Cправа № 337/1045/25
Провадження № 2/337/933/2025
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

04 березня 2025 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі судді Завгороднього Є.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький ливарно-механічний завод», про захист порушених трудових прав,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася засобами Електронного суду із вищезазначеним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Позов за змістом і формою повинен відповідати вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивачем заявлено позовні вимоги щодо:

1) встановлення статусу робітника для отримання належних соціальних гарантій для скоєння агресивних дій у порушенні прав працівника з метою працевлаштування сторонніх осіб на робоче місце працівника;

2) ухвалення рішення відкритого доступу на територію заводу у статусі робітника для вирішення адміністративних питань подальшої праці;

3) стягнення з відповідача невиплаченої заробітної плати у вигляді відпусток у кількості 38 робочих днів за професійною ставкою;

4) у разі звільнення допустити негайне виконання рішення у частині стягнення заробітної плати;

5) визнання права та умов поновлення на робочому місці з можливістю надання іншої вакансії за згодою позивача, що відповідає професійним навичкам та гідної оплати праці.

Вказаний позивачем спосіб захисту своїх прав та інтересів потребує належного правового обгрунтування, викладення обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, адже зі змісту позовної заяви незрозуміло, в чому саме полягали порушення з боку відповідача, а також характер спірних правовідносин, що склалися між сторонами під час трудової діяльності.

Крім того, вимога щодо негайного виконання рішення «у разі звільнення» (пункт 4) суперечить положенням ч. 6 ст. 265 ЦПК України, оскільки висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення).

Формулювання пунктів 1 та 2 позовних вимог також потребує уточнення, оскільки використані граматичні конструкції містять логічні вади.

Вимога щодо поновлення на робочому місці (пункт 5) є неконкретизованою і потребує уточнення, оскільки незрозуміло, про які саме «умови поновлення» йдеться, і яку саме оплату праці позивач вважає «гідною» в контексті свого позову.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позивач просить стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату у вигляді відпусток у кількості 38 робочих днів за професійною ставкою, водночас, конкретних сум стягнення нею у позові не зазначено, та обгрунтованих розрахунків сум до позову не долучено. На початку позову зазначено, що він «не містить вимог майнового характеру», що вочевидь суперечить пункту 3 позовних вимог.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175-177 ЦПК України.

Частиною 1 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст. ст. 2, 4, 175-177, 185, 260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький ливарно-механічний завод», про захист порушених трудових прав залишити без руху;

Надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днівз дня отримання ухвали;

Роз`яснити, що у разі неусунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу;

Копію ухвали направити позивачу за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, що забезпечує обмін документами;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Євген ЗАВГОРОДНІЙ