ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9385/23 Номер провадження 22-ц/814/1032/25Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 05 грудня 2024 року (час ухвалення судового рішення з 12:21:27 год до 14:41:08 год, дата виготовлення повного тексту рішення 16 грудня 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Полтавської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, просив ухвалити рішення, яким стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на його користь 299 090 100 грн моральної шкоди і 299 090 100 грн матеріальної шкоди, що є еквівалентом 300 Біткоїнів на суму 7 641 300 (сім мільйонів шістсот сорок одна тисяча триста) Євро.

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, просила ухвалити рішення, яким стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на її користь 299 090 100 грн моральної шкоди і 299 090 100 грн матеріальної шкоди, що є еквівалентом 300 Біткоїнів на суму 7 641 300 (сім мільйонів шістсот сорок одна тисяча триста) Євро.

Ухвалою Октябрського районного суду від 27 лютого 2024 року справи об?єднані в одне провадження.

Обидва позови обгрунтовані такими доводами і обставинами.

Протягом 2013-2015 років ОСОБА_3 шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами сім`ї ОСОБА_4 у сумі понад 10 500 (десять тисяч п`ятсот) доларів США. 08.08.2015 року слідчим відділенням Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області порушено кримінальне провадження № 0001109 за ознаками злочину передбачено ч.ч.1,2,4 ст.190 КК України. 07.12.2016 року Полтавським ВП Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області надано довідку про завдання матеріальних збитків сім`ї ОСОБА_4 на загальну суму 10 500 (доларів США), на які ОСОБА_3 придбав 300 Біткоїнів та які позивачам не повернуті, чим завдано позивачам моральної шкоди на суму 299 090 100 грн. та матеріальної шкоди на суму 299 090 100 грн.

Вироком Полтавського районного суду від 20.09.2023 р. у справі № 545/3264/20 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_3 визнано невинуватим та виправдано за недоведеністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

Системна відкрита бездіяльність органу досудового розслідування підтверджується доказами та фактами, які підтверджені рішеннями судів, оскільки позивачі зверталися за захистом порушених прав та інтересів до суду. За їхніми зверненнями судовими рішеннями неодноразово визнавалась протиправна бездіяльність слідчого, також оскаржувались і інші дії слідчого в ході досудового розслідування, що свідчить про системне неналежне досудове розслідування, бездіяльність процесуальних прокурорів Полтавської окружної прокуратури.

Внаслідок незаконних, протиправних дій та бездіяльності працівників поліції та прокуратури обвинувачений ОСОБА_3 уник кримінальної відповідальності, що підтверджується вироком Полтавського районного суду від 20.09.2023 року, позивачам не відшкодовані матеріальні збитки на суму понад 10 500 доларів США та не повернуто 300 Біткоїнів.

Тому внаслідок бездіяльності процесуальних прокурорів Полтавської окружної прокуратури сім?ї ОСОБА_4 завдано матеріальних збитків в розмірі 7 641 300 (сім мільйонів шістсот сорок одна тисяча триста) Євро, що підтверджено сайтом Мінфін розміщеного за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.10.2023р., що є еквівалентом 300 Біткоїнів, придбаних за кошти сім`ї ОСОБА_4 та не повернуті станом на 06.10.2023.

На прокуратуру покладене, зокрема, здійснення нагляду за додержанням законів органами, що проводять досудове слідство. Прокурор здійснює нагляд за додержанням законів органами, що здійснюють досудове слідство, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність» та кримінальним процесуальним кодексом України (статті 2, 25 Закону України «Про прокуратуру»).

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 05 грудня 2024 року відмовлено за недоведеністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про задоволення його позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги повторно наведені фактичні обставини і доводи позовних заяв і стверджується, що суд першої інстанції не дав належної оцінки фактичним обставинам та всупереч сталої практики Верховного Суду і Європейського суду з прав людини зробив хибний висновок про недоведеність факта системної бездіяльності процесуальних прокурорів Полтавської окружної прокуратури, внаслідок якої позивачам завдана матеріальна і моральна шкода.

Відзив на апеляційну скаргу судом не отримано.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що Полтавським районним відділом поліції Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001109 від 08.08.2015 за ч.ч.1,2,4 ст.190 КК України за фактом шахрайського заволодіння грошовими коштами декількох осіб.

У кримінальному провадженні неодноразово приймались рішення про закриття кримінального провадження, які були скасовані.

Зокрема, слідчим поліції 22.02.2017 кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05.04.2017 постанова слідчого скасована .

За результатами розгляду скарги ухвалою слідчого судді від 13.11.2017 встановлено 3-х місячний строк слідства з моменту надходження матеріалів кримінального провадження до Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.04.2018 за скаргою скасована постанова слідчого від 13.02.2018 про закриття кримінального провадження.

За результатами розгляду скарги ухвалою слідчого судді від 23.08.2018 встановлено 2-х місячний строк слідства.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 18.01.2019 за скаргою скасована постанова слідчого від 05.12.2018 про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Слідчим поліції 08.05.2019 кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення. За наслідками перевірки законності прийнятого рішення 25.06.2019 постанова слідчого скасована прокурором.

За результатами досудового розслідування 30.11.2020 обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 за ч.ч.1,2,4 ст.190 КК України скеровано до Полтавського районного суду для розгляду по суті.

Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 20.09.2023 в справі №545/3264/20, провадження №1-кп/545/20/23, який не набрав законної сили, клопотання захисника обвинуваченого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження за ст. 190 ч. 1, 190 ч. 2 КК України задоволено - ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 190 ч. 1, 190 ч. 2 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності із закриттям в цій частині кримінального провадження; за ст. 190 ч. 4 КК України ОСОБА_3 визнано невинним та виправдано за недоведеністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення. Цивільні позови потерпілих про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з таких міркувань.

Стосовно вимог про відшкодування матеріальної шкоди суд першої інстанції зазначив, що відшкодування іншої шкоди, завданої у зв`язку з досудовим розслідуванням, Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не передбачено.

Тому відшкодування іншої, ніж зазначено у вказаному Законі, шкоди регулюється ст. 1176 ЦК України, згідно якої право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Проте, належних та допустимих доказів, якими б підтверджувався факт заподіяння позивачам матеріальної шкоди незаконними діями держави в особі органів прокуратури, до матеріалів справи позивачами не додано.

Так, до справи позивачами долучені рішення суду та слідчих суддів, жодним з яких не визнано неправомірними дій або бездіяльності органів прокуратури у кримінальному проваджені №0001109 від 08.08.2015 року.

Сам лише факт ухвалення Полтавським окружним адміністративним судом рішень про визнання неправомірними дій органів поліції (але не органів прокуратури), або рішення слідчих суддів Октябрського районного суду м. Полтави про визнання неправомірними дій або бездіяльності слідчих не може бути самостійною та достатньою підставою стверджувати про спричинення позивачам моральної шкоди та не звільняє їх від обов`язку надати докази на підтвердження наявності всіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення, яке є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується такими міркуваннями.

Згідно ч.1 та 2 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно ч.4 та 5 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року (справа № 920/715/17) викладений такий правовий висновок щодо застосування норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені частиною першою статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органами державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

У справі, що переглядається, предметом позову є вимога про стягнення із Держави грошових коштів у рахунок відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Підставою заявлених вимог (обставини, якими обгрунтовується позов), є системна бездіяльність органів прокуратури у межах кримінального провадження № 0001109, внаслідок чого, на переконання позивачів, їм як потерпілим у кримінальному провадженні завдана матеріальна і моральна шкода.

Як на докази системної незаконної бездіяльності прокурорів позивачі посилаються на численні судові рішення ухвали слідчих суддів і рішення Полтавського окружного адміністративного суду за наслідками розгляду їхніх скарг, зокрема:

рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018р. справа № 816/1218/18, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 травня 2018р. справа № 816/1216/18, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018р. справа № 816/1217/18, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 червня 2018р. справа № 816/1516/18, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 січня 2018 року справа № 816/2309/17, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року справа № 816/492/18, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 березня 2018 року справа № 816/468/18, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31 січня 2018 року справа № 816/2358/17, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року справа № 816/1400/18, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 березня 2018 року справа № 816/466/18, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 січня 2018 року справа № 816/2327/17, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 березня 2018 року справа № 816/467/18, а також ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 18.05.2017р. справа № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3229/2017), ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 18.05.2017р. справа № 554/12566/15-к (провадження № 1- кс/554/3232/2017), ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 07.06.2017р. справа № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3230/2017), ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 21.06.2017р. справа № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3861/2017), ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 10.09.2018р. справа № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/6102/2018), ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 08.02.2018р. справа № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/51/2018), ухвала Октябрського районного суду м.Полтави від 08.02.2018р. справа № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/50/2018), ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 19.05.2017р. справа № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3216/2017), ухвала Октябрського районного суду м.Полтави від 07.06.2017р. справа № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3858/2017), ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 21.06.2017р. справа № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3859/2017), ухвала Октябрського районного суду м.Полтави від 21.06.2017р. справа № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3856/2017), ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 18.05.2017р. справа № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3234/2017), ухвала Октябрського районного суду м.Полтави від 21.06.2017р. справа № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3862/2017), ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 08.02.2018р. справа № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/49/2018), ухвала Октябрського районного суду м.Полтави від 15.08.2018р. справа № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/6103/2018), ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 08.02.2018р. справа № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/53/2018), ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 23.08.2018р. справа № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/4842/2018), ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 18.02.2019р. справа № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/2756/2019), ухвала Октябрського районного суду м.Полтави від 18.02.2019р. справа № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/2724/2019), ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 18.02.2019р. справа № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3734/2019), ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 13.11.2017р. справа № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/7371/2017).

Предметом розгляду зазначених судових рішень є дії, бездіяльність і рішення слідчих органів Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0001109.

Наведені судові рішення, як і вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 20.09.2023 в справі №545/3264/20 не містять відомостей чи висновків щодо неправомірної діяльності, бездіяльності чи рішень прокурорів у межах кримінального провадження № 0001109.

З наявних у справі письмових доказів убачається, що прокурор у межах повноважень, наданих йому КПК України і ЗУ «Про прокуратуру», вживав усіх необхідних заходів для організації належного досудового розслідування.

Отже, слід погодитися із висновком суду першої інстанції про те, що позивачі не довели належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.78-80 ЦПК України) існування одночасно трьох умов: неправомірна умисна бездіяльність органів прокуратури під час здійснення нагляду у кримінальному провадженні №0001109, наявність шкоди (негативні наслідки для позивача) та причинний зв`язок між неправомірною бездіяльністю і заподіяною шкодою, які є необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у виді стягнення моральної та матеріальної шкоди, а тому суд першої інстанції, виконавши вимоги ст.89 ЦПК України, ухвалив законне і обгрунтоване рішення по суті спору.

Апеляційний суд звертає увагу, що аналогічні вимоги вже були розглянуті судом у межах справи № 553/2735/23.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не містять посилання на обставини, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість чи обов`язок скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 05 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 03 березня 2025 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов