УХВАЛА

28 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 128/2773/24

провадження № 61-2384ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Вінницького апеляційного суду від 30 вересня 2024 року, від 07 листопада 2024 року,

від 25 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької окружної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної неправомірними та незаконними діями,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вінницької окружної прокуратури, Державної казначейської служби України (далі - ДКСУ), в якому просив суд стягнути з ДКСУ за рахунок коштів державного бюджету України, шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку державного бюджету України на його користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 900 000,00 грн.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 31 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницької окружної прокуратури, ДКСУ про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної неправомірними та незаконними діями повернуто позивачу.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26 серпня 2024 року клопотання ОСОБА_1 про відвід суддів від участі у розгляді його апеляційної скарги на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 31 липня 2024 року повернуто заявнику без розгляду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 31 липня 2024 року повернуто особі, яка її подала.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 вересня 2024 року визнано, що звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 31 липня 2024 року та заявлений ним відвід усьому складу суду цивільної палати Вінницького апеляційного суду є діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.

Вказані апеляційну скаргу та заяву про відвід повернуто скаржнику.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07 листопада 2024 року визнано, що звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 31 липня 2024 року та заявлений ним відвід усьому складу суду цивільної палати Вінницького апеляційного суду є діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.

Вказані апеляційну скаргу та заяву про відвід повернуто скаржнику.

Застосовано до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу

в розмірі 3 028,00 грн та стягнуто з нього вказану суму в дохід Державного бюджету України.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 листопада 2024 року заяву

ОСОБА_1 про відвід всьому складу судової палати з розгляду цивільних справи Вінницького апеляційного суду залишено без розгляду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 31 липня 2024 року залишено без розгляду.

21 лютого 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвали Вінницького апеляційного суду

від 30 вересня 2024 року, від 07 листопада 2024 року, від 25 листопада 2024 року (надійшла до суду 25 лютого 2025 року), в якій просить суд скасувати оскаржувані судове рішення, направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Щодо оскарження ухвал Вінницького апеляційного суду від 30 вересня 2024 року, від 07 листопада 2024 року, від 25 листопада 2024 року в частині заявлених відводів усьому складу суду цивільної палати Вінницького апеляційного суду

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову

у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову

в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу

в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Даний перелік є вичерпним і відсутність у цій нормі ухвали суду апеляційної інстанції про повернення та/або залишення без розгляду заяви про відвід складу суду - є розумним, так як не позбавляє особу права повторно подати обґрунтовану заяву, у випадках передбачених законодавством.

Таким чином, ухвала суду апеляційної інстанції про повернення та/або залишення без розгляду заяви про відвід складу суду не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки оскаржуване судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, тому

у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою в частиніповернення та/або залишення без розгляду заяви про відвід складу суду слід відмовити.

Щодо оскарження ухвал Вінницького апеляційного суду від 30 вересня 2024 року, від 07 листопада 2024 року, від 25 листопада 2024 року в частині повернення та/ або залишення без розгляду апеляційних скарг

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з пунктом 11 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частинами першою, другою, четвертою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у поданих апеляційних скаргах

ОСОБА_1 використовував лексику, яка не притаманна для написання ділових документів (зокрема апеляційних скарг), а саме він: висловлюючись щодо судді першої інстанції називає її «кандидатом юридичних неуків», «працівник суду та кандидат юридичних неуків», тощо.

Крім того, ОСОБА_1 у прохальній частині заявляє клопотання «про відвід усьому складу цивільної палати Вінницького апеляційного суду», та «суворо забороняє їм розглядати його апеляційну скаргу з підстав необізнаності у веденні таких справ».

Наведені вище висловлювання ОСОБА_1 виходять за межі нормальної, коректної та легітимної критики, є виявом зневаги до суддів та судової системи загалом, а тому такі дії скаржника повинні кваліфікуватися як зловживання правом на подання апеляційної скарги.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що дії учасника справи чи його представника мають не лише за формою, але й за змістом відповідати завданню судочинства. Зміст права на справедливий суд несумісний зі свідомим виявом такими особами неповаги до честі, гідності, репутації суддів і суду та з погрозами вжиття заходів відповідальності.

У процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасник судового процесу має ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, суду та конкретних суддів. Суд не має толерувати використання у процесуальних заявах образливих характеристик (див. аналогічні висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року

у справі № 199/6713/14-ц (пункт 22), від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19, від 7 листопада 2019 року у справі № 9901/324/19, від 7 квітня 2021 року у справі

№ 9901/23/21, від 8 липня 2021 року у справі № 9901/235/20 (пункт 22)). Наявність такої характеристики є достатньою для того, щоби суд застосував наслідки, передбачені частиною третьою статті 45 КАС України (повернення, залишення без розгляду передбачених § 1 і § 2 глави 1 розділу ІІ КАС України заяв, скарг, клопотань).

Відповідні заходи передбачені у частинах третій і четвертій статті 44, пункті 1 абзацу другого частини четвертої статті 135, частині дев`ятій статті 141, частині першій статті 143, пункті 5 частини першої статті 144, статті 148 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд

з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Згідно з практикою ЄСПЛ право доступу до суду є невід`ємною складовою права на суд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства», заява № 4451/70, § 36).

Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети (рішення від 16 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», заява № 28249/95, § 53).

Верховний Суд погоджується з висновком Вінницького апеляційного суду стосовно того, що звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою, у якій він демонструє зневажливе ставлення щодо суддів першої, апеляційної інстанцій і до судової системи загалом становить очевидну неповагу, не спрямоване на ефективний захист його прав, свобод та інтересів, а тому суперечить завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвали Вінницького апеляційного суду від 30 вересня

2024 року, від 07 листопада 2024 року, від 25 листопада 2024 року в частиніповернення та/ або залишення без розгляду апеляційних скарг є необґрунтованою, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Вінницького апеляційного суду від 30 вересня 2024 року,

від 07 листопада 2024 року, від 25 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької окружної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної неправомірними та незаконними діями відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник