1Справа № 335/1979/25 2-н/335/169/2025
УХВАЛА
05 березня 2025 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Керуюча компанія „Надія про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості з оплати за послуги з управління багатоквартирним будинком, -
До суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю „Керуюча компанія „Надія про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості з оплати за послуги з управління багатоквартирним будинком.
Перевіривши матеріали вказаної заяви, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, якою встановлено вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.
Як вбачається з матеріалів заяви, на підтвердження сплати судового збору заявником додано платіжну інструкцію № 2709 від 13.03.2024 року на суму 302,81 гривень.
Статтею 9 Закону України „Про судовий збір встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Під час перевірки судом зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору, сплаченого платіжною інструкцією № 2709 від 13.03.2024 року у розмірі 302,81 гривень, за подання даної заяви, встановлено його зарахування у іншій справі № 335/4190/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Керуюча компанія „Надія про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заборгованості по сплаті послуги з управління багатоквартирним будинком, у якій ухвалою суду від 16.04.2024 року відмовлено у видачі судового наказу.
Відповідно до ст. 164 ЦПК України, за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.
У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
Враховуючи, що Законом не передбачено зарахування суми судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу відносно інших осіб, ніж тих, до яких заявлено вимоги за заявою, поданою суду про стягнення заборгованості, а інших платіжних документів на підтвердження сплати судового збору у даній справі заявником не надавалося, суд приходить до висновку, що дана заява подана із порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, оскільки за цією заявою судовий збір не сплачено.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.
За таких обставин, з урахуванням особливостей розгляду судом справ наказного провадження, який здійснюється без судового засідання, повідомлення заявника і боржника, їх допиту, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.
Разом з тим, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Керуючись ст.ст. 163, 164, 165, 258-260, 353 ЦПК України, суд, -
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю „Керуюча компанія „Надія у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості з оплати за послуги з управління багатоквартирним будинком.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня її складення.

Суддя В.В. Калюжна