Номер провадження 2-з/754/26/25
Справа № 754/2848/25
У Х В А Л А

Іменем України

25 лютого 2025 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову до його подання з посиланнями на ст.ст. 149-153 ЦПК України шляхом накладення арешту на кв. АДРЕСА_1 (55/100 частини).

Заява мотивована тим, що 24 квітня 2024 року він подарував ОСОБА_2 (своїй матері) 55/100 частини кв. АДРЕСА_1 , при цьому остання залишила розписку, якою обіцяла придбати 1 - кімнатну квартиру до лютого 2025 року. Станом на сьогодні обіцянку не виконано. Іншого житла не має. На час дарування частки квартири, не маючи достатнього життєвого досвіду, не усвідомлював наслідки вчиненого. Як студент не має можливості орендувати житло після продажу кв. АДРЕСА_1 . Має намір подати позов щодо визнання недійсним договору дарування, при цьому невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки є ризик відчуження вказаної квартири.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачені види забезпечення позову серед яких передбачено, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Подана позивачем заява є заявою про забезпечення позову, а тому має відповідати вимогам ст. 150, 151 ЦПК України.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вбачається, що подана заява не містить заходу забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності у відповідності до ст. 150 ЦПК України, обґрунтування його необхідності, пропозиції зустрічного забезпечення позову, тощо.

Зокрема, витяг з Державного реєстру речових прав сформований станом на 24 квітня 2024 року, що не дає можливості встановити належність майна відповідачу.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, а також чи не перешкоджає такий вид забезпечення здійсненню господарської діяльності юридичної особи чи фізичної особи-підприємця.

Цивільне процесуальне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна/закриття рахунків чи підготовчі дії до його реалізації.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 932/14900/19.

Згідно з ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що подана заява не відповідає вимогам ст. ст. 150, 151 ЦПК України та підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику, роз`яснивши право на звернення з письмовою заявою, з дотриманням вимог ст. 151-152 ЦПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет на веб-сайті суду: http://ds.ki.court.gov.ua/

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду .

Повний текст ухвали суду складено 25.02.2025.

Суддя О.Б. Саламон