Справа № 186/74/25
Номер провадження № 2/0186/365/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2025 року місто Шахтарське.
Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Янжули С.А.,
при секретарі - Лиман Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шахтарському в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луганської міської ради, про визнання права власності на нерухоме майно,
14 січня 2025 року в провадження Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна ОСОБА_1 до Луганської міської ради, про визнання права власності на нерухоме майно, подана представником позивача - адвокатом Шевченко Л.О. через підсистему "Електронний суд".
І. Стислий виклад позицій учасників справи.
Згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. 22 жовтня 2001 року, згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» він отримав свідоцтво про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_2 , за підписом керівника органу приватизації - ОСОБА_2 . Вказане свідоцтво підтверджує право власності та посвідчене управлінням Луганської міської ради по приватизації житла, обліку та розподілу житлової площі. Свідоцтво про право власності на житло видане на підставі розпорядження № 1612 від 22 жовтня 2001 року. Вищевказана квартира зареєстрована управлінням Луганської міської ради по приватизації житла, обліку та розподілу житлової площі на праві власності на підставі свідоцтва про право власності і записана в реєстрову книгу за № 16/2092. Загальна площа квартири становить 54,3 кв. м, а відновна вартість на момент приватизації 9-77 грн. Відповідно до технічного паспорту на квартиру - квартира посімейного заселення, розташована на 7 поверсі 9 поверхового будинку та складається з 2 кімнат житловою площею 32.8 кв.м, у тому числі 1-а кімната 13,6 кв.м, 2-а кімната - 19,2 кв.м, кухня - 7.3 кв.м, ванна кімната - 3,0 кв.м, вбиральня 1,3 кв.м, коридору - 5,6 кв.м, передпокою 2,4 кв.м, вбудованої шафи 0,6 кв.м. Загальна площа квартира складає 54.3 кв.м. Житлова площа складає - 32.8 кв.м. Відновлена вартість квартири становить 9-77 грн.
Відповідно до п. 28 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженим наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року № 56 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Держжитлокомунгоспу № 72 ( z0201-94 ) від 05 серпня 1994 року ) відомості про реєстрацію права власності на житло, копії свідоцтв про право власності на житло та паспорт на квартиру (домоволодіння) передаються один раз в квартал органом приватизації до бюро технічної інвентаризації. Зі слів представника Луганської міської ради по приватизації житла, обліку та розподілу житлової площі, він зрозумів, що всі необхідні дії він вчинив, а Луганська міська рада передає свідоцтво про право власності до БТІ. Право на квартиру виникло на підставі ЦК УРСР в редакції 1963 року, наявність державної реєстрації на той час не було передумовою виникнення права на нерухоме майно. Однак, враховуючи, що зазначений правовстановлюючий документ безпосередньо ним не був зареєстрований в КП «БТІ», а КП «БТІ» м. Луганська не евакуйоване, на даний час він не має можливості в досудовому порядку підтвердити своє право власності та зареєструвати його в порядку, встановленому чинним законодавством.
На підтвердження свого права власності повідомляє наступне.
Ним укладено Типовий договір № 96 (31-73-77) про надання послуг електрозв`язку за адресою АДРЕСА_1 з ТОВ Луганська телефонна компанія від 17 березня 2008 року та оплачувалися житлово -комунальні послуги за вказаною адресою. В квартирі він був зареєстрований та проживав разом з дружиною - ОСОБА_3 та сином - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В його екзаменаційній картці водія, виданій на ОСОБА_1 від 02 жовтня 2007 року, Спільним малим підприємством САВОЇ вказано адресу: АДРЕСА_1 .
29 жовтня 2013 року ним було здано зброю до Артемівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Луганській області та отримано квитанцію на прийняту зброю та боєприпаси № 005363, де вказано його місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Його дружина є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, що підтверджується Довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 162479 від 02 червня 2015 року. У індивідуальній програмі реабілітації інвалідів № 1091 від 02 червня 2015 року на ОСОБА_3 вказане місце її проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Для підтвердження його права власності на вказану квартиру ним отримано відповідь від Луганської обласної державної адміністрації № 4/01.01-13-5405 від 26 листопада 2024 року. Згідно даної відповіді приватизація державного житлового фонду здійснювалася уповноваженим на це органом місцевого самоврядування. Таким був Відділ по приватизації житлового фонду Луганської міської ради , який видав свідоцтво про право власності на житло від 22 жовтня 2001 року. Однак, місто Луганськ увійшло до складу Луганського району Луганської області, територія якого, відповідно до Переліку територій , на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, з 07 квітня 2014 року є тимчасово окупованою.
Таким чином, підтвердити передачу у власність квартири та надати копію розпорядження (наказу) Луганської міської ради від 22 жовтня 2021 року №1612 на підставі якого Відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло, може лише відповідний орган місцевого самоврядування , який прийняв рішення про передачу квартири у власність громадян.
Також, 24 жовтня 2024 року, він звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Новооржицької селищної ради Полтавської області з заявою про реєстрацію прав власності на квартиру. Однак, 24 жовтня 2024 року отримав рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 63633383, мотивоване тим, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», а саме: не можна підтвердити реєстрацію на паперових носіях від КП БТІ в м. Луганськ в зв`язку з тим, що паперові реєстри не вивезені, БТІ не евакуйоване.
Згідно із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна не встановлено наявності зареєстрованого права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 на підставі відповідних документів. Зробити запит до органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, про надання інформації (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідної для такої реєстрації у державного реєстратора немає можливості, оскільки м. Луганськ є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.
На сьогоднішній день квартира в оренді чи іншому користуванні не перебуває. В майбутньому в нього може виникнути необхідність подати заяву на отримання компенсації до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 року № 381 «Про затвердження Порядку надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги єВідновлення.
Відповідно до п.3 ч.13 Порядку необхідно переконатися, що пошкоджений об`єкт внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або у разі відсутності такого запису, провести його реєстрацію.
Просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 54,3 кв.м, житловою площею 32,8 кв.м.
Позивач та його представник - адвокат Шевченко Л.О., у судове засідання не з`явилися, остання надала заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовільнити.
Представник відповідача - Луганської міської ради, в судове засідання повторно не з`явився, про дату розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті "Судова влада України", відзив на позовну заявуу не надав, про причини неявки суд не сповістив, заяви про розгляд справи в його відсутність на адресу суду не надходило. Зі згоди позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Відповідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
22 жовтня 2001 року відділ по приватизації житлового фонду Луганської міської ради видало свідоцтво про право власності на житло, згідно якого квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві власності ОСОБА_1 .
Квартира приватизована згідно з Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду". Загальна площа квартири становить 54,3 кв.м, а відновна вартість на момент приватизації 9,77 грн. Характеристика квартири та її обладнання наведені у технічному паспорті, який є складовою частиною цього свідоцтва. Свідоцтво видане за розпорядженням №1612 від 22 жовтня 2001 року. Квартира АДРЕСА_2 зареєстрована відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло і записана у реєстрову книгу за №16/2092.
Копією технічного паспорту на приватизовану квартиру підтверджується, що власником квартири АДРЕСА_2 , є ОСОБА_1 . Вказана квартира зареєстрована відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу за №16/2092. Квартира посімейного заселення розташована на 7 поверсі 9 поверхового будинку та складається з 2 кімнат житловою площею 32,8 кв.м, у тому числі 1-а кімната 13,6 кв.м., 2-а кімната 19,2 кв.м, кухня площею 8,3 кв.м, ванна кімната 3,0 кв.м., вбиральня 1,3 кв.м, коридор 5,6 кв.м, передпокій 2,4 кв.м, вбудована шафа 0,6 кв.м, квартира обладнана балконом 4,2/1,3 кв.м, загальна площа квартири 54,3 кв.м, висота приміщень 2,6 м, відновлена вартість квартири 9-77 грн.
Відповідно до п.28 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженим наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року №56 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Держжитлокомунгоспу №72 ( z0201-94 ) від 05 серпня 1994 року ) відомості про реєстрацію права власності на житло, копії свідоцтв про право власності на житло та паспорт на квартиру (домоволодіння) передаються один раз в квартал органом приватизації до бюро технічної інвентаризації. Право власності на квартиру виникло на підставі ЦК УРСР в редакції 1963 року. Враховуючи, що зазначений правовстановлюючий документ безпосередньо позивачем не був зареєстрований в КП «БТІ», а КП «БТІ» м. Луганська не евакуйоване, на даний час він не має можливості в досудовому порядку підтвердити своє право власності та зареєструвати його в порядку, встановленому чинним законодавством.
Копією паспорту громадянина України - ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 28 жовтня 2005 року, підтверджується, що він зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 . На даний час є внутрішньо-переміщеною особою.
Копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 від 23 жовтня 2010 року підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 23 жовтня 2010 року, прізвище дружини змінене на ОСОБА_6 .
Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 06 березня 2012 року.
Копією типового договору № 96 (31-73-77) від 17 березня 2008 року про надання послуг електрозв`язку підтверджується, що послуги електрозв`язку за адресою: АДРЕСА_1 , що надаються ТОВ Луганська телефонна компанія, оплачуюються ОСОБА_1 . Крім того, ним оплачувалися житлово -комунальні послуги за вказаною адресою.
В даній квартирі позивач зареєстрований, проживав в ній разом з дружиною - ОСОБА_3 та сином - ОСОБА_4 .
В екзаменаційній картці водія, виданій на ім`я ОСОБА_1 02 жовтня 2007 року спільним малим підприємством САВОЇ вказано адресу проживання позивача: АДРЕСА_1 .
29 жовтня 2013 року позивачем було здано зброю до Артемівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Луганській області та отримано квитанцію на прийняту зброю та боєприпаси № 005363, де вказано його місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Дружина позивача є особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 162479 від 02 червня 2015 року. У індивідуальній програмі реабілітації інвалідів №1091 від 02 червня 2015 року на ім`я ОСОБА_3 вказане місце її проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно відповіді Луганської обласної державної адміністрації № 4/01.01-13-5405 від 26 листопада 2024 року, приватизація державного житлового фонду здійснювалася уповноваженим на це органом місцевого самоврядування. Таким був Відділ по приватизації житлового фонду Луганської міської ради, який видав свідоцтво про право власності на житло від 22 жовтня 2001 року. Однак, місто Луганськ увійшло до складу Луганського району Луганської області, територія якого, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, з 07 квітня 2014 року є тимчасово окупованою. Таким чином, підтвердити передачу у власність квартири та надати копію розпорядження (наказу) Луганської міської ради від 22 жовтня 2021 року №1612 на підставі якого Відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло, може лише відповідний орган місцевого самоврядування, який прийняв рішення про передачу квартири у власність громадян.
Також, 24 жовтня 2024 року позивач звертався до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Новооржицької селищної ради Полтавської області з заявою про реєстрацію прав власності на квартиру, однак, 24 жовтня 2024 року отримав рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №63633383, мотивоване тим, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», а саме: не можна підтвердити реєстрацію на паперових носіях від КП БТІ в м. Луганськ в зв`язку з тим, що паперові реєстри не вивезені, БТІ не евакуйоване.
Згідно із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна не встановлено наявності зареєстрованого права власності на вищевказане нерухоме майно, на підставі відповідних документів. Зробити запит до органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, про надання інформації (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідної для такої реєстрації у державного реєстратора немає можливості, оскільки м.Луганськ є тимчасово окупованою територією України.
ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне.
За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року N 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.
Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.
Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК), статей 4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Згідно зі статтями 12, 13, 81 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Відповідно до положень частини 1-4 статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.
Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла.
У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч.2 ст.41Конституції України).
Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.
Квартира АДРЕСА_2 була приватизована ОСОБА_1 22 жовтня 2001 року, згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» отримав свідоцтво про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_2 за підписом керівника органу приватизації - ОСОБА_2 .
Частина 5 ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" (в редакції від 17 грудня 1997 року) передбачала, що передача квартир (будинків) у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визначаються державою.
Право на квартиру виникло на підставі ЦК УРСР в редакції 1963 року, наявність державної реєстрації на той час не було передумовою виникнення права на нерухоме майно.
На даний час, з огляду на положення статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності на підставі свідоцтва на право власності на житло в процесі приватизації не зареєстроване в Державному реєстрі прав, бо державна реєстрація речового права на нерухоме майно на той час не проводилася, а зараз її провести не можливо, оскільки територія м. Луганська окупована, Луганське БТІ, Луганська міська рада не здійснюють повноважень. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» в осіб, які приватизували житло (квартиру, кімнату, будинок, далі- житло), виникає право спільну сумісної або часткової власності.
Свідоцтво про право власності на житло підтверджує право власності ОСОБА_1 .
У пункті 37 Постанови від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що позови про визнання права власності, що пред`явлені на підставі статті 392 ЦК, пов`язані з невизначеністю відносин права власності позивача щодо свого майна.
З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності
У цьому ж пункті Постанови Пленум ВССУ наголошує, що виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, зокрема, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами.
Крім того, Верховний Суд України у своєму Узагальненні «Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» звертає увагу, що передумовою для застосування ст.392 ЦК є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Наприклад, позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа.
У постанові Верховного Суду України від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14 зазначається, що за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Тобто, вказані дві підстави пред`явлення позову для захисту (визнання) права власності є самостійними та такими, що можуть не залежати одна від одної, про що свідчить їх виокремлення у ст. 392 ЦК України і про що наголошується у зазначеному рішенні Верховного Суду України.
Крім того, у постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.
Зазначені правові висновки Верховного Суду України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на положення ч.4 ст.263 ЦПК України.
Таким чином, в даному випадку йдеться про підтвердження права власності позивача на зазначену квартиру, яка була набута ним на законних підставах, однак потребує захисту у зв`язку із неможливістю на даний час зареєструвати право власності в органах БТІ з незалежних від позивача обставин.
Так, відповідно до постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17 березня 2015 року визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово, на строк, що закінчується через один рік з дня набрання чинності Законом України "Про створення необхідних умов для мирного врегулювання ситуації в окремих районах Донецької та Луганської областей", запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України (окремі райони Донецької та Луганської областей).
Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» № 252-VIII від 17 березня 2015 року до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року.
Таким чином, місто Луганськ розташоване на тимчасово окупованій території України. Фактично, що є загальновідомими обставинами, нині знаходження на території міста Луганськ небезпечне як для здоров`я, так і для життя будь-якого громадянина України, а право на свободу та особисту недоторканість не забезпечуються державою Україна на території цього міста, що випливає із постанови Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України "Про відступ України від окремих зобов`язань, визначених Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод"» № 462 від 21 травня 2015 року.
У зв`язку з тимчасовою окупацією території Луганської області, жодне бюро технічної інвентаризації області не відновили своєї діяльності на підконтрольній території України, архівні матеріали залишилися на тимчасово окупованій території, Луганська міська рада також не здійснює повноважень, визначених Конституцією та Законами України.
Отже, через обставини, які виникли не з вини позивача - окупація м. Луганська, не функціонування органів, які б могли внести зміни в правовстановлюючі документи, можна зробити висновок про відсутність умов у позивача для підтвердження свого права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
В зв`язку з чим, позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.
Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України.
Оскільки позивач не просить суд стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого ним при пред`явленні позову до суду, судовий збір слід залишити за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 331,392 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 223, 258, 259, 264, 265, 273,280-283 ЦПК України, ст.ст.2,3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01 липня 2004 року, 1.4, 2.2., 4.1. Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених Наказом державного комітету України по житлово-комунальному господарству №56 від 13 грудня 1995 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19 січня 1996 року за №31/1056 п. 22 Постанови Кабінету Міністрів України №432 від 02 травня 2023 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України у сферах державної реєстрації», абз.6 п.12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 року №1127, - суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Луганської міської ради, про визнання права власності на нерухоме майно - задовільнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м.Москва, громадянином України, РНОКПП НОМЕР_4 , право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 .
Судові витрати по справі залишити за позивачем - ОСОБА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Інформація про учасників справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає, як ВПО, по АДРЕСА_3 .
Повний текст рішення суду виготовлений 03 березня 2025 року.
Суддя: С.А.Янжула.