Справа № 199/6520/24
(2/199/450/25)
РІШЕННЯ

Іменем України

04.03.2025

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Запара О.В.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську у порядку спрощеного позовного провадження (при заочному розгляді справи) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з позовом, в останньому заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 100 446,05 грн.

В обґрунтування поданого позову позивач посилається на те, що відповідач є платником аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 20.10.2023 р. (справа №199/7817/23 (№2-н/199/475/23), та, починаючи з вересня 2023 р., відповідач не сплачував аліменти на утримання дитини, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 100 446, 05 грн. станом на 28.05.2024 р. (розрахунок заборгованості виконаний державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тамаря І.М.).

Представник позивача в окремо поданій суду заяві просила суд про розгляд справи у відсутності представника позивача, просила суд повністю задовольнити поданий позов.

На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, встановлено, що відповідач є платником аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/ 4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.09.2023 р., до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується судовим наказом, виданим Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 20.10.2023 р. (справа №199/7817/23 (а.с. 19).

Судове рішення було звернуто позивачем до виконання та державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тамаря І.М. було відкрито виконавче провадження ВП №74213608 (а.с. 20).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП №74213608, складеного державним виконавцем, заборгованість відповідача по аліментам становить 100 466, 05 грн. (станом на 28.05.2024 р.(а.с. 21)).

Згідно зазначеного розрахунку державного виконавця, нарахування аліментів здійснювалося, починаючи з вересня 2023 р., та лише у квітні 2024 р. відповідачем було сплачено 60701,65 грн., у травні 2024 р. було сплачено 10890,52 грн. (а.с. 21).

На підставі відповіді від 02.03.2025 р. №1160745 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за період з першого кварталу 2024 р. по 4 квартал 2024 р. матеріальний стан платника аліментів змінився, зокрема, у січні 2024 р. нараховано та виплачено 2950,00 грн. (ТОВ «Дніпрометиз»), 112 345,88 грн. (в/ч НОМЕР_1 ), у лютому - 119908,67 грн. (в/ч НОМЕР_1 ), у березні 122023,30 грн. (в/ч НОМЕР_1 ), у квітні - 8 000,00 грн. (профспілкова організація ПАТ «Дніпрометиз»), у квітні - 22023,30 грн. (в/ч НОМЕР_1 ), у червні - 472,99 грн. (в/ НОМЕР_1 ), у грудні - 10 000,00 грн. (Департамент соціальної політики ДМР», а також 360,00 грн. (первинна профспілкова організація ПАТ «Дніпрометиз»).

Суд, дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Як встановлено судом на підставі довідки - розрахунку державного виконавця станом на 28.05.2024 р., заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 100 446, 05 грн. (період з вересня 2023 р. по 28 травня 2024 р.).

Відповідно до ст. 196 СК України позивач визначає пеню у розмірі не більше ніж 100 відсотків заборгованості, втім, відповідно до довідки - розрахунку державного виконавця за період з вересня 2023 р. по травень 2024 р. такий розмір становить 100 446, 05 грн.

З розрахунку заборгованості у ВП №74213608, вбачається, що розмір нарахованих аліментів (місячний платіж) становить:

за вересень 2023 р. - 8 151,39 грн.;

за жовтень 2023 р. 27 760,96 грн.;

за листопад 2023 р. 27 760,96 грн.;

за грудень 2023 р. 27 760,96 грн.;

за січень 2024 р. 24 454,82 грн.;

за лютий 2024 р. 24 454,82 грн.;

за березень 2024 р. 24 454,82 грн.;

за квітень 2024 р. 3 619,75 грн.;

за травень 2024 р. 3 619,75 грн.

У квітні 2024 р. відповідач сплатив 60701,65 грн., у травні ним було сплачено 10 890,52 грн. аліментів, та з цих сум на погашення заборгованості було зараховано 64 352,67 грн. (57081,90 грн. + 7270,77).

Отже, вочевидь порушення прав позивача з боку відповідача та обрання позивачем належного способу захисту прав.

Відповідно до ст. 196 СК України позивач визначає пеню в розмірі не більше ніж 100 відсотків заборгованості, тобто в загальному розмірі заборгованості - 100 446,05 грн., втім, суд позбавлений можливості перевірити розрахунок позивача, оскільки розрахунок державного виконавця не містить дати сплати відповідачем заборгованості по аліментам (60701,65 грн. та 10890,52 грн.), тоді як саме точна кількість днів прострочення враховується при розрахунку пені.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

В той же час, оскільки на підставі ч. 1 ст. 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі не більше 100 відсотків заборгованості, враховуючи, що розмір заборгованості становить 100 446,05 грн., початок її виникнення - вересень 2023 р., та саме таку суму позивач просила суд стягнути з відповідача, суд погоджується з максимальним розміром пені, який може бути стягнутий на підставі ч. 1 ст. 196 СК України.

В той же час, задовольняючи позов частково, суд керується тим, що за ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1).

Отже, оцінюючи дослідженні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, для суду наявні підстави для врахування матеріального стану платника аліментів, відомості про який містяться в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, та зменшення розміру неустойки до 5 000,00 грн.

Стосовно розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст. 13, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст. ст. 23, 89, ч. 6 ст. 141, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 258, ст.ст. 264 - 265, 273, п. 1 ч. 1 ст. 274, ст. ст. 279, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 22.09.2023 р. по 13.08.2024 р. в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Дата складення повного судового рішення 04/03/2025 р.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї