КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/7659/2025
У Х В А Л А

03 березня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ судді-доповідача Поліщук Н.В., суддів Верланова С.М., Соколової В.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, 31 січня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подано апеляційну скаргу, яка одночасно містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Клопотання мотивовано тим, що скаржник не отримував матеріалів справи та копії рішення суду, не повідомлений судом про судове засідання у справі.

Вказує, що з 2021 року по теперішній час скаржник проходить військову службу, приймає безпосередню участь у бойових діях. Вказані обставини об`єктивно перешкоджають дотримання відповідачем у визначені законом процесуальні строки реалізації ним права на оскарження судового рішення.

Зазначає, що про існування оскаржуваного рішення суду відповідачу стало відомо 27 січня 2025 року за повідомленням дружини у зв`язку із блокуванням банківських рахунків ОСОБА_1 та перевірки дружиною електронної адреси відповідача, де виявлено лист із постановою про відкриття виконавчого провадження на виконання рішення суду.

Уважає, що за наведених обставин строк на апеляційне оскарження відповідачем рішення суду починається 27 січня 2025 року та закінчується 27 лютого 2025 року.

Мотивуючи наведеним, просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року як такий, що пропущено з причин, незалежних від волі скаржника.

Перевіряючи доводи клопотання про поновлення процесуального строку, апеляційним судом установлено наступне.

В серпні 2023 року до суду звернулось ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначено поштову адресу відповідача - АДРЕСА_1

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 31 серпня 2023 року відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

16 жовтня 2023 року Святошинським районним судом міста Києва ухвалено рішення про задоволення позовних вимог.

Супровідним листом від 18 жовтня 2023 року копію рішення суду направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку (а.с.42). Поштове відправлення повернулось до суду першої інстанції без вручення; інформація про причину невручення відсутня (а.с.46).

Вирішуючи питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний суд виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно із статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Усталеною є практика Верховного Суду про те, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідність мотивувати апеляційним судом підстав, з яких суд поновлює скаржнику строк на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції. Так, у постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц Верховний Суд вказує, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Учасники справи, звертаючись до суду із заявами про поновлення процесуальних строків, вправі визначати поважність пропуску строку згідно із особистим переконанням та на власний розсуд у їх поважності. За судом залишається обов`язок перевірити наявність поважності у вказаних заявниками обставинах пропуску процесуальних строків.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій. Такий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2020 року у справі №420/1813/19.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

До матеріалів апеляційної скарги на підтвердження поважності причин пропуску ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року долучено такі документи:

- копію контракту від 30 червня 2021 року, укладеного між командиром в/ч НОМЕР_1 МВС України та старшим солдатом ОСОБА_1 , про проходження військової служби у Національній гвардії України; контракт є строковим та укладається на 3 роки;

- копію контракту від 29 листопада 2021 року, укладеного між командиром в/ч НОМЕР_1 МВС України та молодшим сержантом ОСОБА_1 , про проходження військової служби у Національній гвардії України; контракт є строковим та укладається на 3 роки;

- копію довідки №І/30/3-436 від 30.06.2023 про безпосередню участь сержанта ОСОБА_1 з 04 листопада 2022 року по 19 грудня 2022 року у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в межах Донецької та Луганської областей;

- копію довідки від 20.01.2025 про перебування старшого сержанта ОСОБА_1 на військовій службі у в/ч НОМЕР_2 з 13 вересня 2023 року по теперішній час;

- копію витягу з наказу №289/ДСК від 26.09.2023 командира в/ч НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої убачається, що сержант ОСОБА_1 з 23 вересня 2023 року вибув у службове відрядження до Донецької та Луганської областей для участі в бойових діях (підстава - посвідчення про відрядження №6245 від 23.09.2023);

- копію витягу з наказу №322/ДСК від 27.10.2023 командира в/ч НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої убачається, що сержант ОСОБА_1 прибув 26 жовтня 2023 року із службового відрядження та з 27 жовтня 2023 року вибув у службове відрядження до Донецької та Луганської областей для участі в бойових діях (підстава - наказ №289/ДСК від 26.09.2023, посвідчення про відрядження №7532 від 27.10.2023);

- копію витягу з наказу №177/ДСК від 13.06.2024 командира в/ч НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої убачається, що сержант ОСОБА_1 прибув із службового відрядження 08 червня 2024 року (підстава - наказ №322/ДСК від 27.10.2023);

Із наведених документів у їх сукупності убачається, що ОСОБА_1 в 2021 року відповідач уклав договір (контракт) про проходження військової служби у Національній гвардії України. Із 13 вересня 2023 року по теперішній час відповідач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України.

ОСОБА_1 був задіяний до заходів із забезпечення національної безпеки на території Донецької та Луганської областей у період з 04.11.2022 року по 19.12.2022 року, тобто до ініціювання позивачем цього судового провадження; з 23.09.2023 року по 26.10.2023 року та з 27.10.20.23 року по 08.06.2024 року перебував у службовому відпряженні на території Донецької та Луганської областей із залученням до заходів із забезпечення національної безпеки.

Апеляційний суд зауважує, що протягом майже 9 місяців у період фактично з 23.09.2023 року по 08.06.2024 року ОСОБА_1 перебував у службовому відрядженні на території Донецької та Луганської областей та з об`єктивних (незалежних від нього) причин не мав можливості отримати копію рішення суду, та надалі вчасно вжити заходів для підготовки та реалізації свого права на оскарження судового рішення.

Рішення суду ухвалено 16 жовтня 2023 року, таким чином річний строк, передбачений приписами статті 358 ЦПК України, закінчується 16 жовтня 2024 року.

Таким чином, близько 8 місяців із річного строку на апеляційне оскарження судового рішення для скаржника припало на період його перебування у службовому відпряженні на території Донецької та Луганської областей із залученням до заходів із забезпечення національної безпеки. Апеляційну скаргу подано 31 січня 2025 року.

Окрім того, апеляційний суд вказує про таке.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який, в подальшому неодноразово продовжувався.

Сам факт введення воєнного стану в Україні без обґрунтування неможливості звернення особою до суду у встановлені законом строки лише з підстави запровадження такого особливого режиму не може уважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

Статтею 65 Конституції України закріплено обов`язок громадян України із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Зі змісту статті 1 Закону України «Про Національну гвардію України» убачається, що Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України. Одним із призначень НГУ є у взаємодії з правоохоронними органами виконання завдань із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій. Національна гвардія України бере участь відповідно до закону у взаємодії зі Збройними Силами України у відсічі збройній агресії проти України та ліквідації збройного конфлікту шляхом ведення воєнних (бойових) дій, а також у виконанні завдань територіальної оборони.

Відповідно до статті 2 цього Закону основними функціями Національної гвардії України є, зокрема: захист конституційного ладу України, цілісності її території від спроб зміни їх насильницьким шляхом; участь у здійсненні заходів правового режиму воєнного стану.

Верховний Суд в постанові від 29 листопада 2024 року у справі №120/359/24 констатував, що при вирішенні питання про поновлення процесуального строку пропущеного особою, яка проходить військову службу у зв`язку із виконанням конституційного обов`язку із захисту суверенітету і незалежності Держави Україна, судам слід враховувати причини, пов`язані із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби, а саме:

- обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду.

- виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори.

- фактор часу: участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання, визначеного процесуальним законом, строку для звернення до суду.

- повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку.

- обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя: проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку.

З наведеного убачається, що більше половини річного строку на апеляційне оскарження рішення суду ОСОБА_1 перебував в зоні ведення активних бойових дій (Донецька та Луганські області), де був залучений до заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в межах Донецької та Луганської областей, тобто у вказаний період виконував свій конституцій обов`язок та з об`єктивних причин не мав змоги у встановлений законом спосіб та строк довідатись про ухвалення оскаржуваного судового рішення та звернутись до суду із апеляційною скаргою у строки, передбачені законодавством.

Апеляційний суд приймає до уваги документи, долучені до апеляційної скарги, якими скаржника нагородження за сумлінне виконання своїх службових обов`язків, пов`язаних із проходженням військовою службою за період введеного воєнного стану.

При застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на те, що ОСОБА_1 доведено факт його залучення до виконання заходів, необхідних для забезпечення оборони України у строк протягом 2/3 частини річного терміну, передбаченого статтею 358 ЦПК України, суворе застосування процесуальних строків щодо звернення ОСОБА_1 до суду із апеляційною скаргою може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду.

З урахуванням викладеного, зазначені скаржником підстави для поновлення строку на оскарження судового рішення суд уважає поважними, а тому пропущений строк підлягає поновленню.

Відповідно до частини 4 статті 359 ЦПК України якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження, зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 354-361 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року.

Зупинити дію рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року на час вирішення справи в суді апеляційної інстанції.

Копію ухвали апеляційного суду та копію апеляційної скарги з доданими до неї матеріалами надіслати учасникам справи та визначити строк тривалістю 7 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу у відповідності до вимог статті 360 ЦПК України.

Роз`яснити, що відповідно до частин 3 та 4 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова