Провадження № 2-о/591/266/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Сумської міської ради

про встановлення факту належності правовстановлюючих документів -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) Свідоцтва про право власності на квартиру від 05.01.1998 року, виданого Виконавчим комітетом Ради народних депутатів та зареєстроване обласним бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 5 стор.299 за № 27. Однак у вказаному документі невірно зазначено його прізвище « ОСОБА_2 » заміст вірного « ОСОБА_3 », а тому просить суд встановити факт належності йому свідоцтва на право власності на квартиру, так як із-за цієї помилки він позбавлена можливості розпорядитися своїм майном.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Сусіденко Я.С. в письмовій заяві поданій до суду просить розгляд справи проводити без їх участі, просить суд заяву задоволити.

Заінтересована особа Сумська міська рада про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надано відзив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Судом встановлено, що Виконавчим комітетом Ради народних депутатів видано Свідоцтво про право власності на квартиру від 05 січня 1998 року, виданого згідно з рішенням виконкому міської Ради народних депутатів від 20.02.1992 року №28 на квартиру АДРЕСА_1 згідно Закону України «Про власність» (а.с.12).

У правовстановлюючому документі містяться розбіжності в написанні прізвища, які не дають змогу встановити, що в правовстановлюючому документі зазначено саме ОСОБА_1 .

Відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру від 05 січня 1998 року, виданого згідно з рішенням виконкому міської Ради народних депутатів від 20.02.1992 року № 28 на квартиру АДРЕСА_1 , прізвище власника зазначено як « ОСОБА_2 ».

Відповідно до паспорта прізвище заявника « ОСОБА_3 » (а.с.7).

Вказані розбіжності унеможливлюють право розпоряджатись належним майном.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановити факт належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, так як підтвердить виникнення права власності на вищевказану нерухомість.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 293-294, 315, 316-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) правовстановлюючого документа Свідоцтва про право власності на квартиру від 05.01.1998 року, виданого Виконавчим комітетом Ради народних депутатів та зареєстроване обласним бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 5 стор.299 за № 27.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Повний текст судового рішення складено 04 березня 2025 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО