Справа 729/1896/24
З АОЧ Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" лютого 2025 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :
судді Демченко Л.М.,
за участю секретаря Ященко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви додав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, проти винесення заочного рішення судом не заперечував (а.с. 5).
Відповідач в судове засідання також не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, а відтак, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи та враховуючи наявність умов, передбачених ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст.281 ЦПК України.
Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з такого.
Судом встановлено, що відповідач звернувся до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 03.09.2021, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.8).
Підписання вказаного договору підтверджується підписом відповідача заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.
Із довідки за картами АТ «Акцент-Банк» вбачається, що ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано дві картки, строком дії до липня місяця 2027 року та до грудня місяця 2031 року (а.с. 14).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Згідно із ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Цією ж правовою нормою визначено зміст вказаної інформації (умови кредиту: тип кредиту, сума кредиту, строк кредитування, мета та спосіб отримання, тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, види забезпечення за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту тощо), порядок ознайомлення з нею споживача, форму надання такої інформації (паспорт споживчого кредиту) та термін її актуальності. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця, з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту (ч.2 ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» ). Тобто інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (паспорт споживчого кредиту), є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою).
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
У Анкеті-заяві від 03.09. 2021 процентна ставка не зазначена, хоча позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім тіла кредиту стягнути з відповідача заборгованість за відсотками.
На підтвердження заявлених вимог щодо стягнення нарахованих відсотків за користування кредитом позивач, зокрема, надав до суду паспорт споживчого кредиту, вказуючи про те, що відповідач підтвердив ознайомлення з умовами договору та погодився на них, взявши таким чином на себе відповідні зобов`язання.
Зазначений паспорт містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту і не містить інформації, які саме із запропонованих умов були прийняті позичальником.
Крім того, у своїй постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 зазначив, що потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, ухваленого в аналогічних правовідносинах, зміст якого зводиться до того, що роздруківка Умов та Правил із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).
Таким чином, не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідач підтвердив під підпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався регулярно знайомитись із викладеними на сайті банку змінами до них.
Користування ОСОБА_1 кредитною карткою та часткове погашення коштів не свідчить про достеменну обізнаність відповідача, як це передбачено вимогами законодавства, про умови зміни розміру кредитного ліміту, порядку та розміру нарахування відсотків, пені та штрафів тощо. Отже, сам по собі факт користування такими коштами не породжує виникнення зобов`язання, яке витікає з кредитного договору.
З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення на користь АТ «Акцент-банк» заборгованості по відсоткам за користування кредитом 9069, 44 грн.
Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, можливим стягнути з відповідача фактично отриману суму грошових коштів без урахування відсотків.
При цьому, із вищевказаної виписки вбачається, що банк систематично, у вказаний у ній хронологічний період існування заборгованості відповідача за кредитом, списував із карткового рахунку відповідача відсотки за використання кредитного ліміту за рахунок кредитних коштів, а саме за рахунок наданого відповідачу банком кредитного ліміту.
Як вбачається із наданої банком виписки по рахунку ОСОБА_1 від 19.10.2024 року(а.с.11-13), загальна сума витрат відповідача склала 36 365 грн. 94 коп., а сума зарахувань на погашення заборгованості 16 784 грн. Також з відповідача безпідставно списувалися відсотки в рахунок кредитного ліміту, в сумі 8 415,31 грн.
Таким чином, за даними виписки про рух коштів по рахунку розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 19.10.2024 року складає 11 166 грн. 63 коп. (36 365 грн. 94 коп. (сума витрат) 16 784 грн. (сума зарахувань) 8 415 грн. 31 коп. (сума списаних відсотків).
У частині першій статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини другої статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Оскільки в позовних вимогах позивач АТ «Акцент Банк» просить стягнути з відповідача 10 852,16 грн. заборгованості за кредитом, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму, яка не перевищує розміру позовних вимог.
Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76- 81,89, 95, 141, 258,259, 263-265, 280-283, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 207, 526, 527, 530, 549, 625, 626, 633, 634, 638, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, -
Позовні вимоги акціонерного товариства «Акцент-Банк» - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість в сумі 10 852 (десять тисяч вісімсот п`ятдесят дві) гривні 16 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» в повернення судового збору 1 649 (одну тисячу шістсот сорок дев`ять) гривень 48 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя Л.М.Демченко