Справа № 191/2750/23
Провадження № 2/191/691/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Силкіної О.Г.

розглянувши згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : Служба у справах дітей Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа : Служба у справах дітей Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні дитини.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з 07.06.2014 року по 21.04.2023 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають двох спільних дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу проживають разом з матір`ю за адресою : АДРЕСА_1 . За рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 року позивач сплачує аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 4500 грн. щомісячно. Протягом усього часу з 2022 року та після розірвання шлюбу з відповідачкою, вона не дозволяє йому спілкуватися з дітьми навіть телефоном і чинити йому перешкоди, постійно влаштовує сварки з приводу його бажання спілкуватися з дітьми та виховувати їх, намагається маніпулювати спілкуванням з ними, погрожуючи, що він взагалі може ніколи їх не побачити.

У зв`язку з цим, позивач просить зобов`язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити час та місце для його зустрічей із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : кожної другої п`ятниці місяця з 18.00 год. до 16:00 год. кожної другої неділі місяця та кожної четвертої п`яниці місяця з 18:00 год. до 16:00 год. кожної четвертої неділі місяця, за місцем його проживання за адресою : АДРЕСА_2 ; кожної першої та третьої суботи місяця з 10:00 год. до 18:00 год. за місцем його проживання за адресою : АДРЕСА_2 ; три будь-яких тижні у літню пору року в залежності від періоду шкільних канікул та стану здоров`я дитини за місцем його проживання за адресою : АДРЕСА_2 та (або) за місцем відпочинку на території України.

Встановити час та місце для його зустрічей із сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : кожної першої п`ятниці місяця та кожної третьої п`ятниці місяця з 18.00 год. до 20:00 год. за місцем проживання дитини за адресою : АДРЕСА_1 , у присутності матері ОСОБА_2 .

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі та участі відповідача. Позовні вимоги не визнали та просила врахувати висновок Органу опіки та піклування.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

З копії свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 вбачається, що 07.06.2014 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище : « ОСОБА_6 ».

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.04.2023 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишено прізвище : « ОСОБА_6 ».

З копії свідоцтв про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Серія НОМЕР_3 , вбачається, що їх батьками є сторони по справі.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4500 грн., щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району №207 від 28.09.2023 року було визначено спосіб участі у вихованні та вільного спілкування батька ОСОБА_1 , який проживає за адресою : АДРЕСА_2 , з малолітніми дітьми : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з матір`ю за адресою : АДРЕСА_3 , у такий спосіб : один раз на тиждень у присутності матері за попередньою домовленістю, не порушуючи режим дня дітей. ОСОБА_1 виконувати свої обов`язки, приділяти дітям увагу і турботу, виховувати їх, матеріально утримувати. ОСОБА_2 поважати права ОСОБА_1 , не чинити перешкод у спілкуванні батька з дітьми.

Крім того, відповідно висновку Служби у справах дітей Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, було визначено спосіб участі у вихованні та вільного спілкування батька ОСОБА_1 за малолітніми дітьми : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з матір`ю за адресою : АДРЕСА_3 , у такий спосіб : один раз на тиждень у присутності матері за попередньою домовленістю, не порушуючи режим дня дітей. ОСОБА_1 виконувати свої обов`язки, приділяти дітям увагу і турботу, виховувати їх, матеріально утримувати. ОСОБА_2 поважати права ОСОБА_1 , не чинити перешкод у спілкуванні батька з дітьми.

Згідно копії Витягу із протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини №9 від 06.09.2023 року, на засіданні комісії начальник Служби у справах дітей Іларіонівської селищної ради Прядка В.Ф. зазначила : «що у дітей є батько і він має право по законодавству бачити їх та спілкуватися, але звернувшись до ОСОБА_1 , наразі діти у такому віці, що спілкування повинно проходити у присутності матері і не порушувати режим дня дітей. Тому запропонувала обом батька дійти згоди щодо годин та місця спілкувань з дітьми..». ОСОБА_1 пояснив, що через графік його роботи він може бачитися із дітьми один раз на тиждень, коди буде вихідний, і згоден у присутності матері на нейтральній території. ОСОБА_2 згодилася на такий графік спілкування.

Згідно пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Згідно ст. 141 СК України та ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце, час і порядок їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Приймаючи рішення в інтересах дитини суд має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних й світових історичних і культурних цінностей, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд звертає увагу на те, що батько, який проживає окремо від своєї дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Водночас, відновлення стосунків та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком перебуває у площині належного виконання обома батьками своїх обов`язків з виховання дитини.

Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що для дітей розлучення батьків це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо.

Вплив батьків на дитину шляхом формування негативного образу батька чи матері в її очах може вплинути на їх безпосередній контакт із дитиною, що є неприпустимим у відносинах «батьки-діти» та жодним чином не відповідатиме якнайкращим інтересам дітей. Створювані одним із батьків для іншого протягом тривалого часу перешкоди у вихованні дитини та спілкуванні з нею мають наслідком руйнування зв`язків із сім`єю, до якої належить як батько, так і мати дитини, а отже в такому разі поведінка того із батьків, хто створює перешкоди, суперечить сімейним цінностям та не відповідає найкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні.

Суд при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини задля уникнення конфліктних ситуацій між батьками дітей і забезпечення їх прав та інтересів, вважає за доцільне покласти на відповідачку обов`язок не перешкоджати батькові брати участь у вихованні дітей та спілкуванні з ними.

Таким чином, встановлюючи порядок побачень батька із синами, врахувавши інтереси неповнолітніх дітей, принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дітьми та участь у їх вихованні, активне та стабільне бажання батька брати участь у вихованні своїх неповнолітніх дітей та спілкуванні з ними, відсутність обставин, які могли б бути підставою для обмеження права батька на спілкування з дітьми, необхідність їх спілкування як з батьком, так і з матір`ю, які не змогли самостійно визначити порядок участі у вихованні дитини, зміст заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про можливість визначення порядку періодичних побачень батька з дітьми, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування щодо запропонованого графіку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дані позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку з чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн..

На підставі викладеного та ст.51 Конституції України, ст.ст. 19, 141, 153, 157, 158, 159 Сімейного Кодексу України, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 265, 273, 280-289, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не чинити перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у спілкуванні з малолітніми дітьми : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити способи у вихованні та вільного спілкування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з малолітніми дітьми : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . у такий спосіб : один раз на тиждень у присутності матері ) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за попередньою домовленістю, не порушуючи режим дня дітей.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП : НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП : НОМЕР_5 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяТ. В. Прижигалінська