УХВАЛА

04 березня 2025 року

м. Київ

справа № 755/13814/21

провадження № 61-10121св24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду 17 січня 2025 року про залишення без руху заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Мельникова Дениса Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом акціонерного товариства «Аграрний фонд» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2024 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 липня 2022 року в частині задоволених позовних вимог та постанову Київського апеляційного суду від 09 липня 2024 року, у позові відмовити, провадження у справі закрити.

Постановою Верховного Суду від 08 січня 2025 року у задоволенні заяви

ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд до Великої Палати Верховного Суду відмовлено.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 липня 2024 року залишено без змін.

16 січня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Мельникова Д. О. про ухвалення у вказаній справі додаткового рішення про розподіл судових витрат зі сплати судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 17 січня 2025 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Мельникова Д. О. про ухвалення додаткового рішення залишено без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2025 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Мельникова Д. О. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом АТ «Аграрний фонд» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди визнано неподаною та повернуто заявнику.

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення в частині розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. Посилається на те, що Верховний Суд при прийнятті постанови від 08 січня 2025 року не вирішив питання про розподіл судових витрат відповідно до підпункту «в» частини першої статті 416 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом АТ «Аграрний фонд» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди.

28 лютого 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 17 січня 2025 року.

Заява обґрунтована тим, що зі змісту ухвали Верховного Суду від 17 січня 2025 року убачається, що ОСОБА_1 позбавлений права реалізувати своє право шляхом надсилання процесуального документа за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), хоча статтею 14 ЦПК України визначений імперативний порядок подання процесуальних документів. Натомість Верховний Суд поклав на відповідача обов`язок вчинити дії, які завідомо суперечать вимогам процесуального законодавства, зокрема, надіслати документ у паперовій формі цінним листом з описом вкладення, хоча усі учасники процесу мають зареєстровані електронні кабінети.

Враховуючи вищевикладене заявник просив внести виправлення в ухвалу Верховного Суду від 17 січня 2025 року та доповнити мотивувальну частину ухвали після слів «доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів» словами «або в електронній формі

з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету інших учасників справи».

Відповідно до положень статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Згідно з положеннями частини другої статті 269 ЦПК України питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

За змістом вказаної статті описка - це мимовільна (випадкова) помилка в рішенні, яка допущена при його викладенні. Описка - це також помилка у правописі,

у розділових знаках, у смисловому викладенні речення. Тому описками

є мимовільні, граматичні, орфографічні і стилістичні помилки, які викликають неточне викладення змісту рішення суду. До них можна віднести викривлення, допущені у прізвищі судді, прізвищі, імені та по батькові сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, неправильні звороти мови, стилістично неправильно складені речення, розділові знаки, якщо вони викривляють дійсний зміст рішення.

Арифметична помилка - це помилка у підрахунках. Під поняттям «підрахунок» слід розуміти арифметичні дії: додавання, віднімання, множення, ділення.

Описка та арифметична помилка - це помилки, які свідчать, що рішення суду

є неточним. Виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні здійснюється тим судом, який його ухвалив, не змінюючи сутності цього рішення.

Встановлено, що в ухвалі Верховного Суду від 17 січня 2025 року у мотивувальній частині відсутні описки.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд не встановив описок в ухвалі від 17 січня

2025 року, тому заява про виправлення описки задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 269 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 17 січня 2025 року залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць