Справа № 740/7425/24
Провадження № 2/740/471/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участі секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,

установив:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з указаним позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь позивачки на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 26 травня 2023 року, до 5000,00 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позов мотивовано тим, що з 16 жовтня 2020 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2024 року, мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29.09.2022 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 5000,00 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. На підставі рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 26.05.2023, яке постановою Чернігівського апеляційного суду від 08.05.2024 залишено без змін, зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 до 2000,00 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у примусовому порядку сплачує встановлений судом розмір аліментів, який є недостатнім для гармонійного розвитку дитини, іншої матеріальної допомоги не надає. У той час, позивачка витрачає на утримання дочки щомісяця близько 10-15 тисяч гривень, а саме сплачує за відвідування дочкою Кобижчанського закладу дошкільної освіти «Лісова казка», несе витрати на сплату поїздок дитини громадським транспортом, а також забезпечує її речами, необхідними для повноцінного розвитку дитини, а саме одягом, іграшками, канцелярським приладдям, організовує дитині свята. Ураховуючи ситуацію в країні, підвищення цін на товари, аліменти в розмірі 2000,00 грн, які сплачує відповідач, є формальними.

Крім того, за станом здоров`я спільна дитина сторін потребує спеціального харчування та ліків для зміцнення імунітету. Як на підставу збільшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилалася на те, що обставини, за яких судом зменшено розмір аліментів, відпали, а саме: відповідач не сплачує аліменти на утримання позивачки як дружини, а його матеріальний стан покращився.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вважав безпідставними позовні вимоги позивачки. Зазначив, що рішенням суду першої інстанції, яке не скасоване апеляційним судом, було зменшено раніше визначений розмір аліментів, що підлягали стягненню з нього на утримання дочки ОСОБА_3 з 5000,00 грн до 2000,00 грн щомісячно, на утримання матері дитини до досягнення дочкою трьох років з 2500 грн до 1000 грн щомісячно, загалом із 7500,00 грн до 3000,00 грн. Наразі розмір сплачуваних ним аліментів на утримання дитини становить 2000,00 грн, що не є меншим від половини прожиткового мінімуму на дитину віком до шести років, а тому відповідач не вбачає підстав для збільшення розміру аліментів, ураховуючи наявність рішень судів першої та апеляційної інстанції, ухвалених на його користь. Заборгованості з виплати аліментів відповідач не має, місце роботи не змінював.

Також відповідач подав до суду заперечення, в яких не погодився з позовними вимогами позивачки про збільшення розміру аліментів до 5000,00 грн. Зауважив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народилася дочка ОСОБА_4 , витрати на потреби якої він заледве спроможний забезпечити. Позивачка не надала жодних доказів на підтвердження понесення витрат нею на дитину в розмірі 10-15-ти тисяч гривень. Разом з тим позивачка офіційно працевлаштована, однак не надала відомостей про розмір отримуваної нею заробітної плати, у той час, як сторони мають в рівних частинах забезпечувати спільну дитину, у зв`язку з чим відповідач вважає вцілому достатнім для матеріального утримання дитини грошових коштів у сумі 4000,00 грн на місяць з розрахунку 2000,00 грн від кожного з батьків. Відповідачем не було отримано виплату заборгованості від минулого роботодавця ТОВ «Лосинівський маслосирзавод», заборгованість перед позивачкою в розмірі 100 000,00 грн відповідач виплатив завдяки тому, що взяв позику в роботодавця ТОВ «Агромолтранс». Окрім цього, наявність боргу зі сплати аліментів та пені в розмірі 11 177,00 грн відобразилися на матеріальному становищі ОСОБА_2 , у зв`язку з чим відповідач не в змозі забезпечити необхідні витрати на підтримку свого здоров`я. Відповідач зауважив, що для складення позовної заяви позивачка звернулася за правовою допомогою до адвоката, що також потребує фінансових витрат. Зазначив, що збільшений розмір аліментів на дитину використовуватиметься позивачкою для її власних потреб. Крім того, у спілкуванні з відповідачем 17.11.2024 ОСОБА_1 повідомила про наявність в дитини всього необхідного. Заробітна плата ОСОБА_2 без відрахування у розмірі 23 % становить 20 500,00 грн, але з вирахуванням податків він отримує 15 785,00 грн. Із урахуванням положень ч. 5 ст. 183 СК України, сума відрахувань на одну дитину у розмірі 1/4 доходу відповідача становитиме 3946,25 грн, що перевищує прожитковий мінімум на дитину до шести років.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Позивачка подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач подав до суду заяву, в якій просив провести судове засідання в справі без його участі.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, керуючись законом і своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Суд установив, що сторони мають спільну малолітню дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 17 березня 2021 року серії НОМЕР_1 , виданого Бобровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а. с. 11).

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2022 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , у розмірі 5000,00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття; а також аліменти на дружину ОСОБА_1 у розмірі 2500,00 грн щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_3 трьох років, починаючи з 08 серпня 2022 року (а. с. 15, 16).

20 грудня 2022 року Головним державним виконавцем Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Федорякою Ю. П. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2/729/218/22, виданого 01.12.2022, про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 у сумі 5000,00 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.08.2022 і до досягнення нею повноліття (а. с. 17, 18).

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 26 травня 2023 року зменшено раніше визначений розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 з 5000,00 грн на 2000,00 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ОСОБА_3 повноліття; а також на утримання дружини ОСОБА_1 до досягнення дочкою ОСОБА_3 трьох років з 2500 грн до 1000 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ОСОБА_3 трьох років (а. с. 12-14).

Згідно зі звітами про здійснення відрахування та виплати ТОВ «Агромолтранс» за період із квітня по червень 2024 року включно з ОСОБА_2 було утримано аліменти на суму 13 282,50 грн; із липня по вересень 2024 року включно 7544,22 грн; із жовтня по грудень 2024 включно 6000,00 (а. с. 21, 22).

ОСОБА_3 відвідує Кобижчанський заклад дошкільної освіти «Лісова казка» із березня 2023 року, що підтверджується довідкою від 04.04.2024 № 01-09/19, виданою директором Кобижчанського ЗДО «Лісова казка» - Бурбурською О. (а. с. 23).

Згідно з довідкою від 22 жовтня 2024 року № 129, виданою лікуючим лікарем КНП «Бобровицький центр первинної медико-санітарної допомоги» Бобровицької міської ради, ОСОБА_3 має поганий стан здоров`я, що зумовлено імунною недостатністю. Дитина часто хворіє на захворювання, які викликаються вірусними збудниками через знижену опірність організму (гостра респіраторна вірусна інфекція, гострий ларинготрахеїт, гострі інфекції верхніх та нижніх дихальних шляхів). Дитині призначено спеціальне харчування. Окрім прийому лікарських препаратів під час лікування, дитина також приймає дороговартісні ліки для зміцнення імунітету та різні комбіновані вітамінні препарати на постійній основі. Дитина відвідує лікувальний заклад виключно у супроводі мами, батько дитини ОСОБА_2 станом здоров`я дочки в лікуючого лікаря жодного разу не цікавився (а. с. 24).

Відповідно до довідки про стаціонарне лікування № 3687 від 03.10.2024, виданої лікарем КНП «Носівська міська лікарня імені Ф. Я. Примака» - ОСОБА_6 , ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні у дитячому відділенні з 02.12.2024 по 03.12.2024 з діагнозом: гострий трахеобронхіт; медикаментозна алергія невстановленого типу (а. с. 25).

Відповідач ОСОБА_2 має малолітню дитину дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 05 квітня 2024 року серії НОМЕР_2 .

Згідно з наданими позивачкою звітами про здійснені відрахування та виплати ТОВ "Агромолтранс" (Полтавська область, м. Полтава, вул. Ляхова, 10) щодо ОСОБА_2 за період з 01 квітня 2024 року по 30 червня 2024 року відповідачу щомісячно нараховувалася заробітна плата в розмірі 11 000,00 грн (а. с. 21); за період з 01 липня 2024 року по 30 вересня 2024 року відповідачу нараховано: 8805,51 грн - за липень 2024 року, по 11 150,00 грн - за серпень та вересень 2024 року (а. с. 22); за період з 01 жовтня 2024 року по 31 грудня 2024 року відповідачу нараховано: 11 250,00 грн - за жовтень 2024 року, 20 100,00 грн - за листопад 2024 року, 26 600,00 грн - за грудень 2024 року (а. с. 47).

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

За змістом ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи зміст ст. 181 та 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У ч. 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Таким чином, збільшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість та припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Виховання дитини одним з батьків (в даному випадку мати виховує дитину самостійно), коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дітей, а особливо на перших роках їх життя, у зв`язку з чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дітей таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.

Зазначене призводить до дисбалансу у обов`язках батьків, чому кореспондується право одного з батьків подати позов до суду для спонукання іншого з батьків брати участь у витратах на дітей.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).

Зі змісту наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини вбачається, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Разом з тим суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

У постанові Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 128/2206/21 зазначено, що ураховуючи призначення та мету аліментів на утримання дитини, виходячи із системного аналізу вищенаведених положень Конвенції про права дитини, Конституції України, СК України, ЦПК України, Закону України «Про охорону дитинства», надаючи відповідь на основне правове питання у розглядуваній справі, дійшов висновку, що погіршення стану здоров`я дитини може бути підставою для зміни раніше визначеного судом розміру аліментів на її утримання, якщо внаслідок такого погіршення здоров`я раніше визначений розмір аліментів не забезпечує гармонійного розвитку дитини.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачкою способу захисту прав.

З моменту ухвалення рішення про зміну розміру аліментів, тобто з травня 2023 року, матеріальне становище відповідача змінилось. Зокрема, у зв`язку з досягнення спільної дитини сторін 3-х років - 09 березня 2024 року припинилося стягнення аліментів з відповідача на утримання позивачки як дружини до досягнення дитиною 3-х років, а тому ОСОБА_2 сплачує аліменти виключно на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 2000,00 грн, маючи при цьому середньомісячний дохід 10 000,00 грн - 20 000,00 грн, що свідчить про те, що матеріальний стан відповідача покращився.

Крім того, спільна дочка сторін має незадовільний стан здоров`я, що підтверджується доданою позивачкою до позовної заяви медичною документацією, що в свою чергу потребує додаткових фінансових витрат, а тому, враховуючи обставини справи, обов`язок обох батьків утримувати дитину як в період спільного проживання, так і після розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів з 2000,00 грн до 4000,00 грн щомісячно, тобто у твердій грошовій сумі, про що просила позивачка, який не є завищеним та цілком відповідає віку та потребам дитини.

Збільшення розміру аліментів якнайкраще захищає інтереси дитини та забезпечує їй належні умови для гармонійного фізичного та духовного розвитку.

При цьому наявність іншої малолітньої дитини, яка перебуває на утриманні відповідача, не може обмежувати його іншої дитини в забезпеченні їй належного та гарантованого матеріального утримання, яке б забезпечувало її належний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток.

На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76 81, 89, 259, 263 265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) на підставі рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 26 травня 2023 року на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_2 ) на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , до 4000 (чотирьох тисяч) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко