П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року

м. Рівне

Справа № 759/16203/23

Провадження № 22-ц/4815/387/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючий: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Васильченко Лілії Ігорівни на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 грудня 2024 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (далі ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" або страховик) звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 78 997,92 гривень.

Позов мотивовано тим, що відповідач вчинив дорожньо-транспортну пригоду (далі ДТП), в якій завдану потерпілому шкоду в розмірі 207 997,92 гривень, що згодом відшкодував позивач за договором добровільного страхування. Разом з тим Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Євроінс Україна" (далі ПАТ "СК "Євроінс Україна") як страховик винуватниця виплатило ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності з вирахуванням франшизи в розмірі 129 000 гривень. Тому, на його переконання, на винуватця слід покласти передбачений згідно зі ст.ст. 993, 1187, 1194 ЦК України обов`язок з відшкодування 78 997,92 гривень як різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 грудня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" 78 997,92 гривень матеріальної шкоди та 2 684 гривень судового збору.

Суд першої інстанції дійшов такого висновку через те, що до ПрАТ "СК" "Арсенал Страхування" після виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду - відповідача, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. При цьому ОСОБА_1 не спростував належними та допустимими доказами розмір шкоди, завданої внаслідок ДТП.

На рішення суду представником ОСОБА_1 адвокатом Васильченко Л.І. подано апеляційну скаргу, де покликалась на його незаконність та необґрунтованість, які полягали в недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд попередньої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків обставинам справи, порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну, скаргу заявник зважала на те, що суд першої інстанції в порушення ч.8 ст.83 ЦПК України протиправно виніс протокольну ухвалу від 19 грудня 2023 року, якою за відсутності дотримання позивачем ч.ч.2, 4 ст.83, ч.5 ст.177 ЦПК України та п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України ухвалив долучити до матеріалів справи додані до відповіді на відзив звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №30900 від 16 травня 2022 року та акт виконаних робіт, виданого ПрАТ "Атп Атлант". Крім того, долучені докази є недостовірними. Також огляд пошкодженого транспортного засобу здійснено з порушенням вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон) та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року.

З наведених підстав просить:

1) скасувати протокольну ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2023 року і відмовити ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" в прийняті звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 16 травня 2022 року, виготовленого ТОВ ЕК "Фаворит Ассистанс" та акту виконаних робіт, виданого ПрАТ "АТП "Атлант", які долучались до відповіді на відзив.

2) скасувати рішення Кузнецовського міського суду Рівненської від 12 грудня 2024 року та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався, хоча йому про це роз`яснювалось ухвалою Рівненського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Судом попередньої інстанції з`ясовано, що 04 січня 2022 року ПрАТ "СК" "Арсенал Страхування" та Промислово-технічна компанія у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромат" (далі - ПТК ТОВ "Агромат") уклали договір добровільного страхування наземного транспорту №0019/22-Т/Ц7. Згідно з умовами договору ПрАТ "СК" "Арсенал Страхування" взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки "InterCargoTruck F", номерний знак НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

В подальшому, 10 лютого 2022 року, відбулася ДТП за участю автомобіля "InterCargoTruck F", номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля "Mazda", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Того ж дня ПТК ТОВ "Агромат" звернулося до ПрАТ "СК Арсенал Страхування" із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу №0019/22-Т/Ц7.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 04 травня 2022 року №761/7188/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та притягнуто до відповідальності у виді штрафу.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що 10 лютого 2022 року о 17:20 год. в м. Київ, по пр-ті Перемоги, 80, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mazda CX-5, номерний знак НОМЕР_2 , при перестроюванні не надав переваги в русі автомобілю Mercedes Sprinter, номерний знак НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку ОСОБА_1 мав намір перестроїтись, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічних пошкодження з матеріальними збитками.

Так, згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У звіті №30900 від 16 травня 2022 року зазначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля "InterCargoTruck F", номерний знак НОМЕР_1 , складає 218 574,53 гривень.

Згідно з актом виконаних робіт №, наданим ПАТ "АТП "Атлант", вартість виконаних робіт, встановлених записних частин та матеріалів, становить, зі знижкою, 207 997,92 гривень.

Відповідно до рахунків ПАТ "АТП "Атлант" №002867 від 29 квітня 2022 року та №003383 від 24 травня 2022 року вартість ремонту автомобіля "InterCargoTruck F", номерний НОМЕР_3 , становить 218 160,54 гривень.

У рахунку № НОМЕР_4 від 24 травня 2022 року зазначено найменування робіт, запасних частин та їх вартість, які вказані у рахунку №002867 від 29 квітня 2022 року на суму 216 397,02 гривень, та доповнено розділ "Замовлені роботи" пунктом "лівий повторювач повороту зняти встановити, при необхідності замінити", розділ "Запасні частини" - пунктом "вказівник повороту". Сума рахунку №003383 від 24 травня 2022 року - 218 160,54 гривень.

У розрахунках страхового відшкодування від 18 травня 2022 року та від 29 травня 2022 року сума страхового відшкодування згідно із договором №0019/22-Т/Ц7 від 04 січня 2022 року визначена в розмірі 206 234,40 гривень та 1 763,20 гривень, всього 207 997,92 гривень (сума з вирахуванням франшизи), на підставі рахунків ПАТ "АТП "Атлант" №002867 від 29 квітня 2022 року та №003383 від 24 травня 2022 року. У розрахунку страхового відшкодування від 29 травня 2022 року зазначено, що при визначені вартості робіт та матеріалів на підставі рахунку №003383 від 24 травня 2022 року враховано попередню виплату в сумі 206 234,40 гривень.

Відповідно до страхових актів №006.00318422-1 від 18 травня 2022 року та №006.00318422-2 від 30 травня 2022 року сума страхового відшкодування одержувачу ПАТ "АТП "Атлант" згідно з договором №0019/22-Т/Ц7 від 04 січня 2022 року становить 207 997,92 гривень (206 234,40 гривень + 1 763,20 гривень).

Згодом, 20 травня 2022 року, ПрАТ "СК" "Арсенал Страхування" здійснило виплату страхового відшкодування ПАТ "АТП "Атлант" згідно з актом №006.00318422-1 від 18 травня 2022 року в сумі 206 234,10 гривень, та 30 травня 2022 року згідно з актом №006.00318422-2 від 30 травня 2022 року в сумі 1 763,52 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями №25335536 та №26770886.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "Mazda", номерний знак НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №204437911, виданого ПрАТ СК "Євроінс Україна".

Платіжним дорученням №11737 підтверджується, що 29 липня 2022 року ПрАТ СК "Євроінс Україна" здійснило виплату страхового відшкодування ПрАТ "СК" "Арсенал Страхування" в сумі 129 000,00 гривень згідно з страховим актом №006.00318422.

Спірні правовідносини виникли через те, що 09 серпня 2022 року ПрАТ "СК" "Арсенал Страхування" звернулося до відповідача з претензією про відшкодування 78 997,92 гривень, проте в добровільному порядку вимогу не було задоволено.

Згідно з частинами першою та другою ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За змістом ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону - з одного боку і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування" - з іншого боку регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

У преамбулі Закону вказано, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Натомість відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.

Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

У справі, яка переглядається, позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тому саме відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яку здійснено ПАТ "СК "Євроінс Україна".

Повно і правильно встановивши обставини справи та застосувавши при вирішенні спірних правовідносин норми матеріального права, які підлягали застосуванню, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Поняття збитків визначено ст. 22 ЦК України. Так, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому.

Так, особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати.

Суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Така ж сама правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі № 911/482/17.

Позивач надав для суду безпосередньо при пред`явлені позову достатні докази, згідно з якими встановлено факт настання ДТП, спричинення збитків, причинно-наслідкового зв`язку між подією та збитками, їхній розмір, а також справляння відшкодування.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

За наявних в матеріалах справи доказів виключно відповідач повинен був спростувати свій обов`язок у відшкодуванні шкоди або її розмір, надавши відповідні докази, однак цього не зробив, а помилково побудував свою позицію на тому, що вимоги позивача є недоведеними, нехтуючи засадами змагальності.

За загальними правилами доказування, визначеними ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Тому доказування є юридичним обов`язком сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і наводить докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони.

Згідно з абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Однак будь-яких фактів про процесуально-правові порушення, що потягли би помилкове розв`язання цивільно-правового спору, відповідач не надав, а апеляційним судом здобуто не було.

Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, позаяк зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, переоцінки доказів в справі, що не спростовує обов`язку відповідача відшкодувати страховій компанії потерпілого в результаті ДТП особи визначені грошові кошти.

Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського сду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення від 27 вересня 2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", п. 32).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення у справах Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Васильченко Лілії Ігорівни залишити без задоволення, а рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 грудня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків