04.03.2025 Справа № 756/2685/25
Унікальний номер 756/2685/25
Номер провадження 2/756/2826/25
УХВАЛА

про самовідвід

04 березня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шролик І.С.

за участю секретаря - Лисенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву судді Шролик Ірини Сергіївни про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сташкова А.Г., про визнання права власності в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 756/2685/25 (провадження 2/756/2826/24) за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сташкова А.Г., про визнання права власності в порядку спадкування.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 лютого 2025 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С.

04 березня 2025 року суддею Шролик І.С. заявлено самовідвід, в обґрунтування якого зазначає, що з досліджених до позовної заяви додатків встановлено, що у постанові про відмову у вчиненні нотаріальноїдії, зазначено, що ОСОБА_2 , який є чоловіком судді Шролик І.С., діяв на підставі довіреності в інтересах позивача ОСОБА_1 при зверненні до нотаріуса Сташкової А.Г. зі заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду суддів України 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1 необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

За змістом пункту 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється в ефективному відправленні судочинства та виступає мірою реалізації завдань справедливого суду.

Згідно з ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

За приписами ч.ч. 8, 9 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 надав довіреність, якою уповноважив ОСОБА_2 звертатися до нотаріуса зі заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Адвокат ОСОБА_2 є чоловіком судді Шролик І.С.

Враховуючи вище викладене, з метою усунення обставин, які можуть викликати в учасників справи сумніви в неупередженості судді Шролик І.С. під час розгляду даної справи, дотримання прав учасників справи на безсторонність суду, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід головуючого судді.

Частиною 1 ст. 41 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись статтями 36, 40, 41 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву головуючого судді Шролик І.С. про самовідвід - задовольнити.

Відвести суддю Шролик Ірину Сергіївну від розгляду цивільної справи № 756/2685/25 (провадження 2/756/2826/25) за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сташкова А.Г., про визнання права власності в порядку спадкування.

Матеріали справи передати до Відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ Оболонського районного суду м. Києва для проведення повторного автоматизованого розподілу та визначення судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.С. Шролик