Справа №601/247/25
Провадження № 2/601/201/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого Мочальської В.М.,

з участю секретаря судового засідання Домінської І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового наказу щодо сплати аліментів та зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , який уточнив в судовому засіданні та просив суд:

- змінити спосіб виконання наказу Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 лютого 2023 року у справі № 601/2478/22 щодо сплати аліментів, передбачивши обов`язкове перерахування 100% від загальної суми аліментів на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні АТ «Державний ощадний банк України»;

- зобов`язати відповідачку ОСОБА_1 відкрити особистий рахунок на ім`я дитини ОСОБА_3 у відділенні АТ «Державний банк України»;

- зобов`язати позивача ОСОБА_2 здійснювати перерахування визначеної судом частини аліментів на зазначений рахунок;

- зобов`язати ОСОБА_1 надавати щоквартальну звітність про витрати коштів, сплачених як аліменти на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні АТ «Державний ощадний банк України» із документальним підтвердженням;

- контроль за моніторингом цільового використання аліментних коштів покласти на службу в справах дітей Кременецької міської ради із правом вживати передбачених законодавством заходів у разі виявлення порушень.

Позовна заява мотивована тим, що з 01.04.2016 він перебував у шлюбі з ОСОБА_1 , який рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 30.06.2022 розірваний. Від цього шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом Кременецького районного суду Тернопільської області від 17.02.2023 стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.12.2022 і до досягнення дитиною повноліття. 12 вересня 2023 року рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області зменшено розмір аліментів з 1/4 до 1/5 частини всіх видів заробітку, встановлених судовим наказом, виданим 17 лютого 2023 року Кременецьким районним судом Тернопільської області, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня набранням рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

За весь період дії судового наказу ним здійснювалися усі належні платежі на виконання зобов`язання, визначеного судом. Відповідачка в період з 28 грудня 2022 року по даний час грубо ігнорувала його звернення, подані через службу в справах дітей Кременецької міської ради Тернопільської області, та відмовлялася надавати будь-які пояснення та документи, що підтверджують цільове використання коштів. У нього обґрунтовані сумніви щодо забезпечення інтересів дитини належним чином та викликає підозру про можливість нецільового використання аліментів. Відмова Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» у наданні інформації унеможливлює підтвердження цільового використання аліментів.

Посилаючись на ст. 179, ст. 186 СК України вважає за доцільне змінити спосіб виконання рішення суду шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язати відповідачку, позивача та службу в справах дітей Кременецької міської ради вчинити вищенаведені дії.

23.01.2025 та 17.01.2025 позивач подав клопотання про витребування доказів.

27.01.2025 ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

29.01.2025 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог.

25.02.2025 ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області відмовлено в клопотанні позивача про витребування доказів.

На стадії ухвалення рішення від відповідачки надійшов відзив на позов, однак суд вважає за необхідне залишити відзив без розгляду, оскільки він поданий з порушенням строків, визначених судом та відсутні підстави для поновлення строку на подачу відзиву.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов та пояснив, що відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, він не має можливості контролювати цільове використання відповідачкою сплачуваних ним аліментів, відмовилася надати будь-які пояснення та документи, які підтверджують цільове використання коштів, а тому є підстави вважати, що відповідачка витрачає сплачені ним аліменти на утримання сина для своїх особистих потреб.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи.

Суд, вислухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що з 01.04.2016 позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_1 , який рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 30.06.2022 розірваний.

В шлюбі сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом Кременецького районного суду Тернопільської області від 17.02.2023 стягнуто з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.12.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

12 вересня 2023 року рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області зменшено розмір аліментів з 1/4 до 1/5 частини всіх видів заробітку, встановлених судовим наказом, виданим 17 лютого 2023 року Кременецьким районним судом Тернопільської області, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня набранням рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

14 березня 2024 року позивач звернувся до служби у справах дітей Кременецької міської ради із заявою про перевірку законності витрачання ОСОБА_1 сплачених ним аліментів.

03.04.2024 служба у справах дітей Кременецької міської ради повідомила позивача про те, що у зв`язку з тим, що одержувач аліментів ОСОБА_1 зі своїм малолітнім сином ОСОБА_3 перебуває за межами України і не планує в найближчий термін повертатись до місця своєї реєстрації та проживання, орган опіки та піклування позбавлений реальної можливості провести інспекційне відвідування.

03 квітня 2024 року позивач звернувся до служби у справах дітей Кременецької міської ради із заявою про витребування у ОСОБА_1 підтверджуючих документів щодо використання отриманих нею коштів на дитину.

08.04.2024 служба у справах дітей Кременецької міської ради повідомила позивача про те, що одержувач аліментів виключно за власним бажанням може надати письмове пояснення щодо цільового використання аліментів, яке долучається до висновку за результатами проведення інспекційного відвідування. ОСОБА_1 не виявила бажання надати будь-яких пояснень та документів, що підтверджують цільове використання коштів.

27 листопада 2024 року, 19 грудня 2024 року позивач повторно звернувся до служби у справах дітей Кременецької міської ради із заявою про витребування у ОСОБА_1 підтверджуючих документів щодо використання отриманих нею коштів на дитину.

19.12.2024, 25.12.2024 служба у справах дітей Кременецької міської ради повідомила позивача про те, що ОСОБА_1 з 27.02.2022 з початком військової агресії Росії проти України з дітьми виїхала до Республіки Польща, де вони і проживають на даний час. Повертатися в Україну на даний момент відповідачка не планує. Орган опіки та піклування позбавлений реальної можливості провести інспекційне відвідування.

23.12.2024 ОСОБА_2 звернувся до Кременецького ВДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління МЮ про надання інформації про банківські реквізити отримувача аліментів ОСОБА_1

25.12.2024 в.о. начальника Кременецького ВДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління МЮ надано реквізити стягувача.

25.12.2024 ОСОБА_2 звернувся до АТ «Державний ощадний банк України» з вимогою про надання інформації про рух коштів по особовому рахунку відповідачки.

17.01.2025 АТ «Державний ощадний банк України» відмовлено позивачу у наданні інформації у відповідності до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Відповідно до розрахунку державного виконавця № 8982 від 14.03.2024 за період з грудня 2022 року по березень 2024 року позивачем сплачено відповідачці 32048,72 грн. Заборгованість по аліментах станом на 01.04.2024 відсутня.

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частин першої-другої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Разом з цим, згідно з частиною першою статті 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

У статті 17 СК України визначено, що орган опіки та піклування надає допомогу особі у здійсненні нею своїх сімейних прав та виконанні сімейних обов`язків в обсязі та в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами.

Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку (пункту 2 частини друга статті 18 СК України).

Аналіз пункту 2 частини другої статті 18 СК України дає підстави для висновку, що критерії правомірності примусу учасника сімейних відносин до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта.

Відповідно до статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до статті 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Механізм здійснення контролю за цільовим витрачанням аліментів визначений Порядком здійснення органами опіки та піклування контролю за цільовим витрачанням аліментів на дитину, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 15 листопада 2018 року № 1713 (далі - Порядок), відповідно до пунктів 8, 10 якого уході проведення інспекційного відвідування здійснюється обстеження умов проживання дитини з метою визначення рівня задоволення її індивідуальних потреб. При цьому береться до уваги розмір аліментів, що сплачуються на дитину. У разі якщо розмір аліментів складає понад два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку (на кожну дитину), підтвердженням цільового використання аліментів на дитину можуть бути: наявність облаштованих відповідними меблями та речами місць для сну та відпочинку дитини; її розвитку та навчання; приміщень для прийняття їжі та санітарно-гігієнічних потреб; обладнання для занять спортом; музичних інструментів; відвідування дитиною навчальних курсів, гуртків та секцій; відкриття на ім`я дитини банківського рахунку; витрати на оздоровлення та лікування дитини, придбання засобів реабілітації тощо.

За змістом пункту 14 Порядку чеки, квитанції, довідки та інші документи для підтвердження цільового використання коштів одержувач аліментів може надати виключно за власним бажанням та за умови їх наявності. Також виключно за власним бажанням одержувач аліментів може надати письмове пояснення щодо цільового використання аліментів, яке долучається до висновку за результатами проведення інспекційного відвідування.

Отже, саме на орган опіки та піклування покладено здійснення контролю за цільовим витрачанням аліментів, який може здійснюватися як власною ініціативою органу, так і за заявою платника. Для платника аліментів у разі нецільового витрачання аліментів передбачено право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Аналогічні висновки зроблено у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2019 року у справі № 711/11054/17 (провадження № 61-42009св18).

Служба у справах дітей Кременецької міської ради повідомила позивача про те, що ОСОБА_1 з 27.02.2022 з початком військової агресії Росії проти України з дітьми виїхала до Республіки Польща, де вони і проживають на даний час. Повертатися в Україну на даний момент відповідачка не планує. Орган опіки та піклування позбавлений реальної можливості провести інспекційне відвідування, про що позивача повідомлено письмово листом від 19 грудня 2024 року.

В судовому засіданні позивачем не надано доказів які б містили інформацію щодо предмета доказування, а саме стосовно нецільового витрачання матір`ю дитини аліментів, які стягуються з позивача. У законодавстві відсутня норма права яка надавала б позивачу право вимагати від відповідачки щоквартального звіту щодо витрачання аліментів. Обов`язок щодо перевірки цільового використання аліментів лежить на органах опіки та піклування, які здійснюють відповідну перевірку за заявою платника або за власною ініціативою (частина перша статті 186 СК України), куди позивач з цього приводу звертався та отримав відповідь про те, що з 27.02.2022 відповідачка з дітьми виїхала до Республіки Польща, де вони і проживають на даний час. Орган опіки та піклування позбавлений реальної можливості провести інспекційне відвідування.

Посилання позивача на факт не підтвердження відповідачкою фінансовими документами здійснених витрат та відсутність документів, які б підтверджували факт цільового використання коштів як доведений факт нецільового використання коштів відповідачкою, суд оцінює критично, оскільки відсутність фінансових документів на підтвердження щомісячних витрат не може бути єдиними і достатнім доказом, який доводить факт використання ОСОБА_1 отримуваних коштів на особисті цілі, на користь інших осіб або на будь-які інші потреби, які не пов`язані з утриманням і вихованням ОСОБА_3 .

Вимога позивача про зобов`язання його здійснювати перерахування визначеної судом частини аліментів на рахунок у відділенні АТ «Державний банк України» суперечить вимогам ч.1 ст. 4 ЦПК України, оскільки позивач звернувся з вимогою до себе.

Також є безпідставною вимога позивача про покладення контролю за моніторингом цільового використання аліментних коштів на службу в справах дітей Кременецької міської ради із правом вживати передбачених законодавством заходів у разі виявлення порушень, оскільки такий обов`язок передбачений ст. 186 СК України.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 76-82, 89, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового наказу щодо сплати аліментів та зобов`язання вчинити дії,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 03 березня 2025 року.

Головуючий