Справа №701/124/25
Провадження №2/701/152/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2025 рокуМаньківський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді -Калієвського І. Д.
за участю секретаря -Байдужої Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Добра Уманського району Черкаської області у віці 76 років помер позивача батько ОСОБА_2 , про що 13.04.2018 року складено відповідний актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 13.04.2018 року Добрянською сільською радою Маньківського району Черкаської області. Довідка виконавчого комітету Маньківської селищної ради с. Добра Уманського району Черкаської області від 02.12.2024 року №197 підтверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Добра Уманського району Черкаської області помер ОСОБА_2 , який постійно проживав і був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Спадкоємці за заповітом відсутні. Спадкоємці за законом: ОСОБА_1 - дочка (позивач по справі), ОСОБА_3 дружина, яка своєю заявою від 02.12.2024 року відмовилися від оформлення спадщини на користь дочки ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_2 , у встановлений законом шестимісячний строк позивач подала заяву про прийняття спадщини після чого було відкрита спадкова справа №157 за 2018 рік, що підтверджується постановою приватного нотаріуса від 16.11.2024 року. Після смерті ОСОБА_2 , залишилось спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . Наявність та належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується інформацією, наведеною у довідці виконавчого комітету Маньківської селищної ради с. Добра від 02.12.2024 року №198. Відповідно до вказаної у даній довідці інформації, згідно погосподарської книги №3, об`єкт погосподарського обліку 0091, сторінка 70 житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 рахується за покійним ОСОБА_2 . Разом з тим, на вказане спадкове майно відсутній правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим в процесі оформлення спадщини виявилось, що у неї немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно. Згідно листа за №882/02-31 від 16.11.2024 року нотаріусом позивачу надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.11.2024 року. Даною постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 . Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане належне покійному майно мотивована тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно, що у свою чергу виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Згідно п.п. 4.12 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно пункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів що посвідчують право власності спадкодавця на майно. Державна реєстрація права власності на вказане майно (житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 ) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. Оскільки спадкоємцем померлого не було пред`явлено правовстановлюючий документ на нерухоме майно, як це вимагає пункт 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, постановлено відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 , на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . У видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, одночасно надано інформацію про те, що спадкова справа за заявою спадкоємця - позивача заведена, спадкоємець - позивач є таким, що прийняв спадщину за законом, інші спадкоємці за наявною інформацією відсутні. Таким чином, за сукупності інформації, яка міститься у довідці виконавчого комітету Маньківської селищної ради с. Добра Уманського району Черкаської області від 02.12.2024 року №197, заяві ОСОБА_3 , від 02.12.2024 року, довідці виконавчого комітету Маньківської селищної ради с. Добра від 02.12.2024 року №198, постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.11.2024 року вбачається, що єдиним спадкоємцем з кола спадкоємців визначеного законом, який реалізував свої права на спадкування після смерті ОСОБА_2 , є лише дочка ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом, позивач по справі. Разом з тим, хоча у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено з підстави відсутності правовстановлюючого документа, наявні документи підтверджують те, що майно дійсно належало покійному ОСОБА_2 , однак за життя він не встиг отримати на нього правовстановлюючий документ, у зв`язку з відсутністю якого лише в судовому порядку є можливість оформити право власності на майно. 13.12.2024 року ПП УЦТІ на замовлення позивача проведено технічну інвентаризацію житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_1 . 22.01.2025 року за №3/06-09 відділом будівництва, архітектури, житлово - комунального господарства, комунального майна Маньківської селищної ради надано лист про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державних будівельних норм і правил. Для оформлення прав власності на вказане майно в порядку спадкування необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, попередньо зареєструвавши майно. Зареєструвати ж право власності немає можливості, тому що власник мертвий, зареєструвати майно за померлою особою теж немає правових підстав, у зв`язку з чим можливо лише в судовому порядку визнати право власності на спадкове майно. Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Згідно даних технічної інвентаризації, житловий будинок був збудований у 1960 році. У 1950 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі №6-137цс13 від 18 грудня 2013 року. Таким чином, за наявних обставин у позивача як спадкоємця, немає можливості оформити право власності на майно в іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду з даним позовом.

Позивач до суду не з`явився, але згідно письмової заяви просив справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Маньківської селищної ради Черкаської області, в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обстаини та відповідні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Добра Уманського району Черкаської області у віці 76 років помер позивача батько ОСОБА_2 , про що 13.04.2018 року складено відповідний актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 13.04.2018 року Добрянською сільською радою Маньківського району Черкаської області. (а.с.12).

Довідка виконавчого комітету Маньківської селищної ради с. Добра Уманського району Черкаської області від 02.12.2024 року №197 підтверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Добра Уманського району Черкаської області помер ОСОБА_2 , який постійно проживав і був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Спадкоємці за заповітом відсутні. Спадкоємці за законом: ОСОБА_1 - дочка (позивач по справі), ОСОБА_3 дружина, яка своєю заявою від 02.12.2024 року відмовилися від оформлення спадщини на користь дочки ОСОБА_1 . (а.с.13, 14-16).

Обгрунтовуюбчи позовні вимоги позивач зазначає, що після смерті ОСОБА_2 , у встановлений законом шестимісячний строк позивач подала заяву про прийняття спадщини після чого було відкрита спадкова справа №157 за 2018 рік, що підтверджується постановою приватного нотаріуса від 16.11.2024 року. (а.с.18).

Після смерті ОСОБА_2 , залишилось спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Наявність та належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується інформацією, наведеною у довідці виконавчого комітету Маньківської селищної ради с. Добра від 02.12.2024 року №198. Відповідно до вказаної у даній довідці інформації, згідно погосподарської книги №3, об`єкт погосподарського обліку 0091, сторінка 70 житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 рахується за покійним ОСОБА_2 (а.с.17).

Позивач зазначає, що разом з тим, на вказане спадкове майно відсутній правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим в процесі оформлення спадщини виявилось, що у неї немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно.

Згідно листа за №882/02-31 від 16.11.2024 року нотаріусом позивачу надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.11.2024 року. Даною постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 (а.с.18).

Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане належне покійному майно мотивована тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно, що у свою чергу виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Згідно п.п. 4.12 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно пункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів що посвідчують право власності спадкодавця на майно. Державна реєстрація права власності на вказане майно (житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 ) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. Оскільки спадкоємцем померлого не було пред`явлено правовстановлюючий документ на нерухоме майно, як це вимагає пункт 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, постановлено відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 , на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

13.12.2024 року ПП УЦТІ на замовлення позивача проведено технічну інвентаризацію житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_1 . (а.с.19-24,25).
22.01.2025 року за №3/06-09 відділом будівництва, архітектури, житлово - комунального господарства, комунального майна Маньківської селищної ради надано лист про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державних будівельних норм і правил. (а.с.26-27).
Суд вирішуючи даний спір керується наступним.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Ст. 322 ЦК України зобов`язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 1223 ЦК України).
Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Як передбачено ст. 55 Конституції України, а також ст. З ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - Свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.
У зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, позивач не може реалізувати своє право на прийняття спадщини.
Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав.
Ст. 317 ЦК України визначає, що право розпорядження майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих позивачем достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суду змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 315, 319, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 317, 319, 322, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрована та жителька АДРЕСА_2 ), право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Добра Маньківського району Черкаської області, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , згідно даних технічного паспорта.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому відповідного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя І.Д.Калієвський