Справа № 392/2146/24
Провадження № 2/392/359/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Бадердінової А.В., секретар судового засідання Покуц І.С., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Мала Виска Кіровоградської області цивільну справу №392/2146/24 за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Беспалова Наталка Олександрівна до Маловисківської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Беспалова Н.О. звернулася до суду з даним позовом в якому просить визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

На обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дядько ОСОБА_2 26.11.2024 року вона звернулася до Маловисківської державної нотаріальної контори Кіровоградської області з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, що належало ОСОБА_2 але нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємець пропустив встановлений законом шестимісний строк для прийняття спадщини, а також не проживав та не був зареєстрований разом із спадкодавцем на день його смерті. Не зверталася раніше до нотаріальної контори, оскільки їй не було відомо, що її дядько помер. Зазначила, що спадщина на даний час ніким не прийнята, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 не має.

Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

06.01.2025 року на виконання ухвали суду представником позивача усунено недоліки та надано уточнену позовну заяву і докази додані до неї.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08.01.2025 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі, призначено підготовче судове засідання та задоволено клопотання про витребування доказів.

Представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Беспалова Н.О. подала заяву, зареєстровану судом 27.02.2025 року за вх. № 2092/25 про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у підготовчому судовому засіданні, оскільки відповідач позов визнав.

Представник відповідача Маловисківської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, на адресу суду за підписом міського голови Гульда Ю.Л. подано заяву, зареєстровану судом 23.01.2025 року за вх. №815/25 про те, що Маловисківська міська рада не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі в підготовчому засіданні, у зв`язку з існуванням визначених ч.3 ст.200 ЦПК України умов, та задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Оникієве, про що повторно Оникієвською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області від 16.09.1983 року видано свідоцтво про народження. Батьками ОСОБА_2 в свідоцтві про народження в графі «батько» зазначено: ОСОБА_4 , в графі «мати» - ОСОБА_5 (а.с.7).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбів щодо підтвердження дошлюбного прізвище №7 від 28.09.2024 року, розірвано шлюб між батьками ОСОБА_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відомості внесено Новоукраїнським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції та відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №1370 від 22.11.1974 року. Прізвище дружини до реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 » (а.с.10).

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Маловисківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №5 (поновлено) від 22.10.2024 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання №8 від 22.10.2024 року, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8, 34).

Відповідно до копії свідоцтва про народження від 08.09.1948 року, актовий запис №26, виданого Оникієвською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області, мати позивача ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьками останньої в свідоцтві про народження в графі «батько» зазначено: ОСОБА_4 в графі «мати» - ОСОБА_8 (а.с.12).

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маловисківського районного у управління юстиції у Кіровоградській області актовий запис №62, від 03.04.2013 року- ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , (а.с.9).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбів щодо підтвердження дошлюбного прізвище №6 від 28.09.2024 року,

мати позивача ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_10 , який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маловисківського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №107 від 15.10.1967 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_11 » (а.с.11).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого Маловисківським ЗАГС в Кіровоградській області, актовий запис №9 від 22.01.1972 року позивач ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батьками ОСОБА_12 в графі «батько» зазначено: ОСОБА_10 в графі «мати» - ОСОБА_13 (а.с.15).

Отже, померлий ОСОБА_2 є рідним дядьком по лінії матері позивачу ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого в м. Мала Виска Маловисківського району Кіровоградської області від 25.12.1991 року ОСОБА_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис №236, що підтверджується (а.с.14).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 28.08.1997 року, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєструвала шлюб із ОСОБА_14 , актовий запис за №1359, прізвища дружини після реєстрації шлюбу " ОСОБА_15 " (а.с.13)

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 від 11.10.2024 року, актовий запис за №1648, встановлено, що ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєструвала шлюб із ОСОБА_17 , прізвища дружини після реєстрації шлюбу " ОСОБА_18 " (а.с.116)

Відповідно до довідки Маловисківської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області №465-Д від 31.05.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 19.03.2008 року по день смерті. На день смерті спадкодавця за вищевказаною адресою був зареєстрований один (а.с.37).

Згідно договору купівлі продажу будинку від 25.06.2024 року, ОСОБА_9 належав будинок з надвірними будівлями за номером АДРЕСА_1 , що також підтверджується реєстраційним посвідченням Кіровоградського обласного бюро технічної інвентаризації (а.с.35-36).

Судом встановлено, що згідно копії спадкової справи Маловисківської районної державної нотаріальної контори №130/2024 щодо майна померлого ОСОБА_2 , до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після його смерті, звернулася ОСОБА_1 . Інших спадкоємців, які б звернулися із заявою про прийняття спадщини не має. Відповідно до довідки Маловисківської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області №356-Д від 16.09.2024 року, ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 24.09.2024 року по день смерті. На день смерті спадкодавця за вищевказаною адресою був зареєстрований: ОСОБА_2 .

Вирішуючи даний позов, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За нормами ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Як вбачається із довідки виданої Маловисківською міською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області позивач на час смерті дядька не проживала разом з ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснив Пленум ВСУ в абз.6 п.24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 р. (справа №6-1486цс15), відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у Постанові від 17.03.2021 року у справі № 308/4272/19 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються поважними в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. У житі державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 р. при розгляді справи №681/203/17-ц.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Положеннями ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 р. зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.11.2024 року у №1296/02-31 державним нотаріусом Маловисківської державної нотаріальної контори Ліпінською С.Г. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадщину, після ОСОБА_2 , через те, що нею пропущено встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а також через те, що ОСОБА_1 не проживала і не була зареєстрована разом із спадкодавцем, на день його смерті (а.с.17).

Суд вважає, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення спадкоємця від спадкування.

На підставі вищевикладеного, суд виснує про необхідність забезпечення права позивача на спадкування, враховуючи відсутність при цьому порушень прав третіх осіб чи інтересів держави та враховуючи встановлені обставини, які свідчать про наявність поважних причин на час завершення строку прийняття спадщини та вважає за доцільне встановити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном три місяці з моменту набрання рішення законної сили.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.4, 12, 258 - 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном три місяці з моменту вступу рішення у законну силу.

Судові витрати залишити фактично понесеними.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його складення до Кропивницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: Маловисківська міська рада Новоукраїнський район Кіровоградської області, місцезнаходження: вул. Спортивна, буд.6, м. Мала Виска, Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова