ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1117/25 Справа № 192/2204/24 Суддя у 1-й інстанції - Щербина Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Агєєва О.В., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року в цивільній справі номер 192/2204/24 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року до Солонянського районного суду Дніпропетровської області звернулось Акціонерне товариство «Акцент-Банк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило суд стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 23.01.2017 року станом на 23.07.2024 року у розмірі 83649,29 грн.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - повернуто позивачу.

Із вказаним судовим рішенням не погодився позивач АТ «Акцент-Банк», подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області по справі №192/2204/24 та направити справу для подальшого розгляду до Солонянського районного суду Дніпропетровської області.

Доводами апеляційної скарги наведено, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Предметом спору є заборгованість за поновлюваною кредитною лінією, тобто позивач не міг вказати суму кредиту, оскільки вона не була обумовлена між сторонами, між сторонами було обумовлено первісний кредитним ліміт, в межах якого відповідачка могла витрачати кошти, кожна із таких витрат і була б міні-кредитом, кожен на свою суму.

Від відповідачки ОСОБА_1 відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 2 статі 369 ЦПК України апеляційна скарга на вказану ухвалу суду першої інстанції підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Відповідно до частини 13 статі 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що в серпні 2024 року до Солонянського районного суду Дніпропетровської області звернулось Акціонерне товариство «Акцент-Банк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило суд стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 23.01.2017 року станом на 23.07.2024 року у розмірі 83649,29 грн (а.с. 1-27).

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2024 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 11-11зв).

Постановляючи ухвалу про повернення позову, суд першої інстанції виходив із того, що вимоги ухвали суду від 26 серпня 2024 року про залишення позовної заяви без руху не виконано.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов цього висновку з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з пунктами 2-9 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частин першої та другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), ухвалюючи рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов та Купчик проти України», яке набуло статусу остаточного 09 березня 2011 року, вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (пункт 25 рішення у справі «Кутій проти Хорватії»).

Крім того, ЄСПЛ у пункті 35 рішення від 13 травня 1980 року в справі «Артіко проти Італії», пункті 32 рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» зазначив, що Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Судом встановлено, що в серпні 2024 року до Солонянського районного суду Дніпропетровської області звернулось Акціонерне товариство «Акцент-Банк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило суд стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 23.01.2017 року станом на 23.07.2024 року у розмірі 83649,29 грн. До позовної заяви додано певні документи відповідно до додатку, у тому числі оригінал розрахунку заборгованості.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2024 року позов залишено без руху з підстав: зазначення про відсутність електронного кабінету представника позивача Омельченка Є. В., який є адвокатом; відсутності у позовній заяві розміру наданого кредиту, відомостей щодо строку кредитування та дати настання виконання зобов`язання з повернення кредиту, який період є пільговим та умови повернення кредиту. Крім того зазначено, що у позові відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, як не зазначено і докази, що підтверджують вказані обставини.

Проте, відповідно до заяви, поданої на виконання ухвали від 26 серпня 2024 року, зазначено, що інформація про відсутність електронного кабінету представника позивача адвоката Омельченка Є. В. є такою, що вказана помилково.

За таких обставин суд першої інстанції, з підстав наведених в ухвалі від 26 серпня 2024 року, дійшов помилкового висновку про те, що позов АТ «Акцент-Банк» не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, а в подальшому про визнання позовної заяви неподаною і повернення її позивачу, припустився надмірного формалізму. Оскільки оцінка законності та обґрунтованості позовних вимог АТ «Акцент-Банк» має бути надана судом при прийнятті рішення у справі у відповідності до положень статті 264 ЦПК України.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, заслуговують на увагу, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до ст. 379 ЦПК України і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: