Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
03 березня 2025 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Морозова В.В.,
за участю секретаря судового засідання Швидкої І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №707/1718/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебувала вищевказана справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Заочним рішенням суду від 19.02.2025 року, повний текст якого складено 24.02.2025 року, позов задоволено повністю.
22.02.2025 року позивач ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з заявою про ухвалення додаткового рішення, яка надійшла до суду 24.02.2025 року, в якій просив стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Вимоги заяви мотивовано тим, що ним здійснено оплату правової допомоги адвоката у розмірі 10 000,00 грн, тому він просить стягнути вказану суму з відповідача на його користь. До заяви заявником долучені додатки, що підтверджують понесення ним витрат на правову допомогу.
Заявник у судове засідання не з`явився, його представником - адвокатом Петруніною В.В. подано до суду заяву про розгляд заяви про винесення додаткового рішення за її відсутності та відсутності заявника. Вимоги заяви підтримує та просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні з приводу вирішення питання про ухвалення додаткового рішення присутній не був, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.
В порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України представник позивача у позовній заяві вказав, що докази витрат на правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
24.02.2025 року позивач подав до Черкаського районного суду Черкаської області заяву про ухвалення додаткового рішення, направивши її поштою 22.02.2025 року, в якій просив стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
Відповідно до договору про надання правової допомоги від 03.10.2024 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Петруніною В.В., надання правової допомоги клієнту за цією угодою здійснюється на оплатній основі. Сторони погодили, шо вартість виконання передбачених цим Договором комплексу правових послуг та робіт становить 10 000 грн.
Відповідно до акту здачі-приймання наданих юридичних послуг від 19.02.2025 року, адвокатом Петруніною В.В. надано Узлову Ю.М. наступні юридичні послуги: консультація, складення позовної заяви, пошук та вивчення практики суду з питань стягнення коштів по розписці, складення та направлення запитів, складання процесуальних заяв та клопотань по справі, представлення інтересів клієнта у суді першої інстанції. Вартість вказаних послуг становить 10 000,00 грн.
Згідно з довідкою про отримання сплати за послуги від 19.02.2025 року адвокат Петруніна В.В. отримала від ОСОБА_1 сплату за надані юридичні послуги у розмірі 10 000,00 грн.
Відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно із частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаютьсязгідно з умовами договору про надання правничої допомогита на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Згідно зі статтею 1 вищевказаного Закону договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно з частиною першою статті 27 вищевказаного Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.
До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону).
Статтею 30 вищевказаного закону визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до статті 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина п`ята статті 626 ЦК України).
Судом встановлено, що 03.10.2024 року між позивачем та адвокатом Петруніною В.В. укладений договір про надання правової допомоги, що підтверджується копією ордеру та копією договору про надання правової допомоги.
Зі змісту вищевказаного договору та акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 19.02.2025 року вбачається, що загальна сума гонорару за всі послуги і роботи адвоката позивача у справі № 707/1718/24 складає 10 000,00 грн.
На думку суду, з урахуванням вищенаведених обставин, сума в розмірі 10 000,00 грн за надані адвокатом послуги, є розумним розміром витрат, який відповідає складності справи, складності проведених адвокатом робіт та наданих послуг, значенню справи для сторін.
Разом з тим суд враховує, що позов задоволено повністю, тому суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача витрати на правову допомогу в загальному розмірі 10 000,00 грн.
Такий розмір витрат є співмірним з наведеними вище судом критеріями та фактичними обставинами цієї справи.
Керуючись статтями 137, 141, 270 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №707/1718/24 задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі № 707/1718/24.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень.
Додаткове рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), остання відома адреса проживання АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .
Суддя: В. В. Морозов