РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 285/5742/24

провадження у справі №2/0285/490/25

04 березня 2025 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
у складі судді Помогаєва А.В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Пінг-понг" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ТОВ "Пінг-понг" звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №102662633 в розмірі 71850 грн., з яких: 15000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 54000 грн. - сума заборгованості за відсотками, 2850 грн. - заборгованість а комісією.
В обґрунтовування своїх вимог позивач зазначає, що 11.04.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений кредитний договір №102662633, за умовами якого ТОВ «Мілоан» надали відповідачу 15000 гривень, шляхом переказу на його платіжну картку. Договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача в особистому кабінеті через веб-сайт або мобільний додаток та підписання договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, який було введено відповідачем, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
29.07.2021 року ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним договором №102662633 від 11.04.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», яке набуло права вимоги до ОСОБА_1
24.01.2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ- ПОНГ» укладено Договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_2 за Договором про споживчий кредит №102662633 від 11.04.2021.
Позивач, посилаючись на те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договорами не виконав, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 71850 грн., просить позов задовольнити.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Відповідач у судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Посилався на відсутність належних доказів отримання відповідачем коштів від первинного кредитора. Крім того, вважає безпідставним нарахування комісії, як складової частини заборгованості.
Дослідивши подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, з наступних підстав.
Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Порядок укладення електронного договору визначено ст. 11 вищезазначеного Закону.
Згідно ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно положень ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суду не представлено доказів ознайомлення відповідача з текстом наданих позивачем договорів та його згоди з викладеними в них умовами. У матеріалах справи відсутні електронні докази підписання договору електронним цифровим підписом.
Інформація про підписання відповідачем договору за допомогою одноразового ідентифікатора створена заінтересованими особами. Будь-яких беззаперечних доказів використання ОСОБА_1 такого засобу підписання договору суду не надано.
Позивачем також не надано належних доказів на підтвердження факту отримання відповідачем коштів від первинного кредитора за вищезазначеним договором.
Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Необхідність дослідження саме первинних документів у справах щодо стягнення кредитної заборгованості визнана у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №161/16891/15-ц.
Правова позиція щодо первинних документів відображена в постанові Верховного Суду України від 14.06.2018 по справі №364/737/17, де зазначено, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані у позовній заяві.
Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
На виконання ухвали суду від 16.01.2025 позивачем надано оригінал платіжного доручення №26666285 від 11.04.2021 про перерахування коштів ТОВ "Мілоан" на користь ОСОБА_1 .
Наданий документ є неналежним доказом господарської операції, оскільки не може достовірно свідчити про її виконання.
Платіжне доручення заповнено з порушенням Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163, а саме: відсутня позначка банку про виконання, інформація про банк та рахунок отримувача внесена некоректно.
Судом також встановлено, що додана до позовної заяви фотокопія платіжного доручення №26666285 від 11.04.2021 (а.с. 61) відрізняється від оригіналу місем розташування печатки. При цьому документ не містить інформацію про кількість його примірників, що могло би пояснити очевіну відмінність копії від оригіналу.
Створені ТОВ «Мілоан» та позивачем документи, які містять інформацію про розмір заборгованості ОСОБА_1 не є належними доказами фактичного отримання грошей відповідачем або здійснення розрахункових операції в його інтересах.
Враховуючи відсутність належних доказів отримання відповідачем коштів, суд позбавлений можливості перевірити розмір нарахованої суми заборгованості.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт виникнення заборгованості відповідача та її розмір, що є підставою для відмови в задоволенні позову.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню.
Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Інформація про сторони:
Позивач: ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ», адреса: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, буд. 22, .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя А.В. Помогаєв