Провадження №2/359/1409/2025
3 березня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Семенюти О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,
1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.
2. Інформація про рух цивільної справи.
Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 грудня 2024 року (а.с.102) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 20 січня 2025 року (а.с.106) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.
На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду, занесеної до протоколу судового засідання від 3 березня 2025 року, був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності сторін.
Представник позивача Газдун М.І. не з`явився у судове засідання та подав заяву (а.с.122-123), в якому підтримав позов та просив розглянути цивільну справу в його відсутності.
ОСОБА_1 також не з`явилась у судове засідання та не подала відзив на пред`явлений позов. Відповідач у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.121).
Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
25 травня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» уклало з ОСОБА_1 договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3699684 (а.с.14-32), за яким ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 3900 гривень строком на 360 днів, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 2,00% в день.
ТОВ «Лінеура Україна» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 3900 гривень. Ця обставина підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1-2202 від 22 лютого 2024 року (а.с.41).
Спірні правовідносини регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання», а також главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» та главою 73 «Факторинг» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.
4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Відповідно до ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За правилом ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з дотриманням умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог з дотриманням звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає чи зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.
Встановлено, що договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3699684 від 25 травня 2023 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора (а.с.55). У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Лінеура Україна» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19.
Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_1 не подала докази на підтвердження того, що вона належним чином виконала грошові зобов`язання за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3699684 від 25 травня 2023 року.
21 лютого 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» уклало з ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» договір факторингу №21/02/2024 (а.с.77-87), за яким ТОВ «Лінеура Україна» відступило позивачу право вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3699684 від 25 травня 2023 року.Ця обставина підтверджується актом приймання-передач реєстру (а.с.90) та витягом з реєстру боржників до договору факторингу №21/02/2024 від 21 лютого 2024 року (а.с.89). Аналіз цих письмових доказів свідчить про те, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у встановленому порядку набуло прав та обов`язків кредитодавця за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3699684 від 25 травня 2023 року, укладеного відповідачем з ТОВ «Лінеура Україна». В матеріалах цивільної справи також відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду ОСОБА_1 хоча б частково повернула означений борг.
6. Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило судовий збір в розмірі 2422 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією від 3 грудня 2024 року (а.с.13). Пред`явлений ним позов задоволений повністю.
З огляду на це суд висновує, що з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок.
Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.ст.263-265, ч.1 ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення.
Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення до Бориспільського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач набуде право оскаржити заочне рішення до Київського апеляційного суду в загальному порядку.
Суддя: О.Ю. Семенюта