МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"04" березня 2025 р. Справа № 370/290/25

Суддя Макарівського районного суду Київської області Білоцька Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 подану в особі його представника адвоката Голубничого Олега Ігоровича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма «Агро-Проба» про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості з орендної плати та скасування рішення державного реєстратора,

в с т а н о в и в :

03.02.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма «Агро-Проба» про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості з орендної плати та скасування рішення державного реєстратора.

Ухвалою суду від 04.02.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма «Агро-Проба» про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості з орендної плати та скасування рішення державного реєстратора. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін

04.03.2025 року від представника позивача адвоката Голубничого О.І. через підсистему «Електронний суд» подано заяву про забезпечення вказаного позову, в обґрунтування якої вказано, що підставою для звернення до суду з даним позовом слугувало те, що всупереч вимог Закону України «Про оренди землі», Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України, орендар за Договором оренди земельної ділянки від 12.09.2017 не виконує умови договору щодо сплати орендної плати.

Зокрема, згідно обставин спірних правовідносин, 12.09.2017 між позивачем - ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ «САТ АГРО» (орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки площею 1,0378 га з кадастровим номером :02:007:0040 строком на 7 років.

Пунктом 3.1 Договору визначено, якщо орендар продовжує використовувати земельну ділянку після закінчення строку дії договору, такий договір вважається поновлений на той самий строк. У цьому разі додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Водночас, умови даного Договору не передбачають можливість переуступлення орендарем прав оренди на земельну ділянку на користь інших осіб без погодження орендодавця.

Однак, відповідно до долученої до позовної заяви інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на підставі Договору купівлі-продажу права користування (оренди) земельних ділянок сільськогосподарського призначення від 27.01.2023 № 27/01, ТОВ «САТ АГРО» продало право користування (оренди) земельної ділянки площею 1,0378 га з кадастровим номером :02:007:0040 на користь ТОВ «Фастів Агро».

У свою чергу, на підставі Договору купівлі-продажу права користування (оренди) земельних ділянок сільськогосподарського призначення від 28.06.2024 № 28/06-03, ТОВ «Фастів Агро» продало право користування (оренди) земельної ділянки площею 1,0378 га з кадастровим номером :02:007:0040 на користь ТОВ «ЛАН-2017».

Також, на підставі Договору купівлі-продажу (відступлення) права користування (оренди) земельних ділянок від 17.09.2024, ТОВ «ЛАН-2017» продало право користування (оренди) земельної ділянки площею 1,0378 га з кадастровим номером :02:007:0040 на користь ТОВ СФ «АГРО-ПРОБА».

Як наслідок, всупереч умовам Договору від 12.09.2017 за останні 3 роки право оренди земельної ділянки площею 1,0378 га з кадастровим номером :02:007:0040 неодноразово відчужувалось без відома та погодження власника ОСОБА_1 .

Зазначені дії являються недоброчесною поведінкою орендарів, оскільки спрямовані на уникнення сплати земельного податку, орендної плати, а також укладення додаткових угод до Договору оренди шляхом продажу права оренди.

Наведене переконливо свідчить про реальну загрозу подальшого відчуження права оренди земельної ділянки площею 1,0378 га з кадастровим номером :02:007:0040 на користь інших юридичних чи фізичних осіб, що у свою чергу ускладнить або унеможливить виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

Тому просив суд:

вжити заходів забезпечення позову у справі № 370/290/25 шляхом заборони державним реєстраторам здійснювати реєстраційні дії щодо реєстрації (перереєстрацію) права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0040 за Договором оренди земельної ділянки від 12.09.2017.

Дослідивши письмові матеріали справи, необхідні для розгляду заяви про забезпечення позову, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на охорону матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують за його позовом реальне виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Частина 3 ст. 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частина 1 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

При розгляді питань про забезпечення позову цивільний процесуальний закон не зобов`язує перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма «Агро-Проба» про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості з орендної плати та скасування рішення державного реєстратора.

Предметом позову є:

розірвання Договору оренди землі від 12.09.2017 щодо земельної ділянки площею 1,0378 га з кадастровим номером :02:007:0040;

стягнення з ТОВ СФ «АГРО-ПРОБА» на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованості з орендної плати в сумі 5189 грн.;

скасування рішення державного реєстратора Білоцерківської міської ради Лепетинської Н.А. від 08.10.2024 за індексним номером 75431581 про реєстрацію права оренди товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська Фірма «Агро-Проба» земельної ділянки площею 1,0378 га з кадастровим номером :02:007:0040.

12.09.2017 між позивачем - ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ «САТ АГРО» (орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки площею 1,0378 га з кадастровим номером :02:007:0040 строком на 7 років.

Пунктом 3.1 Договору визначено, якщо орендар продовжує використовувати земельну ділянку після закінчення строку дії договору, такий договір вважається поновлений на той самий строк. У цьому разі додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Як вказує заявник, умови даного Договору не передбачають можливість переуступлення орендарем прав оренди на земельну ділянку на користь інших осіб без погодження орендодавця.

Однак, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на підставі Договору купівлі-продажу права користування (оренди) земельних ділянок сільськогосподарського призначення від 27.01.2023 № 27/01, ТОВ «САТ АГРО» продало право користування (оренди) земельної ділянки площею 1,0378 га з кадастровим номером :02:007:0040 на користь ТОВ «Фастів Агро».

У свою чергу, на підставі Договору купівлі-продажу права користування (оренди) земельних ділянок сільськогосподарського призначення від 28.06.2024 № 28/06-03, ТОВ «Фастів Агро» продало право користування (оренди) земельної ділянки площею 1,0378 га з кадастровим номером :02:007:0040 на користь ТОВ «ЛАН-2017».

Також, на підставі Договору купівлі-продажу (відступлення) права користування (оренди) земельних ділянок від 17.09.2024, ТОВ «ЛАН-2017» продало право користування (оренди) земельної ділянки площею 1,0378 га з кадастровим номером :02:007:0040 на користь ТОВ СФ «АГРО-ПРОБА».

За останні 3 роки право оренди земельної ділянки площею 1,0378 га з кадастровим номером :02:007:0040 неодноразово відчужувалось, як вказує представник позивача, без відома та погодження власника ОСОБА_1 .

Таким чином, з матеріалів справи дійсно вбачається про наявність спору стосовно права користування спірною земельною ділянкою.

Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна. Про зупинення реєстраційних дій на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна.

З огляду на викладене, заявлений заявником такий вид заходів забезпечення позову як заборона вчинення реєстраційних дій, передбачений нормами чинного законодавства, та є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної цивільної справи.

Суд приймає доводи представника позивача про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, з метою не допущення виникнення труднощів у виконанні в майбутньому рішення суду у даній справі, та вважає, що вжиття заходів забезпечення позову у даній справі є доцільним.

Представником позивача у повному обсязі доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення його позову.

Таке забезпечення позову, виходячи з предмету спору, можна вважати належним, адекватним та співмірним з заявленими вимогами.

Вжиття такого заходу забезпечення не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

В контексті означеного слід звернути увагу на те, що одним із завдань цивільного судочинства у відповідності до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Таким чином, у даному випадку, за висновками суду, застосування обраного заявником заходу забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів позивача.

При цьому, дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд дійшов висновку, що застосування такого заходу до забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідача, адже не перешкоджає користуванню земельною ділянкою, щодо якої просить вжити заходів забезпечення позову представник позивача.

Невжиття таких заходів унеможливить ефективний захист та поновлення прав позивача, у разі, якщо під час розгляду спору у даній справі будуть встановлені факти порушення таких прав, оскільки на даний час відповідач може відчужити право оренди земельної ділянки на користь інших юридичних чи фізичних осіб, що утруднить виконання рішення у справі.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів - суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Підстав, які б визначали необхідність обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову в порядку ст. 154 ЦПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-154, 157, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 подану в особі його представника адвоката Голубничого Олега Ігоровича про забезпечення позову у даній справі - задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову у справі № 370/290/25 шляхом заборони державним реєстраторам здійснювати реєстраційні дії щодо реєстрації (перереєстрацію) права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0040 за Договором оренди земельної ділянки від 12.09.2017.

Ухвала є виконавчим документом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - три роки.

Ухвала може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України до Київського апеляційного суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Реквізити сторін:

Стягувач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма «Агро-Проба»: 47820, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, с. Гнилиці, вул. Садова, 16, .

Суддя Л.В. Білоцька