Провадження №2/523/69/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"05" лютого 2025 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), треті особм: Одеська універсальна біржа «Вітязь» (м. Одеса, пр. Добровольського, буд. 79-А, кв. 75), ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

Установив

Позивач звернувся із вказаним позовом до суду та просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 98-920 від 19 грудня 1998 року, а саме квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 54.3 кв.м., житловою площею 29.8 кв.м., укладений на Одеській універсальній біржі «Вітязь» між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 з другої сторони, які діяли у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 .

При цьому позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 19.12.1998 року між ОСОБА_2 (продавець) з однієї сторони та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 з другої сторони, які діяли у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 (покупці) було укладено Договір купівлі продажу нерухомого майна No 98-920.

З пункту 1 Договору № 98-920 вбачається, що покупці придбали квартиру загальною площею 54.3 кв.м., житлова площа 29.8 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

У пункті 6 Договору № 98-920 зазначається, що вищевказана квартира була відчужена на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за 41400 гривень.

Пункт 9 Договору № 98-920 вказує на те, що «на виконання ст. 227 Цивільного кодексу України договір підлягає реєстрації у МБТІ м. Одеси» на ім`я покупців.

Разом з тим, 16.09.2024 року адвокат Драгун А.С. звернулася до КП «БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» ОДЕСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ з адвокатським запитом щодо отримання інформації про реєстрацію Договору купівлі-продажу нерухомого майна № 98-920.

09.10.2024 року адвокатом Драгун А.С. до матеріалів справи була долучена відповідь КП «БТІ» ОМР від 30.09.2024 року № 44699/04-04 з якої вбачається, що у розпорядження комунального підприємства наявна інформація щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу № 98-920 від 19.12.1998 року

У зв`язку із вказаними обставинами позивач звернувся до суду із позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2024 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачам строк для строк для подання відзиву на позов (третій особі пояснення щодо позову).

Від відповідачів та третіх осіб жодних процесуальних документів та пояснень щодо обставин справи на адресу суду не надходило.

В судове засідання, призначене на 05.02.2025 року учасники справи не з`явились. Від представника позивача - адвоката Драгун А.С., надіслано на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі позивача, наполягала на задоволені позовних вимог.

Від третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надійшло клопотання про розгляд справи без участі третіх осіб, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Інші учасники справи, відповідач та третя особа - Одеська універсальна біржа «Вітязь», в судове засідання не прибули, про розгляд справи неодноразово повідомлялись за останнім відомим місцем реєстрації та місцезнаходження, причин неявки суду не сповістили та з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертались.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача та представника третьої особи.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення за письмовою згодою сторони позивача.

З`ясувавши обставини справи, дослідив та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Так, судом встановлено, що 19 грудня 1998 року був укладенимй договір купівлі-продажу, а саме квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 54.3 кв.м., житловою площею 29.8 кв.м., укладений на Одеській універсальній біржі «Вітязь» між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 з другої сторони, які діяли у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 .

Пункт 9 Договору № 98-920 вказує на те, що «на виконання ст. 227 Цивільного кодексу України договір підлягає реєстрації у МБТІ м. Одеси» на ім`я покупців.

З пункту 1 Договору № 98-920 вбачається, що покупці придбали квартиру загальною площею 54.3 кв.м., житлова площа 29.8 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

У пункті 6 Договору № 98-920 зазначається, що вищевказана квартира була відчужена на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за 41400 гривень.

Договір не був посвідчений нотаріально.

Реєстрація договору купівлі-продажу на товарній біржі була обрана сторонами угоди, оскільки такий спосіб оформлення відповідав як нормам чинного на той час законодавства, так і існуючій практиці укладення договорів відчуження нерухомого майна, що підтверджується реєстрацією БТІ за позивачем права власності на нерухоме майно на підставі такого договору.

Правочин обома сторонами повністю виконаний. Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв.

При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири, правочини були реальними і вчинені у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1998 році.

Правова позиція щодо відсутності необхідності нотаріально посвідчувати договори купівлі-продажу майна в період виникнення спірних правовідносин зазначена в Правовій позиції Верхового суду відповідно до Постанови Верховного суду від 12.09.2018 року по справі №522/50/16-ц, яку суд враховує при винесенні цього Рішення.

Позивач зазначає, що наразі він не може у повному обсязі реалізувати своє право власності на квартиру, зареєструвати право власності на неї у встановленому законодавством порядку, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна № 98-920 від 19.12.1998 року, на підставі якого було придбано квартиру, не відповідає вимогам закону в частині його нотаріального посвідчення.

Відповідно до 48 ЦК Української РСР (кодекс діяв на момент виникнення правовідносин) недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК Української РСР за неповнолітніх, які не досягли п`ятнадцяти років, угоди укладають від їх імені батьки (усиновителі) або опікун.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 Кодексу про шлюб та сім`ю від 20.06.1969 року (у редакції на час виникнення правовідносин) якщо у неповнолітніх є належне їм майно, батьки управляють ним як опікуни і піклувальники без спеціального на те призначення, але з додержанням відповідних правил про опіку і піклування.

Згідно ч. 1, 2 ст. 145 Кодексу про шлюб та сім`ю від 20.06.1969 року опікун не вправі без дозволу органів опіки і піклування укладати угоди, а піклувальник - давати згоду на їх укладення, якщо вони виходять за межі побутових. Такими угодами, зокрема, є договори, що потребують нотаріального посвідчення і спеціальної реєстрації, відмова від належних підопічному майнових прав, поділ майна, поділ або обмін жилої площі, видача письмових зобов`язань тощо.

Відповідно до ст. 224 Цивільного кодексу України правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (стаття 71 цього Кодексу), є нікчемним. На вимогу заінтересованої особи такий правочин може бути визнаний судом дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідає інтересам фізичної особи, над якою встановлено опіку або піклування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

При вказаних вище обставинах суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання Договору дійсним є правомірними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 4-7,1-13,17-18,109,131,137, 141, 211, 223, 263-265, 268, 280, 352,354 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), треті особм: Одеська універсальна біржа «Вітязь» (м. Одеса, пр. Добровольського, буд. 79-А, кв. 75), ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 98-920 від 19 грудня 1998 року, а саме: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 54.3 кв.м., житловою площею 29.8 кв.м., укладений на Одеській універсальній біржі «Вітязь» між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 з другої сторони, які діяли у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя