Провадження № 2/643/843/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Власенка М. В.,

за участю секретаря судового засідання Каратаєвої Я. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2024 року представник ТОВ «Іннова Фінанс» за довіреністю Шведка Д. І. звернулася до Московського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику № від 06 лютого 2024 року у розмірі 93156,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не надавав своєчасно позивачеві грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим утворилась зазначена заборгованість.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2024 року позовна заява ТОВ «Іннова Фінанс» залишена без руху та позивачеві надано строк для усунення недоліків.

05 листопада 2024 року представник ТОВ «Іннова Фінанс» за довіреністю Шведка Д. І. звернулася до Московського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» з клопотанням усунення недоліків.

Крім цього, 05 листопада 2024 року представник ТОВ «Іннова Фінанс» за довіреністю Шведка Д. І. звернулася до Московського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» з клопотанням про витребування доказів, а саме: з АТ «Універсал Банк» та АТ КБ ПриватБанк виписку з особового рахунку відповідача. Клопотання обґрунтовано тим, що позивачу відомо про наявність таких рахунків у відповідача: 1. Назва Банку: АТ «Універсал Банк» (Monobank) Номер картки: НОМЕР_1 ; 2. Назва Банку: АТ КБ ПриватБанк Номер картки: НОМЕР_2 . Також, позивачу відомі такі дані: Дата транзакції: 08.03.2024 20:33:11, сума: 13 244,00 грн. Позивач зазначає, що не має змоги самостійно отримати зазначені докази, оскільки Банк надає такі документи лише за ухвалою суду щодо їх витребування, позичальник не може надати первинний банківський документ про перерахунок суми позики, так як дана транзакція є банківською таємницею.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2024 року відкрито провадження у справі; встановлено строки для подання заяв по суті справи; задоволено клопотання про витребування доказів.

21 листопада 2024 року до суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач заначила, що 08.03.2024 нею була сплачена сума у розмірі 13244,00 грн. З посиланням на положення ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування», вказала, що після сплати 08.03.2024 року 13244,00 грн позивач був зобов`язаний розподілити цю суму порівну між тілом кредиту та процентами, а саме 6622,00 грн направити на закриття тіла кредиту. Відтак, після 08.03.2024 року проценти мали нараховуватись вже від тіла кредиту, яке становить 7378,00 грн, а кінцева сума заборгованості становить 48964,80 грн. При цьому, відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Відтак, сума заборгованості Відповідача становить 21000,00 грн, а з урахуванням сплачених 13244,00 грн 7756,00 грн. Крім цього, у зв`язку з тяжким фінансовим станом, відсутністю роботи, відсутністю регулярного стабільного доходу Відповідач не в змозі виконати свої боргові зобов`язання у повному обсязі перед Позивачем. Загальна кількість мікрофінансових організацій, в яких Відповідач має заборгованість сягає більше 10 організацій, що значно ускладнює процес сплати заборгованості.

Також, у відзиві зазначено, що згідно ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит. 31 жовтня 2024 року адвокатом Федасюк Анною Анатоліївною в порядку ст. 20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», яка діяла в інтересах Відповідача, було подано до Позивача адвокатський запит про можливість списання відсотків, штрафів та пені з метою погашення тіла кредиту рівними частинами на умовах реструктуризації. Таким чином, Відповідач має право на пільги, встановлені Законом України, а саме списання відсотків за користування кредитом. З огляду на те, що 08.03.2024 року Відповідачем було сплачено 13244,00 грн, сума боргу на сьогоднішній день становить 756,00 грн. З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просить ухвалити рішення про стягнення з неї заборгованості у розмірі 756,00 грн.

25 листопада 2024 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. У відповіді зазначено, що 08 березня 2024 року Відповідачем була здійснена часткова сплата заборгованості перед Позивачем у розмірі 13244,00 грн. Відповідач вважає, що Позивач був зобов`язаний розподілити цю суму порівну між тілом кредиту та процентами, а саме 6622 грн направити на закриття тіла кредиту. Але, у ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування» не вказано у яких пропорція Позивач має розподілити сплачену Відповідачем суму коштів. Отже, Позивач зарахував дану суму за заборгованість за процентами. Розрахунок заборгованості за користування кредитом ОСОБА_1 здійснювався за такої формулою:

(тіло кредиту х процентна ставка за договором х кількість днів прострочення)

(14 000 х 2,5% х 264) = 92 400,00 грн. загальна заборгованість за процентами;

92 400,00 13 244,00 = 79 156,00 грн. заборгованість за процентами, з урахуванням часткової сплати;

79 156,00 + 14 000,00 = 93 156,00 грн. загальна заборгованість за договором № від 06.02.2024 року.

Щодо права Відповідача на пільги, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та просить повністю списати проценти за користування кредитом, так як чоловік ОСОБА_1 військовий. Але, згідно листа Національного Банку України (далі- НБУ) від 30.09.2024 року, цитата:

«Стосовно визначення моменту застосування пільг, визначених пунктом 15 статті 14 Закону про захист військовослужбовців, зазначаємо таке. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В офіційному тлумаченні частини першої статті 58 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09 лютого 1999 року) зазначено, що дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Аналіз судової практики та роз`яснень Верховного Суду та Конституційного Суду України дає підстави зробити такі висновки стосовно застосування конституційного принципу незворотності дії закону у часі, зокрема:

1) реалізація права особи має здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження волевиявлення такої особи у формі конкретних дій (звернення до суб`єкта владних повноважень тощо);

2) право не може існувати на майбутнє; нереалізовані права (неотримана пільга, неоформлений статус тощо) особи не накопичуються протягом дії закону, який в подальшому втратив чинність або був змінений;

3) не можна позбавити особу набутого статусу, але можна, виключно шляхом прийняття закону та з безумовним дотриманням принципу верховенства права та його основних елементів змінити механізм використання такого статусу (механізм реалізації права), у тому числі зменшити розмір фінансових виплат/пільг, обмежити право особи на перерахунок певних соціальних виплат тощо;

4) розпочатий процес реалізації права, повинен бути завершений з моменту втрати відповідного права;

5) особливістю дії у часі норм процесуального права є те, що така дія має негайний характер, і це означає обов`язок застосування норми, яка була чинною на момент здійснення відповідної процесуальної дії (більш пізня норма процесуального права скасовує дію попередньої норми, яка регулює ті самі відносини).

Закон України від 11 квітня 2024 року № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» набрав чинності 18 травня 2024 року.

Таким чином, пільги для дружин (чоловіків) військовослужбовців, визначені пунктом 15 статті 14 Закону про захист військовослужбовців, застосовуються з 18 травня 2024 року.»

Отже, з урахуванням викладеного, позивач здійснив перерахунок заборгованості ОСОБА_1 , який становить 36456,00 грн, з яких 14000,00 грн тіло кредиту; 102 дня кількість днів з 06 лютого 2024 року по 18 травня 2024 року; 35700,00 грн загальна заборгованість за процентами; 2,5% - процентна ставка за договором. 14000,00 грн х 2,5% х 102 = 35700,00 грн загальна заборгованість за процентами за користування кредитом. 35700,00 13244,00 = 22456,00 грн заборгованість за процентами, з урахуванням часткової сплати. 22456,00 + 14000,00 = 36456,00 грн. загальна заборгованість за Договором, з урахуванням часткової сплати.

25 листопада 2024 року до суду від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій остання просить стягнути з ОСОБА_1 36456,00 грн заборгованість за договором позики та 2422,40 грн судового збору.

02 грудня 2025 року до суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, які тотожні за змістом, що викладені у відзиві.

23 грудня 2024 року до суду від АТ КБ «Приватбанк» надійшли витребувані судом докази, а саме виписка по рахунку.

27 грудня 2024 року до суду від АТ «Універсал Банк» надійшли витребувані судом докази, а саме виписки по рахунках.

У судове засідання сторони не з`явилися, повідомлялися належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, встановив таке.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

06 лютого 2024 року між ТОВ «Іннова фінанс» ОСОБА_1 укладено Договір про надання грошових коштів у позику № в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», з урахуванням особливостей, передбачених ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Зі змісту Договору позики, разом із Правилами надання споживчих кредитів, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений.

Відповідно до п. 1 Договору позики Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Позику на суму у розмірі: 14 000,00 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нараховані згідно п.1.3., п.1.4. та/або 1.5. цього Договору, його додатків. Зокрема, тип позики Кредит; мета отримання кредиту для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльності, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; строк Позики (строк дії Договору) 30 днів; дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов Програми Лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» 1,99 % на день (726,35 % річних); процентна ставка Позаакційна (базова) в день 2,99% на день (1091,35% річних) фіксована; дата надання позики 06.02.2024; дата повернення позики 07.03.2024.

Відповідно до п. 1.9. договору Позики, Договір підписується електронним підписом Позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов Позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням пропозицією укласти Договір. На вказану Позичальником електронну пошту або смс повідомленням надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання Договору, що згенерований під час проходження Позичальником процедури укладення Договору. Позичальник, приймаючи пропозицію Позикодавця укласти Договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором шляхом натискання кнопки «підписати». Сформовані таким чином електронні підписи Позичальника та Позикодавця накладені на Договір. Після підписання такими електронними підписами Договору його умови вважаються прийнятими, а Договір є укладеним.

Згідно роздруківки з електронної пошти позивача , з якою відправлено на електронну пошту відповідачу - одноразові ідентифікатори для підпису договору позики № та паспорту споживчого кредиту.

Зазначені одноразові ідентифікатори вказані також в договорі позики та паспорті споживчого кредиту після його підписання сторонами.

У відповідності до п. 1.4, 1.4.1., 1.5., 1.5.1, Договору Позики:

на період строку, визначеного п. 1.2. Договору, нарахування процентів здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,99% (з урахуванням Програми Лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», Правил акції ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» «Повторний кредит») від суми Позики за кожний день користування Позикою;

у межах строку Позики, якщо відбулася пролонгація відповідно до п.1.3. цього Договору застосовується позаакційна (базова) процентна ставка визначена у пункті 1.1.5. цього Договору з першого дня дії Договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між Сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням Строку Позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між Сторонами та відображаються Позичальнику в особистому кабінеті.

у випадку користування Позикою понад строк, встановлений п. 1.2. Договору, з наступного дня після спливу строку вказаного в п. 1.2 цього Договору умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,99 % на день (з урахуванням Програми Лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», Правил акції ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» «Повторний кредит») перераховуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Позаакційна (Базова) процентна ставка у розмірі 2,99% на день від суми Позики за кожен день користування Позикою з першого дня дії Договору.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Приписами ст. 12 цього Закону передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Договір, укладений у електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19; від 23.03.2020 у справі № 404/502/18; від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19.

З матеріалів справи слідує, що факт перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача, ОСОБА_1 не оспорюється та підтверджується квитанцією ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 19759-1354-86186058 від 06.02.2024.

Аналіз наданих позивачем доказів у їх сукупності дає підстави для висновку, що ТОВ «Іннова Фінанс» виконало прийняті на себе зобов`язання в повному обсязі, надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 14000,00 грн, відповідно до умов договору надання грошових коштів у позику № від 06.02.2024, що підтверджується даними наданого суду розрахунку заборгованості, що в свою чергу також не спростовано відповідачем у справі.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Водночас, пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у редакції від 18.05.2024 року, військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 12.02.2022 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_3 , після укладення шлюбу прізвище відповідача змінено на « ОСОБА_4 ».

Позивачем на підтвердження того, що її чоловік проходить військову службу надала копію першої сторінки посвідчення офіцера НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 та копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_4 , виданого 25.05.2021.

Проте, суд зауважує, що відповідачем не надано доказів, що її чоловік ОСОБА_3 проходить військову службу, оскільки копії вищезазначених документів не свідчать про проходження дійсної військової служби. Такими доказами є встановленої форми довідка про проходження військової служби або копія відповідних сторінок військового квитка та/або посвідчення офіцера.

Разом з цим, позивачем здійснено перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за власної ініціативи. Відтак, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором надання грошових коштів у позику № від 06.02.2024 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 36456,00 грн, з яких: 14000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 22456,00 грн заборгованість за відсотками за період з 19.03.2024 року по 18.05.2024 року, з урахуванням часткової сплати заборгованості.

Суд приймає до уваги надані позивачем розрахунки заборгованості, оскільки власні розрахунки ОСОБА_1 грунтуються на помилковому тлумаченню положень законодавства. Дана позиція суду відповідає позиції, що міститься у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 753/16745/15-ц.

Отже, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, оскільки заява позивача про зменшення розміру позовних, подана з порушенням вимог ст. 183 ЦПК України (не надано доказів надсилання такої заяви відповідачу), відтак суд розглянув справу за первісними позовними вимогами.

Щодо доводів відповідача про застосування ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування», суд зазначає таке.

Відповідно до вказаної статті, у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості:

1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом;

2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом;

3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо порушення позивачем порядку черговості погашення заборгованості, оскільки як і визначено у вказаній статті, позивачем зарахована сплачена 08.03.2024 відповідачем сума у розмірі 13244,00 суму за заборгованість за процентами. На переконання суду, такі дії позивача відповідають правилам, що визначені статтею 19 Закону України «Про споживче кредитування».

Крім цього, суд зауважує, що Верховний Суд у постанові від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача, тому висновки суду про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими.

На підставі наведеного вище, виходячи з «балансу ймовірностей» як стандарту доказування, котрий ЄСПЛ у рішенні «J.K. AND OTHERS v. SWEDEN» (заява № 59166/12) 23.08.2016 визнає притаманним саме цивільним справам, відповідно до якого доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав, суд доходить висновку про те, що між сторонами існують правовідносини в сфері кредитування. Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши позивачу кредитні кошти. Відповідач зі своєї сторони взяті на себе зобов`язанні виконував неналежним чином, в результаті чого утворилася заборгованість на суму 36456,00 грн, яка порушує права та законні інтереси позивача, відтак такі права підлягають відновленню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 8 від 28.10.2024, а позовні вимоги з урахуванням їх первинної редакції, задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог, у розмірі 947,89 грн.

Керуючись ст. 4, 12, 76 81, 89, 141, 258, 259, 263 265, 268, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» заборгованість за кредитним договором № від 06 лютого 2024 року у розмірі 36456 (тридцять шість тисяч чотириста п`ятдесят шість) грн. 00 коп.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» судовий збір у розмірі 947 (дев`ятсот сорок сім) грн. 89 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Болсуновська, 8, поверх 9.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення буде складено та підписано 03 березня 2025 року.

Суддя Михайло ВЛАСЕНКО