Справа № 703/1036/25
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., одержавши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про порушення прав споживача, визнання неправомірними дій оператора ГРС щодо договору розподілу природного газу, визнання відсутнім обов`язку укладати договір, про припинення протиправних дій та усунення їх наслідків,

у с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ТОВ «Газорозподільні мережі України», в якому просить визнати відсутнім у неї (як індивідуального споживача природного газу) обов`язку укладати Типовий договір розподілу природного газу з Оператором ГРС відповідно до Закону України «Про ринок природного газу»; визнати, що Кодекс газорозподільних систем та Типовий договір розподілу природного газу не є актами цивільного законодавства; визнати неправомірним використання Оператором ГРС її персональних даних без її дозволу для здійснення нарахувань за послугу, яка нею не замовлялась; визнати неправомірними дії Оператора ГРС щодо нарахування та стягнення плати за послуги розподілу природного газу за відсутності законно укладеного з нею договору, примусу , у триматись від погроз щодо припинення газопостачання за несплату послуги розподілу природного газу; визнати її потерпілої особою завданням її Оператором ГРС неправомірними діями відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України; ухвалити рішення суду у спосіб, що забезпечить реальне виконання захисту її прав, зокрема через пряму заборону Оператору ГРС здійснювати нарахування плати за послугу розподілу газу без укладення договору відповідно цивільного законодавства, заборону припиняти газопостачання, яке, як житлово-комунальна послуга, має бути безперервним.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За приписами статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних правце застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Аналіз зазначених законодавчих норм вказує на те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя статті 13 ЦК України).

Тобто, цивільне законодавство містить застереження щодо заборони учасникам судового процесу зловживати наданими їм процесуальними правами.

Крім того, відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 44 ЦПК).

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 44 ЦПК).

Під час вирішення питання про відкриття провадження судом з Єдиної системи документообігу суду встановлено, що 18 лютого 2025 року ОСОБА_2 , як представником ОСОБА_3 , через систему «Електронний суд» було подано до суду позов ОСОБА_1 до ТОВ «Газорозподільні мережі України» про порушення прав споживача, визнання неправомірними дій оператора ГРС щодо договору розподілу природного газу, визнання відсутнім обов`язку укладати договір, припинення протиправних дій та усунення їх наслідків.

Протоколом автоматизованого розподілу від 18.02.2025 справі було присвоєно єдиний унікальний номер 703/956/25 та передано на розгляд судді Волосовському В.В.

Ухвалою від 21 лютого 2025 року, постановленною суддею Волосовським В.В., відмовлено у відкритті провадження у вказаній справі у зв`язку з тим, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

18 лютого 2025 року, ОСОБА_2 , як представником ОСОБА_3 , через систему «Електронний суд» було подано до суду позов ОСОБА_1 до ТОВ «Газорозподільні мережі України» про порушення прав споживача, визнання неправомірними дій оператора ГРС щодо договору розподілу природного газу, визнання відсутнім обов`язку укладати договір, припинення протиправних дій та усунення їх наслідків.

Протоколом автоматизованого розподілу від 19.02.2025 справі було присвоєно єдиний унікальний номер 703/981/25 та передано на розгляд судді Криви Ю.В.

Ухвалою від 20 лютого 2025 року, постановленною суддею Кривою Ю.В., позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

20 лютого 2025 року ОСОБА_2 , як представником ОСОБА_3 , через систему «Електронний суд» було подано до суду позов ОСОБА_1 до ТОВ «Газорозподільні мережі України» про порушення прав споживача, визнання неправомірними дій оператора ГРС щодо договору розподілу природного газу, визнання відсутнім обов`язку укладати договір, припинення протиправних дій та усунення їх наслідків.

Протоколом автоматизованого розподілу від 21.02.2025 справі було присвоєно єдиний унікальний номер 703/1036/25 та передано на розгляд судді Биченка І.В.

Судом досліджено матеріали вказаних справ та встановлено, що всі три позовні заяви є повністю ідентичними за змістом та вимогами. При цьому, ОСОБА_2 подав три позови за три дні навіть не дочекавшись судового рішення по попередньо поданих позовних заявах.

Вказані обставини дають достатні підстави вважати, що звертаючись до суду із позовними заявами ідентичного змісту, ОСОБА_2 , як представник ОСОБА_1 , не керується завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, а фактично має на меті маніпуляцію автоматизованим розподілом справ з метою обрання зручного для себе судді, що, на думку суду, є способом зловживання процесуальними правами, передбаченим п.2 ч.2 ст.44 ЦПК України.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав.

Так, у ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року щодо заборони зловживання правами передбачено, що жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Оскільки подання в черговий раз ідентичної позовної заяви суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства та його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, тому суд вважає, що такі дії позивача є зловживанням процесуальними правами, що є підставою для залишення її позову без розгляду.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі від 30 липня 2024 року (справа № 127/8793/22, провадження № 61-10416ск24).

Отже, суд дії сторони позивача визнає зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. 2, 5, 13, 44, 258, 260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :
Повернути ОСОБА_1 позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про порушення прав споживача, визнання неправомірними дій оператора ГРС щодо договору розподілу природного газу, визнання відсутнім обов`язку укладати договір, про припинення протиправних дій та усунення їх наслідків

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складання.

Суддя: І.Я. Биченко