__________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/755/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2025 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

за участю:

преставника позивачки - адвоката Волошиної Н.М.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

18.11.2024 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 18.11.2024 та до досягнення дитиною повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що сторони перебували з 17.02.2012 у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 27 березня 2015 рішенням Київського районного суду м. Одеси. Від шлюбних стосунків ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №7612.

Як зазначає позивачка, на даний час між сторонами розірвано шлюб та не підтримуються ніякі стосунки, сторони не проживають разом, дитина залишилася проживати з матір`ю. Відповідач проживає окремо, життям спільної дитини не цікавиться, жодної допомоги не надає, аліменти не сплачує, життям та здоров`ям сина не цікавиться, від його виховання самоусувається, не підтримує з ним зв`язок та не приймає участі у його вихованні. Позивачка також зазначає, що вона весь час приділяє дитині, його вихованню та навчанню одна, що дуже важко.

Відповідач знаходиться в працездатному віці, проблем зі здоров`ям не має, тому має можливість та обов`язок фінансово забезпечувати власного сина. Відповідачка також зазначила, що їй відомо, що у відповідача є ще діти, однак надати суду докази та повідомити суд про те, чи сплачує відповідач аліменти на утримання інших своїх дітей, не має можливості, оскільки при намаганні з`ясувати цей факт, відповідач категорично відмовився надавати будь-яку інформацію.

У зв`язку з тим, що матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, а власних, коштів недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання сина, позивачка звернулася до суду із відповідним позовом та просила стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення та до досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана судді Скриль Ю.А.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2024 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків: надати докази на підтвердження проживання неповнолітньої дитини разом з матір`ю.

09.12.2024 представник позивачки адвокат Волошина Н.М. на виконання вимог ухвали надала заяву про усунення недоліків, довідку з місця проживання, копію витягу з реєстру територіальної громади.

Ухвалою судду від 13.12.2024 відкрито провадження по цивільній справі, розгяд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Від відповідача 09.01.2025 та 10.01.2025 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково, проти обов`язку щодо утримання власного сина не заперечував. Зазначив, що він систематично надає таку грошову допомогу у добровільному порядку, але не заперечує проти стягнення з нього аліментів у судовому порядку, як того бажає позивачка.

При ухваленні судом рішення просить суд врахувати, що на його утриманні перебуває мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є непрацездатною особою, людиною похилого віку, проживає разом з ним, що підтверджується довідкою Департаменту надання адміністративних послуг №К4-162695-ф/л та знаходиться на його утриманні.

Також на його утриманні перебувають дві доньки від першого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14.11.2008 з нього на користь його колишньої дружини ОСОБА_8 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку.

Постановою №В-1/495 від 26.11.2008 відкрито виконавче провадження за цим рішенням, яке у подальшому відкривалось та закривалось за постановою державного виконавця другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 29.02.2012, ВП № 31473197, копія якої міститься у матеріалах справи. Факт сплати аліментів також підтверджується листом КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради від 18.05.2023 №1131 та довідками про доходи з місця роботи, з яких вбачається, про регулярне утримання аліментів з заробітної плати відповідача на утримання дитини.

Також у відзиві відповідач зазначив, що його старша донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є дитиною інвалідом ІІ групи з дитинства, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12-ААЕ №500252, та згідно з висновком Лікарсько-консультативного висновку від 18.01.2024 № 2 потребує постійного стороннього догляду невиліковно хвора, яка внаслідок порушення функцій організму, не може самостійно пересуватись та самообслуговуватись.

З урахуванням вказаних обставин, відповідач происть задовольнити позовні вимоги частково та стянгути з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Відповідач 28.01.2025 надав до суду клопотання з проханням долучити до матеріалів справи довідку КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної радипро доходи ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 по 31.12.2024, виписки по рахункам в АТ "УкрСиббанк", АТ "ОЩАДБАНК" на підтвердження здійснення добровільних платежів на ім`я ОСОБА_10 та позивача, довідку про оплату "ГЕРЦ" комунальних платежів як допомогу своїй матері похилого віку, квитанції щодо придбання ліків для матері відповідача, оплату моюільного зв`язку, листування з колишньою дружтною щодо сплати аліментів на іншу дитину,лист Другого Малиновського ВДВС у м. Одесі від 18.05.2023 №1131, з якого вбачається про здійснення постійного відрахування та виплат з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 з 01.01.2018 по 31.03.2023 включно, та з вересня 2022 по теперішній час аліментів, які утримуються в повному обсязі, але не перераховуються, в зв`язку з відсутністю платіжних реквізитів.

Від сторони позивача 14.02.2025 надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого позивачка просить задовольнити її вимоги частково та стягнути з відповідача на її користь аліментина утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дати реєстрації позовної заяви та до повноліття дитини, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач 24.02.2025 надав суду заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого ще раз наголосив на наявність у нього відповідних осбтавин, які мають бути враховані судом при ухвалення рішенні, зокрема: добровільна фінансова допомога позивачу; утримання свої матері похилого віку; добровільної фінансової підтримки дитини з інвалідністю; фінансові зобов`язання перед банками. Просить суд зменшити розмір аліментів до 1/6 заробітку (доходів). Також у запереченнях на відповідь на відзив просив суд відмовити для поновлення строку позивачу для подання відповіді на відзив.

У судовому засіданні 26.02.2025 представник позивачки підтримала позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 заробітку (доходів) відповідача. Зазначила, що не зважаючи на добровільну сплату відповідачем коштів на утримання дитини, вони не є систематичними, у зв`язку з чим і вирішила звернутись до суду з вказаним позовом.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні 26.02.2025, визнаючи частково позовні вимоги, та підтримуючи свій відзив та заперечення на відповідь на відзив, просив суд ухвалити рішення про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сина повноліття та з урахуванням його відзиву та наданих пояснень. Також зазначив, що коли позивачка перебувала на лікарняному з 24.12.2024 по 15.01.2024, син проживав разом з ним та його новою дружиною, вони дбали про нього, приділяли усіляку увагу, піклувалися про нього, купували необхідні речі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Згідно з матеріалами справи встановлено, що сторони з 17.02.2012 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 27 березня 2015 рішенням Київського районного суду м. Одеси. Від шлюбних стосунків ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 7612.

На даний час між сторонами розірвано усі стосунки, сторони не проживають разом, дитина залишилася проживати з матір`ю. Позивачка також зазначає, що вона весь час приділяє дитині, його вихованню та навчанню одна. Відповідач знаходиться в працездатному віці, проблем зі здоров`ям не має, та має можливість та обов`язок фінансово забезпечувати власного сина.

Судом встановлено, що згідно з рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14.11.2008 з відповідача на користь його колишньої дружини ОСОБА_8 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку.

Також відповідач у добровільному порядку допомагає дитині від першого шлюбу, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є інвалідом ІІ групи з дитниства, яка постійно потребує стороннього догляду та допомоги.

Твердження сторони позивача, що ОСОБА_7 працює спростовуються поясненнями відповідача та наданою довідкою КУ "Центр реабілітаціїї осіб з вадами психофізичного розвитку"від 19.02..2025, відповідно до якої остання відвідує відділення учбово-виробничих майстерень цієї установи з 02.09.2019 по теперішній час. Вказані відвідування носять реабілітаційний хаарактер, від яких ОСОБА_7 дохід не отримує.

Також відопвідач утримує свою мати-пенсіонер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є непрацездатною особою, людиною похилого віку. Вказане підтверджеєється наданими стороною квитанціями про придбання ліків та довідкою "ГЕРЦ" про сплату комунальних послуг.

При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.180, ч.ч.1-2 ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено.

При визначені розміру аліментів у частці від доходу, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, та виходить з встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у частці від доходу відповідача щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку(доходу)матері,батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Ураховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, з урахуванням заперечень відповідача, знаходження на його утриманні матері похилого віку, неповнолітньої дитини та дитини-інваліда, від першого шлюбу, які також знаходяться на його утриманні, а також враховуючи положення ст.ст. 182, 183 СК України, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягувати з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 18.11.2024 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Суд приймає до уваги доводи та аргументи відповідача, що на даний час на його утриманні знаходиться мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є непрацездатною особою, людиною похилого віку, неповнолітня дитина ОСОБА_6 , 2007 року народження, на утримання якої він сплачує аліменти та дитини-інвалід, від першого шлюбу ОСОБА_7 , 2002 року народження, яка постійно потребує стороннього догляду та допомоги, яку він надає на її утримання.

Суд також враховує положення закону про те, що позивач має обов`язок утримувати дітей.

Разом з тим, суд враховує, що передбачений ст. 180 СК України обов`язок стосується обох батьків, тому визначення аліментів у розмірі 1/6 частини доходу відповідача призведе до відповідності їх засадам справедливості, добросовісності та розумності, визначених ч.9 ст. 7 СК України.

Ураховуючи вимоги ч.1 ст. 81 ЦПК України, досліджені матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позивачем не доведено матеріальну спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленій 1/4 частині.

Водночас суд вважає, що призначення аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) буде відповідати інтересам дітей та не призведе до порушення їх прав та інтересів.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст. 191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 18 листопада 2024 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ураховуючи часткове задоволення позовних вимог (зменшено удвічі з 1/3 до 1/6 розміру доходу відповідача), стягненню з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 605,6 грн (1211,20:2).

Керуючись ст.ст.180, 182, 183, 191, 192 СК України, ст.ст. 141, 263-265, 268,274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 18.11.2024 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повне рішення підписане 28.02.2025.

Суддя Ю. А. Скриль