РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Алексейчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно.

Просили визначити, що частка належна ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:041:0599 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,0553 становить 192/1000. Визначити, що частка належна ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:041:0599 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,0553 становить 192/1000. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 76/1000 частки земельної ділянки з кадастровим номером :01:041:0599 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,0553 га в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_4 на цю земельну ділянку.

Свої вимоги обгрунтували наступними доводами.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку на АДРЕСА_1 , за яким ОСОБА_1 належить 192/1000 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.02.2019 р. р.№ 2-27 після смерті батька - ОСОБА_5 ; ОСОБА_2 належить 192/1000 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.02.2019 р. р.№ 2-28 - після смерті батька - ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 також належить 76/1000 вказаного житлового будинку на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.10.2023 р. р. № 541 після смерті матері - ОСОБА_4 . Іншим співвласником житлового будинку із розміром частки 54/100 є ОСОБА_3 . Земельна ділянка, на якій розміщений житловий будинок з кадастровим номером :01:041:0599 була передана рішенням Рівненської міської ради від 30.09.2021 р. за № 1382 у спільну сумісну власність співвласників житлового будинку: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 . Оціночна вартість земельної ділянки з кадастровим номером :01:041:0599 відповідно до витягу про нормативну грошову оцінку № НВ-024 становить 703 890,05 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що стверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

11.10.2023 р. приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онищуком І.М. ОСОБА_1 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом р. №541 на 76/1000 частки належної ОСОБА_4 житлового будинку на АДРЕСА_1 .

Оскільки до ОСОБА_1 перейшло право власності на 76/1000 частки житлового будинку після смерті матері - ОСОБА_4 , то до неї перейшло і право на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок з кадастровим номером :01:041:0599 пропорційно до частки у праві власності на житловий будинок.

Однак, листом № 89/02-14 від 23.09.2024 р. приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Онищук І.М повідомив про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки матері - ОСОБА_4 , оскільки її частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за життя не була визначена та рекомендовано вирішувати питання в судовому порядку.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися.

Представник позивачів адвокат Курганська О.В., яка діє згідно ордерів серія ВК № 1148551, серія ВК №1148552 видані 31.10.2024 р., подала до суду заяву (вх.№11555/25-вх.) від 26.02.2025 р., з проханням слухати справу без участі позивачів та без її участі, позов підтримала, просила задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. 16.12.2024 подала заяву (вх.№71089/24-вх.) , згідно якої просила слухати справу у її відсутність, позов визнала в повному обсязі, не заперечила проти його задоволення.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Ухвалою суду від 18.11.2024 року відкрите спрощене позовне провадження, призначений розгляд справи з викликом сторін.

Дослідивши надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, суд, у межах заявлених позовних вимог, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку на АДРЕСА_1 , за яким ОСОБА_1 належить 192/1000 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.02.2019 р. р.№ 2-27 після смерті батька - ОСОБА_5 ; ОСОБА_2 належить 192/1000 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.02.2019 р. р.№ 2-28 - після смерті батька - ОСОБА_5 . ОСОБА_1 також належить 76/1000 вказаного житлового будинку на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.10.2023 р. р. № 541 після смерті матері - ОСОБА_4 . Іншим співвласником житлового будинку із розміром частки 54/100 є ОСОБА_3 . Також встановлено, що земельна ділянка, на якій розміщений житловий будинок з кадастровим номером :01:041:0599 була передана рішенням Рівненської міської ради від 30.09.2021 р. за № 1382 у спільну сумісну власність співвласників житлового будинку: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 . Оціночна вартість земельної ділянки з кадастровим номером :01:041:0599 відповідно до витягу про нормативну грошову оцінку № НВ-024 становить 703 890,05 грн.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис № 2387 від 25.10.2021 р., зареєстрований Рівненським відділом ДРАЦС у Рівненському району Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Львів).

Також встановлено, що 11.10.2023 р. приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онищуком І.М. ОСОБА_1 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом р. №541 на 76/1000 частки належної ОСОБА_4 житлового будинку на АДРЕСА_1 .

Оскільки до ОСОБА_1 перейшло право власності на 76/1000 частки житлового будинку після смерті матері - ОСОБА_4 , то до неї перейшло і право на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок з кадастровим номером :01:041:0599 пропорційно до частки у праві власності на житловий будинок.

Однак, листом № 89/02-14 від 23.09.2024 р. приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Онищук І.М повідомив про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки матері - ОСОБА_4 , оскільки її частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за життя не була визначена та рекомендовано вирішувати питання в судовому порядку.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27.05.2024 по справі № 569/7278/24 визначено, що частка належна ОСОБА_3 , , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:041:0599, місце розташування: АДРЕСА_2 , категорія земель: Землі житлової та громадської забудови, вид цільового призначення земельної ділянки: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0,0553 га - становить 54/100 частки земельної ділянки площею 0,0553 га, кадастровий номер :01:041:0599, місце розташування: АДРЕСА_1 , категорія земель: Землі житлової та громадської забудови, вид цільового призначення земельної ділянки: 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Так, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч,5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Отже, з часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 як спадкоємець за законом - набули речове право на успадковане майно, і, відповідно, право на захист цього право.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі (частина друга статті 1226 ЦК України).

Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право (див. постанову Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 466/1403/20).

Згідно із п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22 грудня 1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у поставі від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 (провадження № 61-16257св20), "...визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування".

Згідно із ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.1,2 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно із ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки:а) подружжя;б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними;в) співвласників жилого будинку;г) співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ч.4 ст. 120 ЗК України у редакції на час виникнення права спільної сумісної власності на земельну ділянку у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належать по 192/100 частки, а ОСОБА_4 належало 76/1000 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок, то відповідно розміри їх часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:041:0599 площею 0,0553 га згідно із ч.4 ст.120 ЗК України також становить відповідно для ОСОБА_1 - 192/1000, для ОСОБА_2 -192/1000 і для ОСОБА_4 - 76/1000, частка якої перейшла до ОСОБА_1 як спадкоємиці за законом.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи законних інтересів. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами та підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 ЦПК України, суд, в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визначити, що частка належна ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:041:0599 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,0553 становить 192/1000.

Визначити, що частка належна ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:041:0599 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,0553 становить 192/1000.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 76/1000 частки земельної ділянки з кадастровим номером :01:041:0599 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,0553 га в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_4 на цю земельну ділянку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 . Повний текст рішення виготовлено 03.03.2025.

Суддя О.В.Панас