УХВАЛА

26 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 308/14172/18

провадження № 61-5742св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - керівник Ужгородської окружної прокуратури,

відповідачі: Ужгородська міська рада, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Ламбруха Олександра Сергійовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та клопотання заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури про участь у судовому засіданні,

,ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року керівник Ужгородської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання незаконним, скасування рішень органу місцевого самоврядування, витребування земельної ділянки.

З урахуванням змінених позовних вимог просив суд:

- визнати незаконним і скасувати пункт 2.46 рішення 4 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради від 23 травня 2008 року № 727;

- визнати незаконним і скасувати пункт 1.45 рішення 4 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради від 17 жовтня 2008 року № 866;

- витребувати від ОСОБА_2 земельну ділянку за кадастровим номером :54:001:0372 площею 0,1 га вартістю 882 090,00 грн на користь територіальної громади міста Ужгорода.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 січня 2023 року позов задоволено.

Визнано незаконним і скасовано пункт 2.46 рішення 4 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради від 23 травня 2008 року за № 727.

Визнано незаконним і скасовано пункт 1.45 рішення 4 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради від 17 жовтня 2008 року за № 866.

Витребувано земельну ділянку за кадастровим номером :54:001:0372 площею 0,1 га вартістю 882 090 грн., яка знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_2 , на користь територіальної громади міста Ужгорода.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25 січня 2023 року скасовано.

У задоволенні позовних вимог керівника Ужгородської окружної прокуратури відмовлено за спливом позовної давності.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжитті ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 09 червня 2022 року.

Стягнуто з Ужгородської окружної прокуратури на користь ОСОБА_2 26 454,50 грн на відшкодування судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги.

11 квітня 2024 року керівник Закарпатської обласної прокуратури звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року в справі № 362/44/17, від 04 грудня 2018 року в справі № 910/18560/16, від 01 липня 2020 року в справі № 297/829/17, від 17 червня 2020 року в справі № 916/1689/17, від 14 листопада 2018 року в справі № 183/1617/16, від 21 серпня 2019 року в справі № 911/3681/17, від 22 лютого 2020 року в справі № 910/1809/18, від 22 червня 2021 року в справі № 200/606/18, від 12 лютого 2020 року в справі № П/811/1640/17, від 12 червня 2019 року в справі № 487/10128/14-ц, від 24 липня 2019 року в справі № 369/6601/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник посилається на порушення судами норм процесуального права, а суд не дослідив зібрані у справі докази та встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389, пункти 1, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Представник ОСОБА_2 - адвокат Ламбрух О. С. подав відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 09 травня 2024 року відкрито касаційне провадження у даній справі.

Витребувано з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області цивільну справу № 308/14172/18 за позовом керівника Ужгородської окружної прокуратури до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання незаконним і скасування рішень органу місцевого самоврядування, витребування земельної ділянки.

Зупинено виконання постанови Закарпатського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року в частині стягнення з Ужгородської окружної прокуратури на користь ОСОБА_2 26 454,50 гривень судових витрат.

Справа № 308/14172/18 надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2024 року справу № 308/14172/18 призначено до судового розгляду.

Від представника ОСОБА_2 - адвоката Ламбруха О. С. надійшла заява до Верховного Суду про участь у розгляді справи в Касаційному цивільному суді у складі Верховного Суду в режимі відеоконференції.

Від заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури надійшло клопотання про участь у судовому засіданні представника прокуратури.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

За змістом частини першої статті 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Згідно статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішує Верховний Суд з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), то підстави для задоволення заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та клопотання про участь прокурора в судовому засіданні відсутні.

Керуючись статтями 212, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Ламбруха Олександра Сергійовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та клопотання заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури про участь в судовому засіданні відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов