справа № 278/5005/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І.,
учасники справи:
позивач - керівник Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області,
відповідач - ОСОБА_1 ,
третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «АТОМ-АГРО»,
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2023 року у складі судді Татуйка Є. О. та постанову Житомирського апеляційного суду від 20 червня 2024 року у складі колегії суддів: Трояновської Г. С., Павицької Т. М., Борисюка Р. М.,
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2023 року керівник Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області (далі - Тетерівської сільради)звернувся з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору, витребування майна та скасування державної реєстрації права власності.
Рішенням Тетерівської сільради № 1173 від 22 грудня 2021 року ОСОБА_1 передано в оренду зазначену земельну ділянку для сінокосіння і випасання худоби для городництва строком на 20 років. На підставі вказаного рішення між Тетерівською сільрадою та ОСОБА_1 укладений договір оренди спірної земельної ділянки строком на 20 років для сінокосіння, випасання худоби та городництва. Право оренди за ОСОБА_1 зареєстровано 17 серпня 2022 року у реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 47651591.

В подальшому, на підставі заяви ОСОБА_1 від 14 листопада 2022 року рішенням Тетерівської сільради № 1412 від 15 листопада 2022 року спірну земельну ділянку передано в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю «АТОМ-АГРО» (далі - ТОВ «АТОМ-АГРО»), засновником якого є ОСОБА_1 .

Вказані рішення Тетерівської сільради прийняті, а договір оренди земельної ділянки укладений з порушенням норм чинного земельного законодавства. Спірна земельна ділянка всупереч вимог частини п`ятої статті 136 ЗК України передана в оренду ОСОБА_1 без проведення земельних торгів, так як фактично рішеннями Тетерівської сільради № 1172 та № 1173 від 22 грудня 2021 року була вилучена з переліку земельних ділянок комунальної власності, що виставляються на земельні торги для продажу права оренди та одночасно передана в оренду ОСОБА_1 .

Всупереч положень частини першої статті 36 ЗК України вся земельна ділянка площею понад 87 га ОСОБА_1 була надана без будь-яких обмежень, зокрема, і для городництва, хоча чинним законодавством передбачений розмір такої земельної ділянки - 0,6 га.

Оскільки спірна земельна ділянка комунальної власності передана без проведення земельних торгів в оренду приватним суб`єктам, така ситуація порушує земельні права та інтереси Тетерівської об`єднаної територіальної громади, а отже і інтереси держави та потребує вжиття заходів до їх захисту.

Рішення Тетерівської ради Житомирського району № 1173 від 22 грудня 2021 року прийнято з порушенням вимог земельного законодавства, тому, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19, договір оренди земельної ділянки від 01 лютого 2022 року, укладений між ОСОБА_1 та Тетерівською сільрадою, слід визнати недійсним. А тому земельна ділянка підлягає поверненню Тетерівській об`єднаній територіальній громаді в особі Тетерівської сільради, а запис № 47651591 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0857 за ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Прокурор просив:

визнати недійсним договір оренди землі від 01 лютого 2022 року, укладений між Тетерівською сільрадою та ОСОБА_1 про передачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0857;

зобов`язати ОСОБА_1 повернути Тетерівській сільраді земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0857;

скасувати державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0857 за ОСОБА_1 (запис про інше речове право № 47651591 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно).

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 23 жовтня 2023 року залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог ТОВ «АТОМ-АГРО».

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2023 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 01 лютого 2022 року, укладений між Тетерівською сільрадою та ОСОБА_1 про передачу в оренду земельної ділянки площею 87,6767 га з кадастровим номером :01:000:0857 сільськогосподарського призначення.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути Тетерівській сільраді земельну ділянку площею 87,6767 га з кадастровим номером :01:000:0857 сільськогосподарського призначення.

Скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 87,6767 га з кадастровим номером :01:000:0857 сільськогосподарського призначення за ОСОБА_1 (запис у реєстрі № 47651591).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Житомирської обласної прокуратури судові витрати у розмірі 8 052 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що спірна земельна ділянка, яка була включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які можуть бути продані на земельних торгах, у подальшому, безпідставно була спочатку виключена з цього переліку, а потім передана в оренду. Не дотримання радою порядку передачі земельної ділянки в оренду, минуючі земельні торги, нівелює визначений порядок і дає підстави скасувати державну реєстрацію права оренди за відповідачем, як такого, що здійснено у порушення законодавства України. З урахуванням попереднього висновку суду щодо основної вимоги, суд вважав правильними заявлені прокурором вимоги про повернення земельної ділянки у комунальну власність громади, як ефективний спосіб захисту порушених прав держави в особі територіальної громади. Суд не прийняв до уваги доводи відповідача про наявність підстав у ради для передачі спірної земельної ділянки в оренду, оскільки вона не була включена у відповідні лоти торгів. Такі твердження відповідача є надуманими. Наявність рішення про включення спірної ділянки до вказаного переліку не вимагає додаткових дій з даного приводу аби підтвердити її дійсний перехід.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Житомирського апеляційного суду від 20 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути Тетерівській сільраді земельну ділянку площею 87,6767 га з кадастровим номером :01:000:0857 сільськогосподарського призначення.

Скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 87,6767 га з кадастровим номером :01:000:0857 сільськогосподарського призначення за ОСОБА_1 (запис у реєстрі № 47651591).

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь Житомирської обласної прокуратури судові витрати у розмірі 5 368 грн.

Постанова суду мотивована тим, що:

щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін

предметом позову у цій справі є вимоги немайнового характеру - визнання недійсним договору оренди землі, зобов`язання відповідача повернути Тетерівській сільраді земельну ділянку та скасування державної реєстрації іншого речового права. Проте, суд першої інстанції при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін не вказав, що предмет позову, немайновий характер справи вказує на не належність цієї справи до переліку справ, що підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження (частина четверта статті 274 ЦПК України). Апеляційний суд зазначив, що, враховуючи значення справи для сторін, категорію та складність справи, суспільний інтерес, цю справу неможливо віднести до категорії незначної складності, а судом першої інстанції безпідставно відмовлено з задоволенні клопотання відповідача щодо проведення розгляду справи з повідомленням сторін у судовому засіданні;

щодо повноваження прокурора звертатися з позовом у цій справі

на виконання вимог частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» Житомирською окружною прокуратурою 31 травня 2023 року на адресу Тетерівської ради Житомирського району було направлено повідомлення № 51-84-4017-Вих-23, в якому зазначено про порушення норм земельного законодавства при передачі земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 із вимогою їх усунути та про наміри звернутись з позовом в інтересах держави у разі відсутності відповідної реакції з боку Тетерівської сільради. Згідно з листом-відповіддю Тетерівської сільради від 12 червня 2023 року № 394 повідомлено про розгляд заяви ОСОБА_1 від 07 червня 2023 року про скасування рішення № 1412 22 сесії 2 скликання Тетерівської сільської ради від 15 листопада 2022 року «Про надання згоди на передачу земельної ділянки сільськогосподарського призначення в суборенду». Інших відомостей щодо усунення порушень земельного законодавства у листі не вказано.

отже, прокурором вжито заходів до спонукання Тетерівської сільради вжити належних заходів щодо захисту прав територіальної громади у розпорядженні земельною ділянкою комунальної власності шляхом звернення до суду, однак такі заходи не були вжиті, внаслідок чого у прокурора були підстави для представництва інтересів територіальної громади в особі Тетерівської сільради у суді;

посилання в апеляційній скарзі на те, що прокурор повинен був зазначити орган місцевого самоврядування відповідачем у справі з огляду на обґрунтування позову щодо незаконності рішення ради про вилучення з переліку спірної земельної ділянки комунальної власності, апеляційний суд відхилив та вказав, що це не є перешкодою для розгляду справи, так як відповідна вимога щодо визнання таких рішень незаконними та їх скасування прокурором не заявлялася. Крім того, це не може перешкодити розгляду позовних вимог про визнання недійсним договору оренди, де прокурор діяв в інтересах ради, як сторони договору, і такі вимоги можуть забезпечити ефективний захист інтересів територіальної громади у випадку їх порушення стороною договору та бездіяльності ради щодо належного захисту інтересів територіальної громади. З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що належним позивачем є ГУ Держгеокадастру в Житомирській області колегія суддів також відхилила. Вимогу про визнання недійсним договору може заявити як його сторона, так й інша заінтересована особа. Оскільки стороною спірного договору оренди є ОСОБА_1 , то прокурор обгрунтовано визначив його як відповідача;

щодо суті спору

спірна земельна ділянка рішенням Тетерівської сільради № 181 від 20 квітня 2021 року була включена до переліку земельних ділянок комунальної власності, що виставляються на земельні торги для продажу права оренди. Проте, всупереч вимог частини п`ятої статті 136 ЗК України, рішеннями сесії сільської ради № 1172 та № 1173 від 22 грудня 2021 року ця земельна ділянка була виключена із вказаного переліку та фактично одночасно передана в оренду ОСОБА_1 , тому вказані рішення є незаконними;

крім того, в порушення частини другої статті 134 ЗК України, частини першої статті 36 ЗК України відповідно до спірного договору та рішень сільської ради вся земельна ділянка площею 87,6767 га передана ОСОБА_1 для здійснення городництва без будь-яких обмежень та умов, що є свідченням порушення сторонами вимог щодо обов`язковості продажу земель комунальної власності або прав на них на земельних торгах при укладенні оспорюваного договору. Дії ОСОБА_2 направлені на внесення змін до договору щодо виключення можливості використання земель для городництва вчинені лише після пред`явлення позову прокурором;

оскільки земельні торги проведені не були, спірна земельна ділянка була надана в оренду відповідачу за оспорюваним договором оренди без дотримання конкурентних засад, вказаний договір спрямований на незаконне заволодіння земельною ділянкою комунальної власності, тому відповідно до частин першої, другої статті 228 ЦК України є нікчемним. Таким чином позовна вимога про визнання спірного договору недійсним не підлягає задоволенню;

водночас, оскільки колегія суддів дійшла висновку про нікчемність спірного договору оренди, а відтак і про відсутність права оренди відповідача ОСОБА_1 , тому позовна вимога до відповідача ОСОБА_1 , спрямована на повернення земельної ділянки до комунальної власності та скасування державної реєстрації права оренди відповідача підлягає задоволенню (правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц та від 20 липня 2022 року у справі № 923/196/20);

доводи відповідача про те, що у його власності як фізичної особи перебуває 37 голів худоби, що підтверджується відповідними Паспортами, є безпідставними, оскільки відповідне оформлення Паспортів на фізичну особу ОСОБА_1 відбулося лише після повідомлення прокурора про виявлені порушення вимог закону та інтересів територіальної громади. До того ж у зазначених Паспортах відсутні обов`язкові відмітки;

доводи апеляційної скарги про те, що Держгеокадастр повинен виступати як позивач не можуть бути враховані, оскільки Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року, в редакції чинній на момент пред`явлення позову, не передбачено повноважень Держгеокадастру на звернення до суду з позовом про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок комунальної власності;

аргументи ОСОБА_1 про зазначення відповідачем у справі органу місцевого самоврядування не є обгрунтованими, оскільки в позові не ставилась вимога про скасування рішень сесії Тетерівської сільради.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У липні 2024 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 20 червня 2024 року скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що:

суди залишили поза увагою, що у прокурора відсутні повноваження на звернення з позовом у цій справ, оскільки спір виник безпосередньо між державою та Тетерівською сільрадою у відносинах дотримання встановленого законом порядку передачі земельної ділянки у користування, тому Тетерівська сільрада у цій справі не є компетентним органом, який був зобов`язаний здійснювати захист інтересів держави. В рамках розгляду цієї справи має бути, зокрема, скасовано рішення Тетерівської сільради про виключення земельної ділянки з переліку земельних ділянок комунальної власності, що виставляються на торги, тому Тетерівська сільрада повинна бути відповідачем/співвідповідачем;

суди не врахували, що саме до повноважень Держгеокадастру належить здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. З огляду на що, прокурор був зобов`язаний повідомити про майбутнє звернення до суду саме Держгеокадастр;

рішення Тетерівської сільради № 1172 від 22 грудня 2021 року про виключення земельної ділянки з переліку земельних ділянок комунальної власності, що виставляються на торги не скасоване, тому вважається, що земельна ділянка виключена з переліку земельних ділянок, що виставляються на торги, внаслідок чого, теоретично, ОСОБА_1 може знову звернутися до Тетерівської сільради щодо передачі спірної земельної ділянки в користування (оренду);

поза увагою судів залишилося те, що у рішенні Тетерівської сільради відсутні будь-які відомості про те, що спірна земельна ділянка вилучається для передачі в оренду ОСОБА_1 або іншій, третій особі, тобто вказане рішення є внутрішньовольовим рішенням Тетерівської сільради, прийняття якого не заборонено частиною п`ятою статті 136 ЗК України. Оскільки земельна ділянка на час передачі її в оренду відповідачу не була включена до переліку та не була виставлена на земельні торги, обмеження, що передбачені частиною п`ятою статті 136 ЗК України, не підлягали застосуванню до таких правовідносин;

суди не врахували, що недійсність положення договору про можливість використання земельної ділянки за призначенням: «для городництва», не тягне за собою недійсність договору у цілому, оскільки укладений договір оренди землі передбачав можливість використовувати спірну земельну ділянку також за призначенням: «для сінокосіння та випасання». Крім того, ОСОБА_1 звернувся до Тетерівської сільради з метою виключення положення про городництво з договору оренди землі;

крім того, відсутній висновок Верховного Суду з приводу застосування частини п`ятої статті 136 ЗК України, а саме: «Чи може орган місцевого самоврядування (міська/селищна/сільська рада) з дотриманням частини п`ятої статті 136 ЗК України до моменту виставлення земельної ділянки на земельні торги, виключити таку земельну ділянку з переліку земельних ділянок комунальної власності, що виставляються на земельні торги та, в подальшому, передати таку земельну ділянку у власність/користування без проведення земельних торгів у відповідності до частини другої статті 134 ЗК України?».

Аналіз змісту касаційної скарги свідчить про те, що судові рішення оскаржуються в частині задоволених позовних вимог про зобов`язанння повернути земельну ділянку та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, тому в іншій частині не оскаржуються та в касаційному порядку не переглядаються.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 30 липня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано справу з суду першої інстанції.

У серпні 2024 року матеріали цивільної справи № 278/5005/23 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 30 липня 2024 року зазначено, що касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 573/1822/16-ц, від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18, від 01 червня 2021 року у справі № 925/929/19, від 05 липня 2023 року у справі № 912/2797/21, від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18, від 20 липня 2022 року у справі № 910/5201/19, від 17 квітня 2019 року у справі № 573/1822/16-ц, від 26 жовтня 2021 року у справі № 906/260/21, від 30 листопада 2022 року у справі № 334/7687/21, відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України).

Фактичні обставини

Суди встановили, що Тетерівська сільрада є власником земельної ділянки площею 87,6767 га з кадастровим номером :01:000:0857, яка є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення комунальної форми власності, право власності зареєстровано 24 жовтня 2013 року.

20 квітня 2021 року Тетерівською сільрадою прийнято рішення № 181 «Про затвердження переліку земельних ділянок комунальної власності, що виставляються на земельні торги для продажу права оренди із зміною цільового призначення» та затверджено перелік земельних ділянок комунальної власності, що виставляються на торги для продажу права оренди із зміною цільового призначення, в тому числі і на спірну земельну ділянку. Надано дозвіл на зміну цільового призначення земельних ділянок комунальної власності згідно Переліку із земель запасу на землі для ведення фермерського господарства. Замовлено нормативно-грошову оцінку земель комунальної власності відповідно до Переліку.

20 грудня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву на ім`я голови Тетерівської сільради про надання йому земельної ділянки в оренду строком на 21 рік для сінокосіння, випасання худоби та городництва, зокрема, і земельну ділянку із кадастровим номером :01:000:0857 площею 87,6767 га із цільовим призначенням - сільськогосподарське.

Рішенням Тетерівської сільради № 1172 від 22 грудня 2021 року внесено зміни до рішення сьомої сесії II скликання Тетерівської сільради № 181 від 20 квітня 2021 року, а саме вирішено: вилучити із Переліку земельних ділянок комунальної власності (у новій редакції), що виставляються на земельні торги для продажу права оренди із зміною цільового призначення, земельну ділянку площею 87,6767 га за кадастровим номером: :01:000:0857 та земельну ділянку площею 107,377 га за кадастровим номером: :01:000:0855. Затверджено Перелік земельних ділянок комунальної власності (у новій редакції), що виставляються на земельні торги для продажу права оренди із зміною цільового призначення, що додається. Надано дозвіл на зміну цільового призначення земельних ділянок комунальної власності згідно Переліку із земель запасу на землі для ведення фермерського господарства. Замовлено нормативно-грошову оцінку земель комунальної власності відповідно до Переліку.

Рішенням Тетерівської сільради № 1173 від 22 грудня 2021 року вирішено передати в оренду земельну ділянку площею 87,6767 га, кадастровий номер :01:000:0857 для сінокосіння і випасання худоби та для городництва за межами населеного пункту с. Старошийка Тетерівської сільради строком на 20 років та встановити орендну плату в розмірі 8% від нормативно - грошової оцінки цієї земельної ділянки. Орендарю ( ОСОБА_3 ) замовити виготовити агрохімічний паспорт вищевказаної земельної ділянки.

01 лютого 2022 року між Тетерівською сільрадою та ОСОБА_1 укладений договір оренди земельної ділянки площею 87,6767 га з кадастровим номером :01:000:0857 сільськогосподарського призначення.

17 серпня 2022 року за ОСОБА_1 зареєстровано право оренди на земельну ділянку площею 87,6767 га, кадастровий номер :01:000:0857, запис про інше речове право № 47651591.

14 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Тетерівської сільради про надання дозволу на передання спірної земельної ділянки у суборенду ТОВ «АТОМ-АГРО». Засновником і кінцевим бенефіціаром зазначеного товариства є ОСОБА_1 .

Рішенням Тетерівської сільради № 1412 від 15 листопада 2022 року вирішено надати ОСОБА_1 згоду на передачу в суборенду TOB «АТОМ-АГРО» земельну ділянку площею 87,6767 га з кадастровим номером :01:000:0857 для сінокосіння і випасання худоби та для городництва за межами населеного пункту с. Старошийка Тетерівської сільської ради, без зміни її цільового призначення.

07 червня 2023 року ОСОБА_1 подав до Тетерівської сільради заяву, в якій просив скасувати рішення про надання згоди на суборенду земельної ділянки. Станом на 12 червня 2023 року державний реєстр речових прав на нерухоме майно не містив відомостей про права оренди ТОВ «АТОМ-АГРО» на спірну земельну ділянку.

Рішенням Тетерівської сільради № 1622 від 05 липня 2023 року скасовано рішення двадцять другої сесії II скликання Тетерівської сільради № 1412 від 15 листопада 2022 року «Про надання згоди на передачу земельної ділянки сільськогосподарського призначення в суборенду» за кадастровим номером: :01:000:0857; площею 87,6767 га.

Довідкою Тетерівської сільради від 02 травня 2023 року № 401 підтверджується, що ОСОБА_1 має у приватній власності сільськогосподарських тварин - корови - 28 шт, свині- 5 шт, бугаї плідники - 1 шт, коні - 1 шт, вівці - 5 шт.

15 червня 2023 року ДП «АГЕНСТВО З ІДЕНТИФІКАЦІЇ І РЕЄСТРАЦІЇ ТВАРИН» надало інформацію про те, що у Єдиному державному реєстрі тварин відсутня інформація про наявність тварин у ТОВ «АТОМ-АГРО», оскільки дана юридична особа не зареєстрована як власник тварин. ОСОБА_1 , зареєстрований як власник тварин, однак станом на 14 червня 2023 року відомості про тварин у вказаного громадянина відсутні.

23 жовтня 2023 року відповідач скерував до органу місцевого самоврядування заяву, якою просив виправити описку в рішенні Тетерівської сільради № 1173 та виключити відомості про городництво як цільове призначення спірної земельної ділянки, переданої в оренду.

21 вересня 2023 року відповідачеві видані паспорти на велику рогату худобу. Відомості щодо переміщення таких тварин, зокрема, попереднього власника, документи не містять.

Позиція Верховного Суду

Щодо звернення прокурора до суду в інтересах держави

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом (пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України).

Таким є Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру».

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзац 1 і 2 частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Тлумачення частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє зробити висновок, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: (а) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; (б) у разі відсутності такого органу.

Згідно з частиною четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії (абзаци 1 - 4 частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (провадження № 14-206цс21) зазначено, що:

«8.8. […] прокурор може звертатися до суду в інтересах держави в особі органу державної влади чи місцевого самоврядування, зокрема, тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема, будь-яка сторона правочину, відповідний орган може бути позивачем. У такій ситуації прокурор для представництва інтересів держави в особі компетентного органу як сторони правочину має продемонструвати, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів, не реагуючи на повідомлення прокурора про наявність підстав для звернення до суду (абзац третій частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»). Близькі за змістом висновки сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 27 січня 2021 року у справі № 917/341/19.

8.9. Велика Палата Верховного Суду вважає, що, оскаржуючи рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування та правочин щодо розпорядження майном прокурор вправі звернутися до суду або як самостійний позивач в інтересах держави, визначивши такий орган відповідачем (коли оскаржується рішення останнього), або в інтересах держави в особі відповідного органу, зокрема тоді, коли цей орган є стороною (представником сторони) правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. У разі задоволення вимоги про визнання недійсним правочину та про повернення отриманого за ним (наприклад, земельної ділянки) чи про витребування майна від набувача, таке повернення та витребування відбувається на користь держави чи територіальної громади, від імені яких відповідний орган може діяти тільки як представник. Такі висновки узгоджуються із постановами Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц, від 15 січня 2020 року у справі № 698/119/18, від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17.

8.10. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відступає від викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27 січня 2021 року у справі № 917/341/19, на яку посилається заявниця у касаційній скарзі, висновку про те, що прокурор має діяти у процесі в інтересах держави тільки в особі сільської ради, якщо він звернувся одночасно з вимогами про визнання незаконним і скасування її рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передання земельної ділянки в оренду, про визнання незаконним і скасування рішення сільради про продовження відповідного договору оренди, про визнання недійсними і припинення на майбутнє договору оренди землі та додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, а також про зобов`язання орендаря повернути територіальній громаді в особі сільради земельну ділянку шляхом підписання акта приймання-передачі. Зазначений висновок не узгоджується з наведеними вище висновками Великої Палати Верховного Суду.

8.11. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що у кожному випадку звернення до суду в інтересах держави, перед тим, як визначити коло відповідачів, прокурор має встановити, насамперед: (а) суб`єкта, якому належать повноваження звертатися до суду за захистом відповідного права або інтересу; (б) ефективний спосіб захисту такого права чи інтересу; (в) залежно від установленого - коло відповідачів. При цьому слід мати на увазі, що вимогу про визнання недійсним договору може заявити як його сторона, так й інша заінтересована особа. Крім того, якщо земельна ділянка має одночасно декілька цільових призначень (наприклад, належить і до земель водного фонду як прибережна захисна смуга, і до земель природно-заповідного фонду, будучи частиною території чи об`єкта такого фонду), то залежно від підстав позову повноваження захищати інтерес держави у використанні такої ділянки за відповідним призначенням може належати різним суб`єктам (як органам державної влади, так і місцевого самоврядування)».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21) зазначено, що:

«прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Якщо після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України. Такі правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 вересня 2023 року у справі № 926/54/22 зазначено, що: «якщо попереднє листування свідчить про те, що воно мало характер інформування відповідного органу про вже раніше виявлені прокурором порушення, і такий орган протягом розумного строку на зазначену інформацію не відреагував або відреагував повідомленням про те, що він обізнаний (у тому числі до моменту отримання інформації від прокурора) про порушення, але не здійснював та/або не здійснює та/або не буде здійснювати захист порушених інтересів, то у такому випадку наявні підстави для представництва, передбачені абзацом 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру». У такому разі дотримання розумного строку після повідомлення про звернення до суду не є обов`язковим, оскільки дозволяє зробити висновок про нездійснення або здійснення неналежним чином захисту інтересів держави вказаним органом».

У справі, що переглядається:

звертаючись до суду із позовом прокурор в обґрунтування необхідності захисту інтересів держави вказав, що Тетерівська сільрада була обізнана про порушення інтересів держави внаслідок незаконної передачі в оренду ОСОБА_1 спірної земельної ділянки, проте не здійснювала належного реагування на захист інтересів держави;

апеляційний суд встановив, що на виконання вимог частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» Житомирською окружною прокуратурою 31 травня 2023 року на адресу Тетерівської ради було направлено повідомлення № 51-84-4017-Вих-23, в якому зазначено про порушення норм земельного законодавства при передачі земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 із вимогою їх усунути та про наміри звернутись із позовом в інтересах держави у разі відсутності відповідної реакції з боку Тетерівської сільради. Згідно з листом-відповіддю Тетерівської сільради від 12 червня 2023 року № 394 повідомлено про розгляд заяви ОСОБА_1 від 07 червня 2023 року про скасування рішення № 1412 22 сесії 2 скликання Тетерівської сільської ради від 15 листопада 2022 року «Про надання згоди на передачу земельної ділянки сільськогосподарського призначення в суборенду». Інших відомостей щодо усунення порушень земельного законодавства у листі не вказано. Отже, прокурором вжито заходи до спонукання Тетерівської сільради вжити належних заходів щодо захисту прав територіальної громади у розпорядженні земельною ділянкою комунальної власності шляхом звернення до суду, однак такі заходи не були вжиті, внаслідок чого у прокурора були підстави для представництва інтересів територіальної громади в особі Тетерівської сільради у суді;

колегія суддів зауважує, що прокурор вправі звернутися до суду в інтересах держави в особі відповідного органу, зокрема тоді, коли цей орган є стороною (представником сторони) правочину, про недійсність якого стверджує прокурор;

невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу;

отже, прокурор дотримався передбачених статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» вимог щодо обґрунтування наявності підстав для представництва інтересів держави у суді у цій справі в особі Тетерівської сільради, а доводи касаційної скарги в цій частині є безпідставними.

Щодо суті спору

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див, зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)).

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21)).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

До повноважень сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу (пункти а), б) частини першої статті 12 ЗК України (тут і далі у редакції, чинній, на момент виникнення спірних правовідносин)).

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (частина перша статті 116 ЗК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (частини перша-третя статті 124 ЗК України).

Земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 134 ЗК України).

Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва (частина друга статті 134 ЗК України).

У частині третій статті 134 ЗК України також передбачено, що земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу.

Площа земельної ділянки, що надається громадянину в оренду для городництва, не може перевищувати 0,6 гектара (частина перша статті 36 ЗК України).

Згідно із частиною п`ятою статті 136 ЗК України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

До 13 лютого 2021 року частина чотирнадцята статті 137 ЗК України передбачала, що торги починаються з оголошення ліцитатором стартової ціни одночасно з ударом аукціонного молотка (гонга), якщо один або більше учасників сповістили про готовність придбати лот. З 13 лютого 2021 року до 06 липня 2021 року земельні торги починалися з оголошення ліцитатором порядку їх проведення.

Відповідно до частини першої статті 137 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) технічні вимоги до підготовки до проведення та проведення земельних торгів, встановлення та оприлюднення їх результатів, визначення розміру, порядку сплати, повернення реєстраційних, гарантійних внесків учасників та винагороди, що сплачується переможцем аукціону оператору електронного майданчика, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Організатор земельних торгів через особистий кабінет публікує в електронній торговій системі оголошення про проведення земельних торгів, до якого додаються документи та матеріали на лот (документація), що підтверджують виконання вимог, визначених частиною третьою статті 135 і частиною першою статті 136 цього Кодексу.

Документація щодо кожного лота розміщується організатором земельних торгів в електронній торговій системі як окремий електронний документ, підписаний організатором або його представником та складений за формою, встановленою Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 137 ЗК України).

В оголошенні про проведення земельних торгів щодо кожного лота зазначається час проведення земельних торгів з урахуванням вимог, встановлених Кабінетом Міністрів України (пункт е) частини четвертої статті 137 ЗК України).

Електронна торгова система повинна забезпечувати безоплатну авторизацію організаторів та авторизацію учасників земельних торгів, що здійснюється відповідно до статті 135 цього Кодексу, розміщення ними матеріалів та документів, оприлюднення оголошення про проведення земельних торгів, участь у торгах, ознайомлення необмеженого кола осіб з їх перебігом та результатами в режимі реального часу та можливість безоплатного анонімного перегляду, копіювання та роздрукування інформації із застосуванням поширених веб-оглядачів та редакторів без необхідності застосування спеціально створених технологічних чи програмних засобів цілодобово без обмежень (частина п`ята статті 137 ЗК України).

Земельні торги проводяться за процедурою визначення переможця, під час якої учасники мають можливість поетапного збільшення своїх цінових пропозицій протягом трьох раундів торгів. Учасник протягом одного раунду торгів може один раз підвищити свою цінову пропозицію не менше, ніж на розмір мінімального кроку торгів (зробити крок торгів). Розмір мінімального кроку торгів становить 1 відсоток стартової ціни лота. Розмір максимального кроку торгів не обмежується.

У кожному раунді торгів кожен учасник у порядку від менших до більших закритих цінових пропозицій для першого раунду або цінових пропозицій для другого та третього раундів, а у разі їх співпадіння від тих, що подані пізніше, до тих, що подані раніше, має право зробити крок торгів.У разі відсутності цінової пропозиції від учасника протягом часу на оновлення закритої цінової пропозиції/цінової пропозиції цінова пропозиція такого учасника у поточному раунді вважається такою, що здійснена в розмірі його закритої цінової пропозиції для першого раунду або його попередньої цінової пропозиції для другого та третього раундів.

Якщо під час земельних торгів подана учасником закрита цінова пропозиція/цінова пропозиція є більшою за стартову ціну на розмір, не менше ніж розмір мінімального кроку торгів, вважається, що такий учасник зробив крок торгів (частина чотирнадцята статті 137 ЗК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2021 року № 1013 «Деякі питання підготовки до проведення та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суборенди, суперфіцію, емфітевзису)» затверджені вимоги щодо підготовки до проведення та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суборенди, суперфіцію, емфітевзису), відповідно до пунктів 2, 9, 10, 20, 21, 33, 37, 39, 41 яких (у редакції, чинній, на момент виникнення спірних правовідносин):

організатор після укладення з оператором електронного майданчика договору про організацію та проведення земельних торгів через особистий кабінет оприлюднює в електронній торговій системі оголошення про проведення земельних торгів не пізніше ніж через 90 календарних днів після прийняття ним рішення, передбаченого частиною четвертою статті 136 Кодексу. У такому рішенні зазначається перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, виставлених на земельні торги, для забезпечення дотримання вимог частини п`ятої статті 136 Кодексу;

час проведення (початку) земельних торгів встановлюється електронною торговою системою автоматично (абзац четвертий пункту 21 цих вимог). Електронна торгова система забезпечує можливість встановлення початку проведення земельних торгів протягом робочого часу (понеділок - п`ятниця з 9 до 18 години), крім вихідних, святкових та неробочих днів. Форматом позначення часу є години; години та хвилини; хвилини, секунди та мілісекунди (годинник зазначається в 24-годинному форматі);

оператор електронного майданчика зобов`язаний не розголошувати інформацію про розмір закритих цінових пропозицій учасників та кількість учасників, які подали заяви про участь у земельних торгах, до моменту початку земельних торгів, а також найменування та/або прізвище, власне ім`я, по батькові та іншу інформацію учасників до моменту завершення земельних торгів;

у момент старту модуля земельних торгів на індивідуальній веб-сторінці учасника відображається така інформація: час до початку земельних торгів та/або ходу подання цінової пропозиції учасника. Після моменту старту модуля земельних торгів електронна торгова система робить паузу на 5 хвилин і оголошує раунд. Земельні торги починаються автоматично в час та дату, які визначені в оголошенні про проведення земельних торгів в електронній торговій системі з урахуванням вимог абзацу четвертогопункту 21 цих вимог. У кожному раунді кожен учасник протягом 3-х хвилин має право зробити крок аукціону (оновити закриту цінову пропозицію/цінову пропозицію) у порядку, передбаченому частиною чотирнадцятою статті 137 Кодексу. Крок аукціону (торгів) - надбавка, на яку в ході земельних торгів може здійснюватися підвищення цінової пропозиції (закритої цінової пропозиції). У ході земельних торгів учасникам надається можливість подавати свої цінові пропозиції відповідно до цих вимог. У кожному раунді кожен учасник протягом 3-х хвилин має право зробити крок аукціону (оновити закриту цінову пропозицію/цінову пропозицію) у порядку, передбаченому частиною чотирнадцятою статті 137 Кодексу. Учасник може зробити крок аукціону також на етапі подання закритої цінової пропозиції.

Тлумачення наведених норм, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, свідчить про те, що земельні торги проводяться щодо земельних ділянок, які фактично виставлені на торги та початком їх проведення є встановлений електронною торговою системою автоматично час (години; години та хвилини; хвилини, секунди та мілісекунди (годинник зазначається в 24-годинному форматі), з якого учасники торгів мають право зробити крок торгів.

Відповідно до частин першої, другої статті 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У приватному праві недійсність (нікчемність чи оспорюваність) може стосуватися або «вражати» договір, правочин, акт органу юридичної особи, державну реєстрацію чи документ.

Недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 (провадження № 61-16353сво18)).

Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення приватних прав та інтересів або ж їх відновлювати. До правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Тобто, правовим наслідком недійсності договору є по своїй суті «нівелювання» правового результату породженого таким договором (тобто вважається, що не відбулося переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав взагалі) (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 21 грудня 2021 року в справі № 148/2112/19 (провадження № 61-18061св20)).

Оспорюваний правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (частина третя статті 215 ЦК України). Правочин, недійсність якого не встановлена законом (оспорюваний правочин), породжує правові наслідки (набуття, зміну або припинення прав та обов`язків), на які він був направлений до моменту визнання його недійсним на підставі рішення суду. Оспорювання правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, ресцисорний позов).

Тлумачення частини першої статті 203 ЦК України свідчить, що під змістом правочину розуміється сукупність умов, викладених в ньому. Зміст правочину, в першу чергу, має відповідати вимогам актів цивільного законодавства, перелічених в статті 4 ЦК України. Втім більшість законодавчих актів носять комплексний характер, і в них поряд із приватно-правовими можуть міститися норми різноманітної галузевої приналежності. За такої ситуації необхідно вести мову про те, що зміст правочину має не суперечити вимогам, встановленим у приватно-правовій нормі, хоча б вона містилася в будь-якому нормативно-правовому акті, а не лише акті цивільного законодавства. Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року в справі № 613/1436/17 (провадження № 61-17583св20)).

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (частина перша, друга статті 264 ЦПК України).

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 265 ЦПК України у мотивувальній частині судового рішення зазначаються, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Отже, вимогами процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду.

У справі, що переглядається:

при зверненні до суду прокурор, зокрема, просив: зобов`язати ОСОБА_1 повернути Тетерівській сільраді земельну ділянку; скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки. В обґрунтування позову прокурор вказав, що рішенням Тетерівської сільради від 22 грудня 2021 року № 1172 «Про затвердження переліку земельних ділянок комунальної власності, що виставляються на земельні торги для продажу права оренди із зміною цільового призначення» вирішено внести зміни до рішення сьомої сесії ІІ скликання Тетерівської сільради № 182 від 20 квітня 2021 року та вилучено із переліку земельних ділянок комунальної власності, що виставляються на земельні торги для продажу права оренди із зміною цільового призначення, земельну ділянку площею 87,6767 га за кадастровим номером :01:000:0857. Рішенням Тетерівської сільради № 1173 від 22 грудня 2021 року ОСОБА_1 передано в оренду зазначену земельну ділянку для сінокосіння і випасання худоби, для городництва строком на 20 років. На підставі вказаного рішення між Тетерівською сільрадою та ОСОБА_1 укладений договір оренди спірної земельної ділянки строком на 20 років для сінокосіння, випасання худоби та городництва. Прокурор вважав, що вказані рішення сільради прийняті, а договір оренди земельної ділянки укладений з порушенням частини п`ятої статті 136 ЗК України - без проведення земельних торгів. Крім того, всупереч положень частини першої статті 36 ЗК України вся земельна ділянка площею понад 87 га ОСОБА_1 була надана без будь-яких обмежень, зокрема, і для городництва, хоча чинним законодавством передбачений розмір такої земельної ділянки - 0,6 га;

колегія суддів зауважує, що земельні торги проводяться щодо земельних ділянок, які фактично виставлені на торги та початком їх проведення є встановлений електронною торговою системою автоматично час (години; години та хвилини; хвилини, секунди та мілісекунди (годинник зазначається в 24-годинному форматі), з якого учасники торгів мають право зробити крок торгів;

суди не з`ясували, чи були розпочаті торги з приводу спірної земельної ділянки з дати прийняття Тетерівською сільрадою рішення № 182 від 20 квітня 2021 року про її включення до переліку земельних ділянок комунальної власності, що виставляються на земельні торги для продажу права оренди із зміною цільового призначення до прийняття Тетерівською сільрадою рішення від 22 грудня 2021 року № 1172 про вилученння спірної земельної ділянки із цього переліку.

З огляду на викладене, судові рішення в оскарженій частині слід скасувати, справу в частині позовних вимог про зобов`язання повернути земельну ділянку та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з чим, касаційну скаргу слід задовольнити частково, судові рішення в оскарженій частині слід скасувати, справу в частині позовних вимог про зобов`язання повернути земельну ділянку та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 20 червня 2024 року в частині задоволених позовних вимог керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «АТОМ-АГРО», про зобов`язання повернути земельну ділянку та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

З моменту ухвалення постанови суду касаційної інстанції рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2023 року та постанова Житомирського апеляційного суду від 20 червня 2024 року втрачають законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Д. А. Гудима

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

П. І. Пархоменко