Дата документу 22.01.2025
Справа № 334/9817/24
Провадження № 2/334/610/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Ісакова Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Прийменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення надміру переплаченої пенсії,

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2024 до Ленінського районного суду м.Запоріжжя через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення надміру переплаченої пенсії у період з 01.04.2023 по 30.06.2024 у розмірі 41973,80 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на обліку в Управлінні та отримувала пенсію по інвалідності призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 03.03.2020.

За матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 та акту огляду Київського міського спеціалізованого радіологічного МСЕК від 29.03.2021, серія 12 АББ №787683, інвалідність пенсіонерці була встановлена до 01.04.2023.

Відповідно до підпункту 14-6.1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 для осіб з інвалідністю, яким призначено пенсію по інвалідності, у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні, у разі неможливості проходження повторного огляду виплата пенсії продовжується до припинення або скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні та протягом шести місяців після його припинення або скасування (для осіб, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у період воєнного стану - не менш як на весь строк їх військової служби).

Враховуючи зазначене, починаючи з 01.04.2023 виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 подовжували без виписок акту огляду МСЕК.

28.06.2024 до Управління від Київського міського спеціалізованого радіологічного МСЕК надійшла довідка про невизнання інвалідом пенсіонера ОСОБА_1 . За час отримання пенсії за який ОСОБА_1 була не визнана інвалідом, а саме з 01.04.2023 по 30.06.2024 утворилась переплата в сумі 42280,00 гривень.

На підставі виявленої інформації Управлінням був направлений лист до АТ КБ «Приватбанк» від 05.07.2024 № 0800-0501-8/57057 щодо необхідності повернення коштів. Проте, АТ КБ «Приватбанк» було перераховано лише наявний залишок в сумі 306,20 гривень.

Отже, загальна сума переплати пенсії, яка підлягає поверненню за період з 01.04.2023 по 30.06.2024 становить 41973,80 гривень.

Для вирішення питання, щодо утримання виявленої переплати ОСОБА_1 направлявся лист запрошення, пропонувалось повернути виявлену переплату на рахунок управління. На теперішній час зайво виплачені кошти до Головного управління ПФУ не надходили.

Таким чином, безпідставно набута відповідачем пенсія, фактично, є завданням шкоди державному бюджету та призводить до порушення інтересів держави в особі Пенсійного фонду України.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області переплату пенсії у розмірі 41973,80 гривень та сплачений судовий збір.

15.01.2025 від представника відповідача адвоката Васюк М.М. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Васюк М.М. в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника, просив в задоволенні позовних вимог відмовити, з підстав викладених у відзиві.

03.12.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України.

У відповідності до вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статей 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на обліку в Управлінні та отримувала пенсію по інвалідності призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 03.03.2020.

За матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 та акту огляду Київського міського спеціалізованого радіологічного МСЕК від 29.03.2021, серія 12 АББ №787683, інвалідність пенсіонерці була встановлена до 01.04.2023.

При цьому, 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) №540-ІХ, яким Розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 доповнено пунктом 14-6 такого змісту: у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю».

Постановою Кабінету Міністрів України №651 від 27 червня 2023 року карантин на території України, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, було скасовано з 24 год. 00 хв. 30 червня 2023 року.

При цьому, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року в Україні було введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалася Указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-IX, Указом від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року №58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року №2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року №254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року №3057-IX, Указом від 26 липня 2023 року №451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року №3275-IX, Указом від 06 листопада 2023 року №734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року №3429-IX, та Указом від 5 лютого 2024 року №49/2024, затвердженим Законом України від 6 лютого 2024 року №3564-IX. На час розгляду справи воєнний стан на території України продовжує діяти.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту соціальних, трудових та інших прав фізичних осіб, у тому числі під час воєнного стану,та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідністю» від 18 жовтня 2022 року №2682-ІХ, який набрав чинності 06 листопада 2022 року, пункт 14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 доповнено підпунктом 14-6.1 такого змісту: для осіб з інвалідністю, яким призначено пенсію по інвалідності або пенсію у зв`язку з втратою годувальника,у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні,у разі неможливості проходження повторного огляду виплата пенсії продовжується до припинення або скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні та протягом шести місяців після його припинення або скасування (для осіб, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у період воєнного стану - не менш як на весь строк їх військової служби). Якщо при повторному огляді особі з інвалідністю встановлено іншу групу (підгрупу) інвалідності, розмір пенсії, продовженої відповідно до цього пункту, переглядається з місяця, наступного за місяцем надходження висновку медико-соціальної експертизи до територіального органу Пенсійного фонду.

Отже, відповідачка у зв`язку із введенням на території України воєнного стану не пройшла повторного огляду МСЕК до 01 червня 2022 року, оскільки не мала відповідної можливості.

При цьому, на підставі наведених вище положень законодавства позивачем відповідачці правомірно було продовжено виплату пенсії по інвалідності після 01.04.2023 року.

20.06.2024 року відповідач була оглянута комісією МСЕК, за результатами огляду відповідач інвалідом не визнана.

28.06.2024 до Управління від Київського міського спеціалізованого радіологічного МСЕК надійшла довідка про невизнання інвалідом пенсіонера ОСОБА_1 .

Позивач посилається на те, що за період з 01.04.2023 по 30.06.2024 у відповідачки утворилась переплата в сумі 42280,00 гривень, оскільки ОСОБА_1 не визнана інвалідом.

На підставі виявленої інформації Управлінням був направлений лист до АТ КБ «Приватбанк» від 05.07.2024 № 0800-05-1-8/57057 щодо необхідності повернення коштів. Проте, АТ КБ «Приватбанк» було перераховано лише наявний залишок в сумі 306,20 гривень.

Для вирішення питання, щодо утримання виявленої переплати ОСОБА_1 направлявся лист запрошення, пропонувалось повернути виявлену переплату на рахунок управління.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законом України №1058-ІV та Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року.

Частиною першою статті 30 Закону України №1058передбачено, що пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону України №1058 пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

Згідно частини першої статті 50 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21 березня 2003 року.

Відповідно до пункту 4 вказаної постанови зі змінами, внесеними Постановою правління Пенсійного фонду України № 25-3 від 25 листопада 2014 року, у разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.

Згідно пункту 3 цього Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

При цьому статтею 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, у разі безпідставного набуття особою грошових коштів, виплачених їй у якості пенсії, такі кошти поверненню не підлягають, якщо вони були виплачені відповідною фізичною або юридичною особою добровільно, при цьому відсутня рахункова помилка з боку такої особи, а також недобросовісність з боку набувача коштів.

Викладене вище свідчить, що механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає можливість стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо мала місце рахункова помилка з боку платника пенсії, або ж надмірна виплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання, зокрема внаслідок подання ним недостовірних даних.

Вказане узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду від 31 січня 2019 (справа №554/6495/17-ц), від 31 жовтня 2019 року (справа №607/657/17), та від 20 березня 2019 року (справа №345/1493/17-ц).

Такі ж висновки містяться у рішеннях ЄСПЛ у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії».

Крім того, аналогічний висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року, (провадження № 6-151цс13), від 02 липня 2014 року, (провадження № 6-91цс14), у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 (справа № 536/487/17-ц).

Суд зазначає, що в силу положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України саме на позивача покладається обов`язок довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх не спростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.

Як з`ясовано у судовому засіданні жодної рахункової помилки позивачем, як платником пенсії, призначеної відповідачці, при її нарахуванні допущено не було, при цьому сама відповідачка мала право на отримання пенсії по інвалідності і після 01.04.2023 року, тобто строку, визначеного випискою з акта огляду МСЕК №787683, враховуючи запровадження на території України карантину і введення на території України з 24 лютого 2022 року воєнного стану, що продовжує існувати.

Судом не встановлено жодної вини відповідачки в тому, що вона не пройшла чергового огляду МСЕК під час дії воєнного стану в України.

Жодних обставин, які б спричиняли припинення виплати відповідачці пенсії по інвалідності з 01.04.2023 року по 30.06.2024 року і про які відповідачка повинна була б повідомити позивачу, не настало.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки пенсії, виплата якої була здійснена у період з 01.04.2023 року по 30.06.2024 року є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 гривень, при цьому відповідачкою судові витрати не здійснювалися.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, то відповідно до статті 141 ЦПК України підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат відсутні.

Керуючись статтями: 83, 141, 247, 258-259, 263-268, 273, 352, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення надміру переплаченої пенсії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, , адреса: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд.158-Б.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Ісаков Д.О.