Справа № 521/8/25
Номер провадження № 2-о/521/156/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Шевчук Н.О.,

секретаря судового засідання: Жекової А.О.

за участю учасників справи:

від ОСОБА_1 не з`явилася;

від ОСОБА_2 не з`явилася;

від Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради не з`явилися;

від Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» не з`явилися;

від Юридичного департаменту Одеської міської ради не з`явилися.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради (65048, м. Одеса, вул. Троїцька, 25, ), Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» (65005, м. Одеса, вул. Б.Хмельницького, 66, ), Юридичного департаменту Одеської міської ради (65026, м. Одеса, Думська пл, 1, ) про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви.

У січні 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернулася через підсистему «Електронний суд» до Малиновського районного суду міста Одеси із заявою про встановлення факту що має юридичне значення, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», Юридичного департаменту Одеської міської ради, в якій просить суд встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 від 22 грудня 1993 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на кв. АДРЕСА_2 , загальною площею: 45,4 кв.м., житлова площа: 27,1 кв.м. на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_4 , запис №129, орган що видав 2129, 16.05.2023 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що в свідоцтві про право власності на житло від 22.12.1993 року, яке зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №3-2428 значиться, що Управління житлово - комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , дійсно належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_2 та членам її сім`ї ОСОБА_1 . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 22.12.1993 року № 29901, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 3-2428.

Проте, за доводами заявника, на час оформлення свідоцтва про право власності на житло не було звернено уваги на правильність написання ім`я заявниці і лише нещодавно виявлено наявність помилки у свідоцтві. Таким чином у свідоцтві про право власності на житло, який є правовстановлюючим документом, допущена помилка у написанні ім`я заявниці замість правильного « ОСОБА_4 » помилково вказано « ОСОБА_4 ». Зазначені розбіжності не надають можливості розпоряджатися заявниці належним їй майном, та за даних обставин вона вимушена звернутися до суду з відповідною заявою.

Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 06.01.2025 року по справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.

Заявник та її представник в судове засідання не з`явились, однак від представника заявника надійшло клопотання про підтримання заяви про встановлення факту та про розгляд справи без їх участі.

Представник заінтересованої особи, Юридичного департаменту Одеської міської ради Красільник А.В., 08.01.2025 року надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Інші заінтересовані особи, ОСОБА_2 , Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, Комунальне підприємство «Міське агентство з приватизації житла в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з наявними повідомленнями про дату розгляду справи, та з урахуванням клопотання представника заявника щодо розгляду справи за її відсутності, судом вирішено провести розгляд справи за відсутності учасників справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Дослідивши матеріали заяви, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає, що заява ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», Юридичного департаменту Одеської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення потребує задоволення, враховуючи таке.

Фактичні обставини, встановлені судом

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_1 (заявниця), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 16 травня 1978 року, в якому значиться ОСОБА_1 (мова оригіналу - російська мова), батьки: мати - ОСОБА_5 (мова оригіналу - російська мова), батько - ОСОБА_6 (мова оригіналу - російська мова).

02 квітня 2003 року ОСОБА_1 отримала паспорт громадянина України у формі книжки НОМЕР_6 , де значиться ОСОБА_1 (українською мовою), ОСОБА_1 (російська мова - мова оригіналу документу) (знищений оригінал паспорта).

16.05.2023 року ОСОБА_1 отримала паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_4 , запис №129, орган що видав 2129, з якого вбачається, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло від 22.12.1993 року, яке зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №3-2428, Управління житлово- комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , дійсно належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_2 та членам її сім`ї ОСОБА_1 .

Відповідно з п. 1 Розпорядження органу приватизації від 22.12.1993 року №29901, наймач ОСОБА_2 просить задовольнити і передати квартиру, в якій вона мешкає, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3 в спільну сумісну власність гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . Загальною площею 44,0 кв.м., відновною вартістю 22 000 крб.

Однак, в технічному паспорті на кв. АДРЕСА_2 від 1993 року ПІП значиться тільки ОСОБА_2 (написано кульковою ручкою українською мовою).

Відповідно до довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення вбачається, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 мешкають та мають право на житло на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»: ОСОБА_5 (російською мовою) основний наймач, 1960 року народження, прописана з 16.03.1978 року; ОСОБА_1 (російською мовою) донька, 1978 року народження, постійно з 1978 року.

Відповідно до листа КП «БТІ» ОМР від 21.08.2024 року № 43340/04-04 вбачається, що станом на 31.12.2012 року, право власності на кв. АДРЕСА_2 , зареєстроване за фізичними особами: « ОСОБА_7 , ОСОБА_8 » на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 22.12.1993 року № 3-2428. Реєстраційний запис зроблено 01.02.1994 року за реєстровим номером 233.

Відповідно до листа КП «Міське агентство з приватизації житла» від 09.09.2024 року за №427/01-09 вбачається наступне, що в архівному пакеті документів було встановлено, що згідно розпорядження органу приватизації № 29901 від 22.12.1993 року було видано свідоцтво на право власності на житло № НОМЕР_7 від 22.12.1993 року на кв. АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Документи були оформлені належним чином, підписані керівником по обслуговуванню житла та паспортистом, скріплені печаткою де прізвища ім`я та по - батькові зазначені на російській мові як « ОСОБА_5 , ОСОБА_1 », та на підставі викладеного, згідно ст. 8 п.11 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» всі спірні питання, що стосуються приватизації житла вирішуються у судовому порядку.

В технічному паспорті від 19.09.2024 року значиться: за даними поточної інвентаризації від 12.09.2024 року встановлено, що кв. АДРЕСА_2 , загальною площею - 45,4 кв.м, складається з двох житлових кімнат, житловою площею - 27,1 кв.м. Загальна площа квартири збільшилася на 1,4 кв.м через скління балкону та на підставі пункту 88 Порядку про проведення технічної інвентаризації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 року № 488 "Деякі питання проведення технічної інвентаризації", (далі - Порядок) яким визначено, що загальну площу квартир визначають як суму площ усіх приміщень квартири, вбудованих шаф балконів, терас, лоджій, розрахованих із знижувальними коефіцієнтами, визначеними у пункті 73 цього Порядку, що не є самочинним будівництвом та не підлягає прийняттю в експлуатацію.

Відповідно до пункту 73 Порядку загальна площа поверхів будівель повинна включати площі балконів, терас, лоджій, веранд із знижувальними коефіцієнтами: для балконів і терас - 0,3; для лоджій - 0,5; для засклених балконів - 0,8; для лоджій і веранд - 1. Самочинне будівництво, перепланування, переобладнання та реконструкція в квартирі відсутні, в зв`язку із чим слід вважати вищезазначену квартиру загальною площею 45,4 кв.м.

Як вбачається з Державного реєстру речових прав №397853100 від 04.10.2024 року, власником вказаної квартири є ОСОБА_2 на частку квартири, а ОСОБА_1 отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №75412498 від 07.10.2024 року, в зв`язку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Заявником звернуто увагу на те, що у свідоцтві про право власності на житло від 22.12.1993 року зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №3-2428 прізвище, ім`я, по - батькові заявниці не збігаються з прізвищем, ім`ям, по - батькові цієї особи у паспорті, а саме: ім`я: ОСОБА_4 замість вірного ОСОБА_4 .

Встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 від 22 грудня 1993 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на кв. АДРЕСА_2 , загальною площею: 45,4 кв.м., житлова площа: 27,1 кв.м. на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_4 , запис №129, орган що видав 2129, 16.05.2023 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 необхідно заявнику для подальшого розпорядження своєю частиною квартири.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, зазначений Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. При цьому завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Стаття 4 ЦПК України гарантує кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності їй свідоцтва про право власності на квартиру.

При цьому, суд установив, що вказані невідповідності написання ім`я заявника в свідоцтві про право власності на житло, виникли по причині розбіжностей в перекладі з російської на українську мову.

Згідно із Законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною їй часткою квартири з дотриманням вимог чинного законодавства.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей45,46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Судом встановлено, що у свідоцтві про право власності на житло від 22.12.1993 року яке зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №3-2428 значиться, що Управління житлово- комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , дійсно належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_2 та членам її сім`ї ОСОБА_1 , однак, запис ім`я заявниці не збігаються з ім`ям цієї особи у паспорті, а саме вказане ім`я: ОСОБА_4 замість вірного ОСОБА_4 . Вказані невідповідності написання ім`я власниці частини квартири, виникли у зв`язку із невірним перекладом з російської мови на українську.

На підставі викладеного, суд вважає, що розбіжність у написанні імені заявника, виникла в результаті описки (граматичної помилки).

Відтак, враховуючи наведені заявником у заяві доводи щодо зазначеного не викликають у суду будь-яких сумнівів.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявника, оскільки наявність належним чином оформленого правовстановлюючого документу на належну їй частку квартири дає можливість заявнику повною мірою реалізувати своє право розпоряджання своєю власністю.

Таким чином, враховуючи відсутність заперечень учасників справи ,з метою усунення перешкод в реалізації заявницею своїх прав як власника, суд дійшов висновків щодо необхідності встановлення факту належності ОСОБА_1 вказаного вище свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово комунального господарства виконкому Одеської міської ради від 22.12.1993 року яке зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №3-2428 згідно розпорядження №29901 від 22.12.1993 року, а тому заява потребує задоволення.

Керуючись ст. 12,13,81, 259, 263, 265, 268, 293, 294,315,319,352,354,355 ЦПК України, Малиновський районний суд міста Одеси

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради (65048, м. Одеса, вул. Троїцька, 25, ), Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» (65005, м. Одеса, вул. Б.Хмельницького, 66, ), Юридичного департаменту Одеської міської ради (65026, м. Одеса, Думська пл, 1, ЄДРПОУ: 26302537) про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 від 22 грудня 1993 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження №29901 від 22.12.1993 року, на кв. АДРЕСА_2 , загальною площею: 45,4 кв.м., житлова площа: 27,1 кв.м. на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_4 , запис №129, орган що видав 2129, 16.05.2023 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду підписано та складено 04.03.2025 року.

Суддя: Н.О. Шевчук