Дата документу 26.02.2025 Справа № 332/7562/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/7562/23 Головуючий у 1-й інстанції: Сінєльнік Р.В.
Провадження №22-ц/807/431/25 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Кухаря С.В., Кочеткової І.В., Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката Новікова Ігоря Олександровича на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, який у вересні 2024 року уточнила до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначила, що 06 вересня 2014 року між нею та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 13 березня 2024 року у справі №332/5738/23 шлюб між сторонами був розірваний.

За час перебування у шлюбі ними, як подружжям, за спільні кошти набуто автомобіль: марки Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , бежевого кольору. Транспортний засіб було оформлено на ОСОБА_1 . Позивач має намір поділити транспортний засіб, шляхом стягнення з відповідача компенсації його вартості.

Вартість транспортного засобу моделі Chevrolet Lacetti, VIN-код НОМЕР_2 станом на день звернення до суду з позовом про поділ майна орієнтовно становило 4000,00 - 4200,00 доларів США, що еквівалентно 159600 грн, виходячи з наступного розрахунку: 4200 у.е х 38 (курс долара США на день подання позову) вартість авто становить - 159600 грн. Позивач претендує на вартості транспортного засобу, що становить у грошовому еквіваленті - 79800 грн, оскільки відповідач користувався транспортним засобом особисто, у неї був відсутній доступ до автомобіля, а потім, як було встановлено пізніше, транспортний засіб було відчужено відповідачем без її згоди, коли судова справа розглядалася у суді.

Згідно висновку експерта від 06 червня 2024 року середня ринкова вартість зазначеного автомобіля з ПДВ становить 168530, 00, грн.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог від 04 вересня 2024 року, в порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_1 1/2 вартості транспортного засобу Марки Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , бежевого кольору у розмірі 84 265, 00 грн. Стягнути судові витрати, витрати за проведення авто товарознавчого дослідження та витрати на правову допомогу адвоката.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2024 року позов задоволено.

В порядку поділу спільного майна подружжя стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 1/2 ринкової вартості автомобіля Chevrolet Lacetti, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору, у розмірі 84 265 грн, який був приданий сторонами під час перебування у шлюбі і на день розгляду справи в суді був реалізований ОСОБА_1 без згоди ОСОБА_2 .

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 858, 40 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті проведеної експертизи в сумі 1 500 грн.

У грудні 2024 року ОСОБА_2 в особі представника, адвоката Левицької Ю.В. звернулася до суду першої інстанції з клопотанням про стягнення витрат на правничу допомогу.

Додатковим рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн.

Не погоджуючись з рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2024 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Новіков Ігор Олександрович подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково. В порядку поділу спільного майна подружжя стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , грошову компенсацію у розмірі 1/2 частини вартості автомобіля Chevrolet Lacetti, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору, у розмірі 10 000 грн, який був придбаний сторонами під час перебування у шлюбі і був реалізований ОСОБА_1 до призначення справи до розгляду без згоди ОСОБА_2 , на підставі договору комісії № 7277/23/001443 від 20 грудня 2023 року. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , витрати по сплаті судового збору у сумі 858,40 грн. Витрати по сплаті проведеної експертизи в сумі 1500 грн покласти на ОСОБА_2 .

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки всім доказам у справі. Суд залишив поза увагою, що відповідно до наданого відповідачем договору комісії № 7277/23/001443 від 20 грудня 2023 року вартість автомобіля на момент відчуження з урахуванням дефектів автомобіля складає 20 000 грн. Таким чином на теперішній час єдиний документ, що посвідчує вартість автомобіля, який був проданий до подання позову до суду це договір комісії транспортного засобу в якому зазначена дійсна вартість вищезазначеного автомобіля з урахуванням дефектів, при відчужені у розмірі 20000, 00 грн. Цей документ пройшов державну реєстрацію, були сплачені усі належні до закону податки та збори, та на момент ухвалення рішення позивачем не спростована. Тому суд повинен критично відноситися до висновку експерта від 06 червня 2024 року, який з урахуванням дефектів транспортного засобу неналежно врахував вартість вищезазначеного автомобіля, оскільки висновком експерта №47 від 06 червня 2024 року, не спростована дійсна ціна транспортного засобу у розмірі 20 000 грн. Таким чином, позов ОСОБА_2 є необґрунтованим та підлягає тільки частковому задоволенню в частині розміру фактичної проданої вартості автомобіля 20 000,00 грн.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Левицька Ю.В. зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на відповідача.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що спірне рухоме майно, а саме автомобіль Chevrolet Lacetti, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору, набуто сторонами у власність за час їх перебування у зареєстрованому шлюбі та за спільні кошти. Відповідач здійснив його продаж без отримання згоди позивачки, не в інтересах сім`ї, тому є необхідність стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 в рахунок компенсації вартості 1/2 частини транспортного засобу Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виходячи з його ринкової (дійсної) вартості на час розгляду справи у розмірі 168 530, 00 грн ( 168530:2= 84265,00) відповідно до висновку товарознавчого дослідження №47 від 04 червня 2024 року. Відомість дефектів та заказ наряда, надані відповідачем, згідно ухвали суду про призначення експертизи було враховано експертом при визначенні ринкової вартості автомобіля, про що зазначено в питанні, яке було поставлене експерту при призначення експертизи. Клопотання про проведення іншої експертизи відповідач не заявляв та своїх експертних висновків не надав.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 06 вересня 2014 року, що пітверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №243 (а.с.31).

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції від 27 березня 2015 року, актовий запис №155 (а.с.25) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 , видане Заводським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 23 лютого 2017 року, актовий запис №38 (а.с.26).

Рішенням Заводського районного суду від 13 березня 2024 року по справі № 332/5738/23, яке є в загальному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, шлюб між сторонами розірвано. Рішення набуло законної сили 16 квітня 2024 року.

За період перебування сторонами у шлюбі, шляхом купівлі-продажу, сторонами за спільні кошти був придбаний автомобіль: Марки Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , бежевого кольору. Транспортний засіб було зареєстрована на ОСОБА_1 - 10 січня 2020 року

Відповідно до договору комісії № 7277/23/001443 від 20 грудня 2023 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 автомобіль Марки Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 за умовами якого Комісіонер зобов`язався за дорученням Комітента за комісійну плату вчинити за рахунок Комітента від свого імені правочин щодо продажу зазначеного автомобіля за ціною 20000, 00 грн ( а.с. 62).

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02 травня 2024 року за клопотанням представника ОСОБА_2 , адвокатом Левицькою Ю.В. була призначена по справі автотоварознавча експертиза щодо визначення середньої ринкової вартості вищезазначеного автомобіля .

Проведення експертизи доручено експерту-товарознавцю ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ). Експерта було попереджено про кримінальну відповідальність , передбачену с. ст. 384, 385 КК України. (а.с. 85-86).

Згідно висновку експерта № 47 від 06 червня 2024 року встановлена, що середня ринкова вартість колісного транспортного засобу Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 на 06 червня 2024 року з ПДВ становить 168530, 00 грн.

За змістом частин першої та сьомої статті 41 Конституції України, частин першої та п`ятої статті 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України).Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (частина перша статті 60 СК України).

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України (стаття 68 СК України).

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу (частина третя статті 370 ЦК України).

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абзаци перший і другий частини другої статті 364 ЦК України).

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України).

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини друга, четверта та п`ята статті 71 СК України).

Вирішуючи спори між подружжям про майно, судам необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої і третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

У цій справі встановлено, що за період перебування сторонами у шлюбі, шляхом купівлі-продажу, сторонами за спільні кошти був придбаний автомобіль: Марки Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , бежевого кольору. Транспортний засіб було зареєстрована на ОСОБА_1 - 10 січня 2020 року.

Зазначені обставини сторонами не заперечуються.

Під час розгляду даної справи в суді, відповідно до договору комісії № 7277/23/001443 від 20 грудня 2023 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 автомобіль Марки Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 за умовами якого Комісіонер зобов`язався за дорученням Комітента за комісійну плату вчинити за рахунок Комітента від свого імені правочин щодо продажу зазначеного автомобіля за ціною 20000, 00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і ( або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згодо другого з подружжя має бути подана письмово.

Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і ( або) державної реєстрації, має бути нотаріально посвідчена.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягнення згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 755/20923/14-ц зазначив, що при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів, витребування цього майна у третіх осіб з підстав його відчуження без письмової згоди одного з подружжя суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Отже, за відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля він має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна.

У постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц Верховний Суд зазначив про те, у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні.

Застосування норми права у подібний спосіб роз`яснено в постановах Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 301/2231/17, від 07 квітня 2021 року у справі № 402/849/18, від 16 січня 2023 року № 754/3132/16 тощо, що свідчить про усталеність судової практики.

Оскільки суд встановив відсутність згоди ОСОБА_2 на відчуження ОСОБА_1 марки автомобіля Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , 20 грудня 2023 року, то дійшов обґрунтованого висновку про право ОСОБА_2 на отримання компенсації у розмірі половини вартості відчуженого автомобіля, виходячи з середньої вартості вищезазначеного автомобілі, що становить 168530, 00 грн, відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження № 47 складеного 06 червня 2024 року експертом Шаховим О.В., яка визначена на день ухвалення судового рішення та не спростована відповідачем належними та допустимими доказами ( а.с. 93-94).

Отже, вартість спірного автомобіля становить 168530,00 грн, а 1/2 частини відповідно складає 84265, 00 грн (168530:2).

При цьому згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України саме відповідач, якщо він не погоджується з оцінкою автомобілів, які оцінила позивач, має доводити протилежне (подати інші докази, просити про проведення відповідної експертизи тощо), чого ним зроблено не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що вказаний висновок автотоварознавчого дослідження № 47 від 06 червня 2024 року є недопустимим доказом, є безпідставними, оскільки Експерт попереджений судом про кримінальну відповідальність за надання неправдивих відомостей, тому у колегії суддів не має сумнівів щодо неправильності та необгрунтованості його висновків.

Аргументи апеляційної скарги про те, що єдиний документ, що посвідчує вартість спірного автомобіля, який було продано відповідачем на підставі договору комісії № 7277/23/001443 від 20 грудня 2023 року за 20000, 00 грн, з урахуванням дефектів при відчуженні, не заслуговує на увагу, оскільки зазначена вартість при продажі цього автомобіля була визначена сторонами самостійно, без проведення відповідної оцінки щодо його вартості компетентним експертом. Така вартість, що на думку відповідача становить 20000, 00 грн, вочевидь не відповідає ринковій; відповідач не надав жодного доказу про ринкову вартість автомобіля станом на час розгляду справи, ніж та яка зазначена позивачкою.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню,повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їмналежну оцінку згідно зі статтями 76-78, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обгрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про незабезпечення повного та всебічного розгляду справи судом та неврахування наявних у матеріалах справи доказів, оскільки вважає, що суд встановив обставини справи в достатньому обсязі для правильного її вирішення та ухвалення законного рішення по суті спору.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі заявник.

З урахуванням вищевикладеного, вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обгрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З огляду на те, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката Новікова Ігоря Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 28 лютого 2025 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Кочеткова І.В. Кухар С.В.