Справа № 203/1334/25
УХВАЛА

03 березня 2025 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІБРА ТК» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява.

Згідно ч.ч.1,2 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Частинами 1-3 ст.163 ЦПК України встановлено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, до заяви про видачу судового наказу, окрім іншого, мають додаватись оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджують матеріально-правову вимогу заявника. На такі документи поширюються вимоги ст.ст.77,78 ЦПК України щодо належності та допустимості доказів.

З поданої заяви вбачається, що крім вимоги про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, заявлену вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на підставі ст.117 КЗпП України.

При цьому, заявником зазначено про звільнення його від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі №910/4518/16 (провадження №12-301гс18) зроблено правовий висновок про те, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону № 108/95-ВР, тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Також у вказані постанові зазначено, що за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід сплачувати судовий збір.

Таким чином, заявник на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» не звільняється від сплати судового збору за заявлену вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Однак, до заяви платіжного документу про сплату судового збору за відповідну вимогу не долучено.

Крім того, суд враховує, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні розраховується відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин

В свою чергу середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Проте, до заяви не долучено документів, що підтверджують розмір нарахованої заробітної плати за останній два місяці роботи заявника та кількість відпрацьованих робочих днів, що позбавляє суд можливості перевірити відповідність вимогам діючого законодавства зроблений заявником розрахунок середнього заробітку, що заявлений до стягнення.

За вказаних обставин, оскільки заява не відповідає вимогам п.п.1,4 ч.3 ст.163 ЦПК України, у видачі судового наказу слід відмовити на підставі п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.163,165,258-260 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІБРА ТК» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Також у відповідності до ч.2 ст.161 ЦПК України заявник має право звернутись до суду з відповідними вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскарження учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя С.Ю.Казак