Черкаської області в інтересах заявника ОСОБА_1 звернулась її представник ОСОБА_2 із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні, посилаючись на наступне.

ОСОБА_1 з 30 жовтня 2005 року проживала разом однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У період з 2005 року по 2007 рік заявник з чоловіком проживали в орендованій квартирі в м. Сміла. З 2007 року вони переїхали на постійне місце проживання в АДРЕСА_1 . Вказаний будинок на праві власності належить рідній сестрі чоловіка заявниці - ОСОБА_5 .

З 2005 року заявник та її чоловік ОСОБА_4 виконували взаємні права та обов`язки, як подружжя, піклувались один про одного, ОСОБА_4 повністю забезпечував заявника, оскільки остання ніколи не працювала та була домогосподаркою.

В 2022 році ОСОБА_4 був призваний на військову службу по мобілізації.

Згідно із сповіщенням сім`ї № 134 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув. Відповідно до даних лікарського свідоцтва про смерть причина смерті - ушкодження внаслідок воєнних дій, спричинене вибухом або уламками.

Встановлення факту проживання заявника та її чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні у чоловіка необхідне з метою отримання грошового забезпечення чоловіка, яке недоотримане ним за життя та отримання одноразової грошової допомоги, яка призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби.

В зв`язку з викладеним, заявник звернулась до суду із заявою та просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 30 жовтня 20205 року та до дня його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 19 серпня 2024 року було відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

13 вересня 2024 року через систему «Електронний суд» до суду надійшли пояснення представника ІНФОРМАЦІЯ_7, в яких остання вказує на те, що підстави для задоволення заяви відсутні, оскільки заявницею не наведено обґрунтованих доводів для встановлення фактів спільного проживання заявниці із загиблим військовослужбовцем ОСОБА_4 та перебування її на утриманні у ОСОБА_4

20 вересня 2024 року через систему «Електронний суд» до суду надійшли пояснення представника ІНФОРМАЦІЯ_7, в яких зазначено, що з метою отримання відомостей про осіб, які звертались (можуть звернутися) із заявами з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю ОСОБА_4 , Міноборони звернулося до ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання відомостей щодо складу сім`ї ОСОБА_4 .

У відповідь на запит, ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомлено, що на даний чfс з питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї загиблого ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не звертались. Однак, повідомлено, що син загиблого ОСОБА_3 звертався з метою отримання допомоги на поховання від військової частини, в якій перебував на військовій службі ОСОБА_4 .

Звертає увагу, що наявність таких осіб та їх заперечення щодо встановлення факту виключає можливість розгляду справи в порядку окремого провадження у зв`язку з наявністю спору про право між особами, які можуть претендувати на згадану виплату.

Разом з тим, заявник не залучає ОСОБА_3 в якості заінтересованої особи, що не дасть змоги суду встановити обставини, які мають значення для справи.

23 вересня 2024 року від представника заявника надійшла заява про залучення ОСОБА_3 в якості заінтересованої особи.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 вересня 2024 року було залучено ОСОБА_3 в якості заінтересованої особи в даній цивільній справі.

22 січня 2025 року від представника заявника надійшли додаткові пояснення у справі, в яких остання зазначила, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю заявника та її чоловіка без реєстрації шлюбу та перебування заявника на утриманні чоловіка необхідні заявнику для можливості отримання соціального захисту та соціальних гарантій, передбачених ЗУ «Про соціальний захист і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Вказує, що крім заявниці, інші особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі ОСОБА_4 , відсутні. Син ОСОБА_4 - ОСОБА_3 є повнолітнім, працездатним, з батьком не проживав, на утриманні у нього не перебував. Батьки ОСОБА_4 померли, інших дітей, в тому числі і неповнолітніх, ОСОБА_4 не мав.

Таким чином, вказує, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю заявника та її чоловіка без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні чоловіка не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заявлені вимоги. Заявниця, зокрема, пояснила, що у вересні-жовтні 2005 року вони із ОСОБА_4 познайомились у спільних знайомих, через деякий час почали проживати разом. Спочатку вони жили у м. Смілі в орендованій квартирі, а в 2007 року переїхали в село, в будинок сестри ОСОБА_4 .Проживали вони вдвох. Син ОСОБА_4 - ОСОБА_6 ,в проживав зі своєю матір`ю, а з ними проживала ще донька заявниці, поки ходила в школу. Після закінчення школи її донька поїхала на навчання та стала проживати окремо. ОСОБА_4 працював, їздив на заробітки. Вона офіційно не працювала, однак вирощували городину, яку продавали на базарі, та за цей рахунок і жили. Окрім того, ОСОБА_4 їздив заробітки до м. Києва, іноді на декілька місяців, іноді на декілька тижнів. Похованням ОСОБА_4 займався його син та сестра, також кошти на поховання виділяла сільська рада. Також, їй відомо, що син ОСОБА_4 якісь кошти отримував від військової частини. ОСОБА_4 був призваний на службу 22 березня 2022 року, і спочатку коли перебував у с. Дубіївка Черкаського району Черкаської області, то приїжджав у відпустку, а коли в липні 2023 року відправився до зони бойових дій - то жодного разу додому не приїжджав, спілкувалися з ним лише по телефону. Із ОСОБА_3 у них спору ніякого немає.

Представник Міністерства оборони в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, надавши пояснення, аналогічні доводам, викладеним в письмових поясненнях.

Представник військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є старшою сестрою загиблого ОСОБА_4 . В 2007 році вона купила будинок, в якому проживав її брат разом із ОСОБА_1 . Вони разом вели спільне господарство, займались городництвом, вирощували господарство. Її брат ОСОБА_4 працював по найму в м. Києві, також допомагав в селі по господарству інших людям, чим заробляв на життя та на ці кошти і існували її брат та ОСОБА_1 . Вважає, що її брат ОСОБА_4 утримував ОСОБА_1 , оскільки працював лише він, а заявниця ніде не працювала, лише возила на ринок продавати городину, яку виростили. Спільних дітей у заявниці та її брата немає. З сином загиблого ОСОБА_3 , ОСОБА_7 в хороших стосунках. Після того, як її брата призвали на службу, брат і їй допомагав фінансово і ОСОБА_8 . Пояснює, що її брат ставився до заявниці як до дружини, вихвалявся, що у нього гарна дружина. ОСОБА_4 із заявницею проживали до березня 2022 року, коли брата призвали на службу за мобілізацією, потім він приїжджав декілька разів. Про те, що брат із ОСОБА_8 вели спільне господарство їй відомо зі слів брата, вони разом готували, саджали городину, купували побутову техніку, електроплиту, електроінструменти. Коштів заробляв завжди більше ОСОБА_4 , а заявниця отримувала кошти лише за те, що продавала на базарі. Після загибелі брата поховання здійснила Березняківська ОТГ, поминальний обід організовував син ОСОБА_3 , а гроші, які отримав ОСОБА_3 зберігаються на пам`ятник.

В судовому засіданні, в якості свідка, за клопотанням заявника та її представника, був допитаний ОСОБА_3 , який пояснив, що з ОСОБА_1 він знайомий давно, оскільки вона проживала разом із його батьком приблизно з 2006 чи 2008 року. Разом вони проживали весь час, поки його батька не призвали на службу. ОСОБА_1 та його батько проживали як чоловік та дружина, вели спільне господарство. Він з ними не проживав, але на вихідних часто бував у них в гостях, проживали вони у будинку тітки (батька рідна сестра). Зі слів батька він постійно допомагав заявниці, перераховував їй кошти на картку. ОСОБА_7 ніде не працювала, займалась господарством. За допомогою в зв`язку зі смертю батька він не звертався. Сповіщення про смерть батька прийшло йому. Про розпорядження на випадок смерті батько нічого не говорив. Також вказав, що ним та заявницею ніяких спорів немає, у них нормальні відносини, зараз заявниці важко, погіршився її матеріальний стан. Після того, як батька призвали на службу, він спочатку перебував у Дубіївці Черкаського району та приїжджав у відпустку, а після того, як його відправили у зону бойових дій, відтоді додому не приїжджав. Поховання батька здійснював він, також матеріально допомагала військова частина, він лише оплачував поминальний обід. Перед мобілізацією батько ніде не працював. Йому відомо зі слів батька, що заявниця перебувала на його утриманні.

З досліджених судом доказів судом встановлено наступні обставини.

Так, згідно довідки виконавчого комітету Плескачівської сільської ради № 359 від 29.10.2020, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12).

Згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 7126-1, ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Смілянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 20 червня 2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 725 (а.с.16).

Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті № 1012/1928 від 17 червня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерть: Україна, Харківська область, Чугуївський район, м. Вовчанськ, причина смерті: ушкодження внаслідок воєнних дій, спричинених вибухом або уламками (а.с.17,18).

Відповідно до акту прийому-передачі тіл (останків) загиблих Оборонців України № 1928 від 19 червня 2024 року, тіло загиблого ОСОБА_4 , який проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , передано зі СМЕ АДРЕСА_2 (а.с.19).

Відповідно до сповіщення сім`ї № 134, яке було видано ІНФОРМАЦІЯ_5 № 47/134/3916 від 17.06.2024, ОСОБА_9 було направлено вказане сповіщення, про те, що його батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув (а.с.20).

Також смерть ОСОБА_4 була зареєстрована Смілянським відділом реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ), про що в матеріали справи надано відповідний Витяг № 4 (а.с.21).

З довідки виконавчого комітету Березняківської сільської ради № 130 від 05.07.2024 вбачається, що ОСОБА_1 проживає в домоволодінні ОСОБА_5 , яка є власницею будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Березняківської сільської ради № 129 від 05.07.2024, в домоволодінні ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає ОСОБА_1 , також зареєстровані, але не проживають: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (а.с.23).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Березняківської сільської ради № 131 від 05.07.2024, ОСОБА_1 з 2019 року зареєстрована в домоволодінні ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава: записи по господарських книг за 2021-2025 роки, книга № 6 ПГО № 0527-1 (а.с.24).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Березняківської сільської ради № 132 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали разом, вели спільне господарство та була у нього на утриманні за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.25).

Відповідно до виписки по рахунку ОСОБА_1 у АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_4 здійснював перекази на вказаний рахунок (а.с.26-29).

Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1021/8/5/7399 від 17.09.2024, останній повідомляє, що з питання призначення одноразової грошової допомоги члени сім`ї загиблого ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не зверталися, відповідно будь які документи відсутні. Також повідомляється, що сповіщення про загибель військовослужбовця, яке надійшло на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 , адресоване його сину ОСОБА_3 , 1997 року народження. Син ОСОБА_3 також звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 з питання виплати військовою частиною допомоги на поховання. Одночасно направлено копію облікової картки ОСОБА_4 (а.с.63).

З даних облікової картки ОСОБА_4 вбачається, що в графі сімейний стан зазначено «розлуч.», син ОСОБА_15 , 1997 року народження (а.с.64).

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З ч. 1 ст. 293 ЦПК України вбачається, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 2, 5 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема перебування фізичної особи на утриманні, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 25 СК України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

У постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 695/1732/16-ц вказано, що проживання жінки або чоловіка без реєстрації шлюбу з особою, яка перебуває у іншому зареєстрованому шлюбі, не заборонено, але воно не тягне виникнення для таких осіб прав та обов`язків подружжя.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99).

Так, згідно з абзацом 5 пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха, опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки (постанова Верховного Суду від 23.05.2020 року у справі №686/8440/16-ц, провадження №61-15699св19).

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться: документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання); фотографії певних подій; документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Слід зазначити, що факт спільного проживання сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини.

Подібні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 180/2536/18 (провадження № 61-18579св19), від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивачки, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини (Постанова Верховного Суду від 15 серпня 2020 року у справі № 588/350/15).

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

В постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, вказано, що якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що встановлення фактів проживання заявниці з ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з жовтня 2005 року по день загибелі останнього ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також встановлення факту перебування заявниці на утриманні ОСОБА_1 мають юридичне значення для заявниці. В разі встановлення цих фактів заявниця отримає підстави для реалізації права на отримання грошового забезпечення у зв`язку із загибеллю ОСОБА_16 .

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (ст. 89 ЦПК України).

В свою чергу, практика Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що надані заявником докази в своїй сукупності не доводять факту спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у них спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї на підставі якого можливо було б встановити факти проживання однією сім`ю та перебування на утриманні.

Суд зазначає, що реєстрація місця проживання заявника та ОСОБА_4 за однією адресою за відсутності інших доказів у їх сукупності про їх спільний побут, не може бути доказом факту проживання однією сім`єю (Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої Судової палати Касаційного цивільного суду від 11 червня 2024 року (справа № 750/728/21).

Поняття сімейний бюджет означає заробіток коштів членами сім`ї, їх розподіл та витрати в інтересах сім`ї. Той факт, що ОСОБА_4 перераховував кошти на рахунок ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю даних про призначення платежів, не є доказом спільного бюджету (Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15).

Окрім того, відповідно до постанови Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19) показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення спільного проживання однією сім`єю.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заявником не надано достатніх доказів на підтвердження заявлених вимог, відтак у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 258, 259, 263-265, 268, 273, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 03 березня 2025 року.

Головуючий: Ю. В. Крива