Справа № 577/731/25
Провадження № 2/577/502/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Логіна Є.В.,

секретаря судового засідання Скляр О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Конотопі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Конотопської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в:

Адвокат Рудейчук Я.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом , я якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на колісний транспортний засіб мотоцикл марки «ІЖ-49» , державний номер НОМЕР_1 , 1956 року випуску, номер двигуна НОМЕР_2 , номер рами НОМЕР_2 .

Свої вимоги обгрунтовує тим, що у 2005 році на пункті прийому металобрухту ОСОБА_1 придбав старий мотоцикл марки «ІЖ-49» у неробочому стані без будь яких документів. В подальшому, власними коштами він провів ремонтні роботи для можливості користування таким за призначенням. З 2005 року ОСОБА_1 добросовісно та відкрито володів вказаним транспортним засобом. На даний час постало питання про належну реєстрацію мотоцикла, однак, через відсутність інформації про попереднього власника та документів, неможливо здійснити таку реєстрацію у відповідних органах. Згідно довідки Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, вказаний мотоцикл в розшуку не перебуває. Враховуючи добросовісне, відкрите, давнісне та безперервне володіння рухомим майном з 2005 року по даний час та у зв`язку з неможливістю оформлення права власності на транспортний засіб у позасудовому порядку, змушений звернутись з даним позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи без участі позивача і представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача Конотопської міської ради в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без участі представника органу місцевого самоврядування, проти позову не заперечують.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що мотоцикл марки «ІЖ-49», який був придбаний позивачем на пункті прийому металобрухту у 2005 році має основні характеристики: державний номер фс50-37, 1956 року випуску, номер двигуна НОМЕР_2 , номер рами НОМЕР_2 .

Згідно довідки Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, вказаний мотоцикл в розшуку не перебуває. (а.с.7).

Позивач добросовісно, відкрито, безперервно володіючи рухомим майном з 2005 року по даний час, позбавлений можливості оформити право власності на транспортний засіб у позасудовому порядку, в силу відсутності документів на мотоцикл, а відомості про попереднього власника у позивача відсутні.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.344ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 ЦК України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Проте, не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.

Добросовісне заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України слід розуміти так, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того,володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування у цій справі), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий).

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьої статті 344 ЦК України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у ЦК України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для рухомого майна такий строк складає п`ять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

Згідно Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Суд вважає, що в ході розгляду справи належними, достатніми, достовірними та допустимим доказами доведено добросовісність, відкритість та безперервність володіння спірним рухомим майном протягом періоду часу, визначеного ст. 344 ЦК України. Встановлено також і те, що на момент розгляду справи мотоцикл марки «ІЖ-49» 1956 року випуску, не має власника.

З огляду на викладені обставини, виходячи з принципу справедливості, правової визначеності та встановивши неможливість захисту позивачем свого права в інший спосіб, окрім зазначеного в позовній заяві, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження та є обгрунтованими.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення поданого позову.

Керуючись ст.12,23,76,81,258,259,265,273,273,354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права власності на рухоме майно за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканцем АДРЕСА_1 , право власності за набувальною давністю на колісний транспортний засіб мотоцикл марки «ІЖ-49» , державний номер НОМЕР_1 , 1956 року випуску, номер двигуна НОМЕР_2 , номер рами НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканець АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Конотопська міська рада (юридична адреса м. Конотоп Сумської області, пр.Миру, 8)

Суддя Логін Є. В.