Провадження № 2/357/1053/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2693870 від 15.12.2021 в сумі 57702 грн 20 коп. та за кредитним договором № 07406-12/2021 від 09.12.2021 в сумі 13865,00 грн., всього 71567,20 грн., також позивач просив вирішити питання судових витрат.

Позиція сторін у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 2693870.

05.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №05052023, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 05.05.2023 до Договору факторингу №05052023 від 05.05.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 57702 грн 20 коп.

Крім того, 09 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 07406-12/2021.

21.09.2022 року ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 21092022 відповідно до умов якого до останнього перейшло права вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача, на суму 13865,00 грн.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Вишковський Є.Л. на адресу суду направив відзив на позовну заяву, та ряд клопотань: про поновлення строку на подання відзиву; повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» позову у справі № 357/11070/24 на підставі п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України; у разі відмови в поверненні позивачу позовної заяви на підставі п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України - відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі; витребувати у Товариства «ФК «ЄАПБ» оригінали документів, що містяться в матеріалах справи з метою огляду в судовому засіданні.

Щодо суті позовних вимог представник відповідача вказав, що позивач не надав жодних доказів, які підтверджують, що відповідач фактично отримав кошти на картку в рамках договору з ТОВ Лінеура Україна та з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ». Відсутність доказів фактичного отримання коштів відповідачем свідчить про безпідставність вимог позивача.

Сторона відповідача зазначила, що у кредитному договорі № 07406- 12/2021, взагалі відсутній рахунок або інші реквізити, які б надавались клієнтом кредитору з метою отримання кредиту. Разом з тим, заборгованість за відсотками за кредитним договором № 07406- 12/2021 у розмірі 7965,00 грн. нарахована поза межами строку дії Кредитного договору. Позивач не надав доказів того, що на момент подання позову у нього існувало право вимоги до відповідача саме в тому обсязі та на таких умовах, які зазначені в позовній заяві. Зі змісту долучених до матеріалів справи доказів неможливо встановити, на який саме рахунок позичальника та яким чином були перераховані кредитні кошти, відсутні відомості про успішність виконання таких перерахунків первісними кредитодавцями. Позивачем не надано виписок з рахунків первісних кредиторів або інших платіжних документів, які б підтверджували перерахування коштів позичальнику та користування останнім ними.

Відповідач звертає увагу, що позивачем не додано до позову графіків платежів по рахунку відповідача, де б зазначалось: кількість платежів, їх розміри та періодичність внесення, останній день для сплати заборгованості на підставі якого позивач ознайомився з умовами повернення заборгованості за Кредитними договорами.

Представник відповідач зазначає, що позивач не надав детального розрахунку заборгованості, виписку за Кредитним договором, де були б зазначені відсотки, які нараховувались кожного дня відповідачу за договором № 2693870 та договором № 07406-12/2021. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджує отримання кредитних коштів, користування ними, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу.

З урахуванням викладеної у відзиві позиції, просив відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 .

Представник позивача скористався своїм правом та скерував до суду відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача обґрунтував свою позицію наявністю укладених договорів в електронній формі, які мають силу договору, що укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, а дані вносились шляхом заповнення відповідних форм на сайті товариства позичальником власноруч.

Сторони узгодили розміри кредиту, грошову одиницю, в якій надано кошти, строки та умови користування ними, у кожному з договорів передбачено умови та строки нарахування відсотків, що свідчить про ознайомлення Позичальника зі всіма істотними умовами договорів та про наявність волі відповідача для укладення кредитних договорів в електронній формі на погоджених умовах, шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Жодних заперечень з приводу того, що позичальник не погодилася з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання договору висловлено не було. Отже, позивач вважає доведеним факт укладання відповідачем кредитних договорів в електронній формі та підписання договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електрону комерцію».

Позивач посилається на постанову від 26.06.2018 року по справі № 910/9072/17, де Верховний Суд виклав правову позицію, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно із ст. 599 ЦК України такою підставою є виконання, проведене належним чином. Тобто, кредитний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, тому кінцева дата строку кредиту є лише датою повернення кредиту, а не датою закінчення строку дії кредитного договору, а тому нарахування заборгованості здійснювалось у відповідності до умов договору та додатків до нього, саме через неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань.

Процесуальні дії у справі.

Протоколом авторозподілу судової справи від 05.08.2024 року справу передано судді Ярмолі О.Я. (а.с.53,54).

04.11.2024 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання (а.с.63).

24.12.2024 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Вишковський Є.Л. подав ряд клопотань : про поновлення строку на подання відзиву; повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» позову; заяву про витребування оригіналів документів; відзив на позов (а.с. 71-42).

28.12.2025 року представником ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» подано клопотання про витребування доказів (а.с.104-108) та відповідь на відзив (а.с.112-130).

17.01.2025 року ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Вишковського Є.Л. про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (а.с.196,197).

22.01.2025 року ухвалою суду було витребувано докази від АТ «Універсал Банк»( а.с.200-201).

Представник позивача ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявні клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримано.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Вишковський Є.Л. в судовому засіданні позов не визнав.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з такого.

За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

1. Судом встановлено, що 15 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 2693870, відповідно якого відповідачу надано в кредит грошові кошти в сумі 11500,00 грн., строк кредиту 360 днів, періодичність сплати процентів 15 днів (п.1.3 договору). Стандартна процента ставка за кредитом становить 1,99% в день; знижена 0,09% вдень (п.1.4. договору). Орієнтована загальна вартість кредиту на день укладення договору становить 93886,00 грн. за стандартною процентною ставкою та 92341,26 за зниженою ставкою 92341,26 грн. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника Е147 (а.с.7-13).

До кредитного договору додано паспорт споживчого кредиту, який містить положення аналогічні тим, що викладені у кредитному договорі.

Додатком № 1 до кредитного договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту, згідно з якою загальна вартість кредиту становить 92341,26 грн. де зазначено, якщо клієнтом не будуть виконані умови Договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів, що зазначені в графіку платежів будуть перераховані за стандартною процентною ставкою і загальна вартість кредиту складе 93886,00 грн.

05.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №05052023, згідно з яким право грошової вимоги перейшло до позивача (а.с.18-19).

Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №1, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно витягу з реєстру боржників від 05.05.2023 року , ОСОБА_2 є боржником за договором № 2693870 з сумою боргу 57702 грн 20 коп., з яких: 11500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 46202,20 грн. - сума заборгованості за процентами.

2. Встановлено, що 09 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір про надання фінансового кредиту № 07406-12/2021, відповідно до пункту 1.1. якого Товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 5900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п.1.2. Договору про надання фінансового кредиту № 07406-12/2021 від 09.12.2021 мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 07.01.2022. Дата надання кредиту 09.12.2021.

П.п. 1.3. п. 1 Кредитного договору передбачено, що за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 182,5 % річних від суми кредиту в розмірі 0,50% на добу.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника W0159, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, про що свідчить п.7 договору.

Разом з договором відповідачем був погоджений та підписаний електронним підписом W0159, Додаток №1 до договору, а також паспорт споживчого кредиту (а.с. 30 зворот,31).

Встановлено, що 21.09.2022 року ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 21092022, відповідно до умов якого до останнього перейшло права вимоги до боржників, у тому числі й до відповідача.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 21092022 від 21.09.2022, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 13865,00 грн., з яких: 5900,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7965,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

На виконання ухвали суду від 19.04.2019 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» було ініційовано детальну перевірку в ході якої було підтверджено, що: на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 станом на грудень 2021 року було емітовано платіжні картки: НОМЕР_2 (була активною до 21.12.2021) та НОМЕР_3 (була активною після 21.12.2021), що емітовані для користування рахунком НОМЕР_4 . Власниця цих карток ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Фінансовий номер телефону за період з 09.12.2021 по 20.12.2021: НОМЕР_5

Положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» ( в редакції, яка була чинна на день виникнення правовідносин) визначає, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи копій Кредитного договору № 2693870, Кредитного договору № 07406-12/2021, то вони підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

За вказаних обставин суд вважає встановленим факт укладення відповідачем кредитного договору № 2693870 від 15.12.2021 з ТОВ «Лінеура Україна», та кредитного договору № 07406-12/2021 від 09.12.2021 з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

ТОВ «Лінеура Україна», ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», свої зобов`язання за вищевказаним договорами виконали в повному обсязі, а саме - надали відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договорами. Відповідач не виконалв своїх зобов`язань та не погасила кредитну заборгованість.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідач ОСОБА_1 у наданому суду відзиві аналізує докази позивача та стверджує, що позивачем не доведено факт укладення договорів і отримання відповідачем коштів, але відповідач не надає жодного доказу своїм запереченням та не спростовує докази і позицію позивача.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, закріплена законом презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.

Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором.

За змістом статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). (ч.1 ст. 1078 ЦК України).

Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. ( Висновок ВС викладений у Постанові від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17).

Суд при вирішенні справи керується правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦПК України).

В постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 р. у справі № 912/1120/16 та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

Правом на нарахування компенсаційних втрат, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, позивач не скористався.

Щодо кредитного договору № 07406-12/2021 від 09.12.2021, за яким позивач визначив заборгованість за відсотками в сумі 7965,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно п.1.2 договору про надання фінансового кредиту № 07406-12/2021, укладеного між ТОВ ФК «Інвеструм» та ОСОБА_2 датою надання кредиту є 09.12.2021, строк кредитування - 30 днів, тобто до 07.01.2022 року.

Згідно додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту, який є невід`ємною частиною кредитного договору та підписаний позичальником електронним підписом, загальна вартість кредиту становить 6785,00 грн., та складається з тіла кредиту в сумі 5900,00 грн. та процентів за користування кредитом в сумі 885,00 грн.

Тому, на думку суду, саме такий розмір заборгованості відповідача, з урахуванням строку кредитування у 30 днів, є доведеним. Доказів належної пролонгації договору чи збільшення строку кредитування не надано.

Нарахування відсотків поза межами строку кредитування є необґрунтованим, що підтверджується практикою Верховного Суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог в частині тіла кредиту в повному обсязі та часткового задоволення позовних вимог в частині нарахування відсотків за кредитним договором № 07406-12/2021

Тому, за кредитним договором № 07406-12/2021 від 09.12.2021 підлягає стягненню борг в розмірі 6785 грн 00 коп., що складається з тіла кредиту в сумі 5900,00 грн. та процентів за користування кредитом в сумі 885,00 грн., що відповідає умовам викладеним в Додатку № 1 до кредитного договору.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з платіжної інструкції № 71081 від 31.05.2024 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень.

Оскільки позов задоволено на 90.11%, судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача становить 2 728,53 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279, 280-282, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 2693870 від 15.12.2021 в сумі 57 702 грн 20 коп. (п`ятдесят сім тисяч сімсот дві гривні двадцять копійок), заборгованість за кредитним договором № 07406-12/2021 від 09.12.2021 в сумі 6 785 грн 00 коп. (шість тисяч сімсот вісімдесят п`ять гривень), всього 64 487 грн 20 коп. (шістдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок) та судові витрати по справі в сумі 2 728,53 грн.(дві тисячі сімсот двадцять вісім гривень п`ятдесят три копійки).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» / адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, /

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 /адреса реєстрації: АДРЕСА_1 /

Повний текст рішення суду виготовлений 04.03.2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола