Справа №279/7104/24 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А.
Категорія 68 Доповідач Борисюк Р. М.
У Х В А Л А

04 березня 2025 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Шевчук А.М.

розглянувши заяви суддів Борисюка Р.М. та Павицької Т.М. про самовідвід у справі № 279/7104/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя як об`єкта права спільної сумісної власності,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Дубенчука Михайла Вікторовича на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 січня 2025 року,

в с т а н о в и в:

21 лютого 2025 року у провадження Житомирського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_2 адвоката Дубенчука М.В. на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 січня 2025 року.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 лютого 2025 року справу призначено судді-доповідачу Борисюку Р.М. у складі колегії: Павицької Т.М., Шевчук А.М.

При підготовці справи до розгляду, судді Борисюк Р.М. та Павицька Т.М. заявили самовідвід, який мотивують тим, що вони висловлювали думку у спірних правовідносинах, а саме в постанові Житомирського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року.

Судом установлені наступні обставини.

У липня 2024 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя як об`єкта права спільної сумісної власності.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 жовтня 2024 року позов задоволено.

Не погодившись з цим рішенням представник ОСОБА_2 адвокат Дубенчук М.В. оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Житомирського апеляційного суду у складі: головуючого судді: Трояновської Г.С. суддів: Борисюка Р.М. та Павицької Т.М. 19 грудня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Дубенчука М.В. залишено без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 жовтня 2024 року без змін.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За приписами статті 39 ЦПК України за наявності підстав зазначених у статті 36 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно частини 1 статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги, що судді Борисюк Р.М. та Павицька Т.М. у складі колегії суддів вже висловлювали свою думку щодо спірних правовідносин сторін у постанові Житомирського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року, тому вважають, що дана обставина може сприйматись сторонами як така, що може викликати сумнів в неупередженості суддів та ухваленні об`єктивного рішення у справі.

Так, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року,кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Крім того, заявлений самовідвід є безумовно необхідним, оскільки наявність вищезазначених обставин беззаперечно та поза всяким сумнівом надає можливість учасникам судового розгляду припускати можливість необ`єктивного розгляду справи та ухвалення несправедливого рішення, та можливість порушення вимог ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, яка є частиною національного законодавства України та гарантує кожній людині право на справедливий, незалежний і безсторонній суд.

За змістом пункту 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», схвалених резолюцією №2006 /23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року, допускається відвід (самовідвід) судді у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тому, з метою дотримання прав учасників судового процесу у справі на справедливий суд, враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, заяви суддів Борисюка Р.М. та Павицької Т.М. про самовідвід підлягають задоволенню.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст. 37, 39, 40, 260, 261, 374 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяви суддів Борисюка Р.М. та Павицької Т.М. про самовідвід - задовольнити.

Цивільну справу № 279/7104/24 передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді