Справа № 462/4661/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючої судді Гедз Б.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Представник ТОВ «Фвнансова компанія «Артеміда-Ф» - адвокат Бачинський О.М. звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту

№ 66від 10.03.2021 у розмірі 16 873,01 грн та судові витрати у розмірі сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

Заявлені позовні вимоги обгрунтовує тим, що 10.03.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі на умовах прийняття ним пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту шляхом її підписання ОСОБА_1 електронним підписом вчиненим одноразовим ідентифікатором та Заяви-формулювання про акцептування оферти № 66 від 10.03.2021 про прийняття пропозиції ТОВ «Фінансова компанія «Форза» укласти Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту на визначених умовах. Відповідач здійснивши дії спрямовані на укладення Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, із введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням реквізитів банківської картки, на котру надалі було перераховано грошові кошти у розмірі 4 298,00 грн. На умовах Договору позики кредитодавець надав відповідачу грошові кошти (кредит) на умовах, передбачених Договором позики № 66 у розмірі 4 298,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленим кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 08.04.2021, умовами договору погоджено, що реальна річна процентна ставка складає 1,80 % та процентною ставкою 2,5% за кожен день, яка застосовується у разі прострочення користування коштами поза межами строку дії Договору позики. ТОВ «Фінансова компанія «Форза» свої зобов`язання перед відповідачем за договором позики виконало повністю надавши у користування грошові кошти, натомість відповідач у строк взяті на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів не виконав, за весь час не здійснив жодного платежу. 28.10.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» уклали Договір факторингу № 20211028-Ф від 28.10.2021, згідно умов якого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню осіб, які є боржниками перед ТОВ «Фінансова компанія «Форза», серед яких і ОСОБА_1 . Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по Договору позики перед позивачем складає 16 873,01 грн, з яких заборгованість за тілом - 4 298,00 грн, заборгованість за процентами - 2 320,80 грн, заборгованість за простроченими процентами за користування поза межами строку дії договору - 9 670,50 грн, інфляційне збільшення - 583,71 грн. Просить позов задоволити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18.06.2024 позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» залишено без руху, позивачу роз`яснено порядок та строк усунення недоліків позову.

21.06.2024 представник позивача - адвокат Бачинський О.М., на виконання ухвали суду від 18.06.2024 про залишення позову без руху, за пдопомогою підсистеми «Електронний Суд» подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27.06.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу роз`яснено право та порядок подання відзиву на позовну заяву та встановлено п`ятнадцятиденний строк для його подання.

Судом вживались заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема у відповідності до вимог п. 17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, згідно якого визначено, що особам, які зареєстрували Електронний кабінет в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою, судом надіслано відповідачу, щодо якого містяться відомості про наявність в останнього Електронного кабінету в ЄСІТС, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі за допомогою підсистеми ЄСІТС в особистий електронний кабінет відповідача.

Відповідач у визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, такого не подав, про поважність причин не подання відзиву суд не повідомлено, станом на день прийняття судом рішення заява про поновлення строку для подання відзиву до суду також не надходила.

Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (вилику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 10.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форза» та ОСОБА_1 в електронному вигляді, шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором, укладено електронний Договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 66 від 10.03.2021.

Відповідно до умов договору кредитор зобов`язався надати позичальнику в користування грошові кошти (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до цього Договору.

На виконання умов Договору позику відповідачу надано кредит у сумі 4 298,00 грн, зі строком дії на 30 днів від дати отримання позичальником кредиту, тобто з 10.03.2021 по 08.04.2021, із процентною ставкою після пролонгоції 1,6% в день.

Відповідно до п. 1.6.8. кредитодавець нараховує проценти за користування кредитними коштами у розмірі 1,80% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, реальна річна процентна ставка складає 656,97%.

Згідно п. 5.8. та 5.9. Договору сторонами погоджено, що прострочення сплати кредиту та процентів згідно Графіка платежів не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавця. Після закінчення строку на який надано кредитні кошти та неповернення позичальником кредитних коштів у повному обсязі, відсотки за користування кредитом нараховуються у розмірі 2.50% в день, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України до повного розрахунку за Договором.

Крім того, судом встановлено, що 10.03.2021 разом із Договором про надання позики, відповідачем також було підписано електронним підписом однарозовим ідентифікатором і паспорт споживчого кредиту та Графік платежів як додаток до Договору про надання позики, відтак відповідач достовірно був ознайомлений зі всіма істотними умовами кредитування.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Як встановлено судом із матеріалів справи, 28.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форза» було укладено Договір факторингу № 20211028-Ф, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форза», зобов`язалась відсутпити фактору - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» право вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а Фактор зобовязався їх прийняти та передати грошові кошти за таке відсутплення.

Відповідно до п. 4.1. зазначеного Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги.

У матеріалах справи міститься Витяг з Реєстру прав вимоги № 1 до Договору факторингу № 20211028-Ф. від 28 жовтня 2021 року, згідно змісту якого серед боржників, до яких право вимоги сплати заборгованості перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» є також і ОСОБА_1 за Договором позики № 66.

Згідно платіжних доручень № 415 від 29.12.2021, № 468 від 13.12.2021, №488 від 13.01.2021 ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» сплатила ТОВ «ФК «Форза» суми у розмірі 47 201,17 грн, 23 600,58 грн, 23 600,58 грн, згідно Договору факторингу №20211028-Ф/2 від 28.10.2021.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Як вбачається із повідомлення ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» від 03.11.2021, адресованого на адресу відповідача ОСОБА_1 , останнього було повідомлено про відступлення ТОВ «ФК «Форза» права грошової вимоги за Договором позики № 66 та про наявність заборгованості за договором і необхідність погашення суми заборгованості, однак таке залишено відповідачем без реагування.

Згідно детального розрахунку заборгованості виданого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», станом на 05.06.2024 заборгованість ОСОБА_1 за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 66 від 10.03.2021 становить 16 873,01 грн, а саме: залишок заборгованості за тілом 4 298,00 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування 2 320,80 грн; залишок заборгованості по простроченим процентам за користування поза межами строку дії договору (нараховано Новим кредитором за період 29.10.2021 по 26.01.2022) 9 670,50 грн, інфляційне збільшення - 583,71 грн нараховано Новим кредитором за період 09.04.2021 по 23.02.2022.

Відтак, оскільки умови Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту

№ 66 від 10.03.2021, укладеного між ТзОВ «ФК «Форза» та ОСОБА_1 , відповідачем не виконано, право грошової вимоги за ним на підставі Договору факторингу

№ 20211028-Ф від 28.10.2021 перейшло до позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» про стягнення заборгованості за Договором позики № 66 від 10.03.2021 є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню виходяи з такого.

Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підписавши 10.03.2021 Договір позики № 66, відповідач ОСОБА_1 , відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на визначені кредитним договором умови та взяв на себе відповідні зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплати процентів за їх користування. Однак, у визначений строк їх не повернув, згідно розрахунку заборгованості за весь час жодного платежу на погашення заборгованості не вніс, у зв`язку із чим позивач набув право вимоги повернення кредитних коштів та процентів за їх користування.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, викладені позивачем факти щодо наявності заборгованості не спростовав, власного контрозрахунку до суду не подав.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У встановлений процесуальним законом строк відповідачка не скористалася процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання нею договірних зобов`язань.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать також витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

У відповідності до положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно наявного у матеріалах справи Договору про надання правової допомоги № 20240603-3, від 03 червня 2024 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» та адвокатом Бачинським О.М. та Розрахунку суми судових витрат з описом наданих послуг правової допомоги встановлено факт надання позивачу послуг правової допомоги, зокрема: аналіз доказів і документів для подання позовної заяви ОСОБА_1 , складення позовної заяви у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 збирання доказів до позовної заяви, та подання до суду позовної заяви в інтересах клієнта вартістю 7 000,00 грн.

Стороною відповідача заперечень щодо розрахунку розміру судових витрат не подано.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено, відтак оскільки позовні вимоги задоволено, з відповідача на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивача також 7 000,00 грн понесених витрат на правову допомогу.

На підставі наведеного та керуючись ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Артеміда-Ф" заборгованість за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 66 від 10.03.2021 у розмірі 16 873 (шістнадцять тисяч вісімсот сімдесят три) гривні 01 копійку.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Артеміда-Ф" 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Артеміда-Ф" 7 000 (сім тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», , місцезнаходження: 79013, м. Львів, вул. Степана Бандери, 87 оф. 54.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 28.02.2025.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал рішення знаходиться у справі № 462/4661/24.

Суддя Б.М.Гедз