УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2025 року м. Мукачево Справа № 303/9664/24

2/303/443/25

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Акціонерного товариства «Райффайзен банк» (01011, м.Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А)

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2025 справу передано до провадження судді Костя В.В.

Фактичний аналіз змісту позовних вимог свідчить про те, що позивач просить суд:

1. Зобов`язати Акціонерне товариство «Райффайзен банк» здійснити на користь ТзОВ «ФК» Довіра та гарантія» перерахування 388000 грн отриманих на підставі відповідних платіжних доручень в якості виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.02.2012 року у справі №0707/409/2012.

2. Виконавче провадження закрити, так як він виконав рішення суду, яке підтвердив департамент ліквідації ПАТ «ТЕРРА БАНК».

3. У зв`язку з винесенням постанови про арешт транспортних засобів, віддати їх воїнам АТО.

4. Визнати постанову ВП №46905798 не правдивою (помилковою).

По відношенню до цього, суд зазначає, що у відповідності до статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Близькі за змістом положення також наведені у частині першій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», в якій зазначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з статтею 451 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведено у ст. 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Фактичний аналіз позовних матеріалів свідчить про те, що частина вимог за предметом позову стосується оскарження дій державного виконавця в межах виконавчого провадження ВП №46905798.

Відповідно до змісту прохальної частини позовної заяви у другій вимозі позивач просить закрити виконавче провадження у зв`язку з виконанням рішення суду (без зазначення номеру виконавчого провадження), у третій вимозі посилається на постанову про арешт транспортних засобів в межах виконавчого провадження (без зазначення номеру виконавчого провадження) та просить передати їх воїнам АТО, у четвертій вимозі просить суд визнати постанову ВП №46905798 не правдивою (помилковою).

З огляду на те, що ОСОБА_1 був відповідачем по цивільній справі №0707/409/2012, яка розглядалася Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області та є боржником у виконавчому провадженні №46905798, в якому, як вбачається із відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.09.2023 Р-325/15.4-17/5687, державним виконавцем 10.03.2015 року (не 02.10.2020) було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а 02.10.2020 року винесено постанову про розшук майна боржника (транспортних засобів), суд приходить до висновку, що у відкритті провадження у в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки законом передбачений інший спосіб судового захисту - оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII Цивільного процесуального кодексу України, а не в позовному провадженні.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі №712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19) сформував висновок, що «боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України».

Надаючи правову оцінку належності обраного особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Відповідно п. 1 ч. 1. ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відкриття провадження по справі за другою, третьою та четвертою вимогою.

Тобто, у відкритті провадження у цій частині слід відмовити на підставі пункту 1 частини першої ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України.

Разом з тим, форма і зміст поданої позовної заяви в частині першої вимоги відповідає вимогам ст.ст. 174, 175 Цивільного процесуального кодексу України, копії позовної заяви та доданих до неї документів приєднано.

Процесуальні питання, пов`язані з поданням доказів та їх належним оформленням визначені у ст.ст. 76-83, 95, 100 Цивільного процесуального кодексу України.

Передбачені статтями 185, 186 Цивільного процесуального кодексу України підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2 5, 19, 184, 185, 186, 187, 191, 196, 258, 260, 261, 274, 353, Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

1. У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен банк» про зобов`язання вчинити дії, в частині закриття виконавчого провадження (друга вимога), передачі арештованих транспортних засобів (третя вимога), визнання постанови ВП №46905798 неправдивою, помилковою (четверта вимога) відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен банк» про зобов`язання вчинити дії, в частині зобов`язання перерахувати на користь ТзОВ «ФК» Довіра та гарантія» 388000 грн, в якості виконання рішення суду від 17.02.2012 по справі №0707/409/2012 (перша вимога) прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.

3. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

4. Підготовче судове засідання по справі призначити на 11 год. 00 хв. 27 березня 2025 року в Мукачівському міськрайонному суді Закарпатської області за адресою: м. Мукачево вул. Літуна Андрія, 13.

5 . Відповідач протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі має право подати відзив на позовну заяву.

5.1. Копія відзиву та доданих до нього документів позивачу повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду та наданням документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву позивачу.

6. Позивач протягом трьох днів з дня отримання відзиву має право подати відповідь на відзив.

6.1. Копія відповіді на відзив та доданих до неї документів відповідачу повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відповіді на відзив до суду та наданням документів, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив відповідачу.

7. Відповідач протягом трьох днів з дня отримання відповіді на відзив має право подати заперечення на нього.

7.1. Копія заперечення та доданих до неї документів позивачу повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) заперечення до суду та наданням документів, що підтверджують надіслання (надання) заперечення позивачу.

8. Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://mkm.zk.court.gov.ua/.

9. Копію ухвали надіслати сторонам по справі, а відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

10. Ухвала в частині відмови у відкритті провадження може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Кость