_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-др/947/29/25
Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 21.01.2025р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) вартість компенсації частини автомобілю Toyota Corolla 2009 року випуску державний номерний знак НОМЕР_3 у сумі 130189,50 грн.

Представник позивача адвокат Нікітіна Г.Е. подала до суду заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат та витрат на правничу допомогу у сумі 15000 грн. та витрат по сплаті судового збору 1400 грн.

Представник відповідача проти задоволення заяви заперечував, просив її повернути без розгляду у зв`язку з відсутністю доказів надсилання копії заяви стороні відповідача.

Учасники справи у засідання не прибули, просили проводити засідання без їх участі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно частин 1,2 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Між адвокатом Нікітіною Г.Е. та позивачкою 30.10.2023р. укладено Договір про надання праввової допомоги №30/10, який є відплатним.

До матеріалів адвокатом доданий акт №24/01 наданих послуг від 24.01.2024р., згідно якого надання юридичних консультацій, підготовка та складання відзиву та участь у судових засіданнях визначена у сумі 15000 грн., які квитанцією до прибуткового касового ордеру №24/01 сплачені позивачкою у повному обсязі 24.01.2024р.

Також у матеріалах справи наявні докази сплати позивачем судового збору на загальну суму 1400 грн.

У рішеннях ЄСПЛ умовою для стягнення судових витрат зі сторони, що програла, є наявність факту їх сплати позивачем.

Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір був обґрунтованим (див., наприклад, п. 30 рішення у справі Bottazzi v. Italy). Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд, не може бути обов`язковою для суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (див. також п. 55 рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Iatridis v. Greece).

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, із зазначеного вище вбачається, що прибутковий касовий ордер є підставою для приймання готівки, а про сам факт її приймання свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру.

Таким чином, враховуючи те, що судом при винесенні рішення у даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу та витрат по сплаті судового збору не вирішувалось, відсутність заперечень з боку сторони відповідача щодо розміру судових витрат, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника відповідача та стягненню з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

Щодо посилань сторони відповідача на повернення заяву без розгляду суд зауважує, що до заяви про ухвалення додаткового рішення надавався документ, який свідчить про відправку такою заяви з описом з додатками на адресу відповідача, а тому ці доводи суд вважає неспроможними.

Керуючись ст.246, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу 15000 грн. та витрати по сплаті судового збору 1400 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання, шляхом подачі апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Суддя Я. В. Бескровний