РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомир у складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.,

при секретарі судового засідання Конончук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення допомоги на утримання дружини на утриманні якої знаходиться дитина з тяжким психічним розладом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із зазначеними позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі частки всіх видів його доходів до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестирічного віку.

В обґрунтування позову вказала, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний згідно з рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19.08.2021. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, у зв`язку з чим перебуває в скрутному матеріальному становищі. Позивач вказує, що їх малолітній син ОСОБА_4 має вади психічного розвитку та ряд супутніх захворювань, потребує постійних обстежень, лікування, реабілітації, на які потрібні значні грошові витрати. На підставі рішення суду з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його доходів. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, а відповідач проходить військову службу, має змогу утримувати позивача, а також з нього стягуються аліменти на утримання дитини.

Посилаючись на ст. 84 Сімейного кодексу України, просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною шестирічного років в розмір 1/6 частини від всіх видів його доходів.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 28.11.2024 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено до судового розгляду.

Від представника відповідача адвоката Ващук Ю.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказує, що позовні вимоги не визнає та вважає їх необґрунтованими. Заперечення проти позову мотивувані тим, що окрім сина ОСОБА_5 на утриманні відповідача перебуває дружина ОСОБА_6 та її син від попереднього шлюбу. Адвокат Ващук Ю. зазначає, рішенням Богунського районного суд м. Житомир від 13 квітня 2021 року №295/3135/21 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення ОСОБА_7 повноліття. Щомісяця на утримання дитини з грошового забезпечення ОСОБА_2 відраховуються значні суми грошових коштів, за період з січня по грудень 2024 року з грошового забезпечення відповідача перераховано на утримання сина 203 934,77 грн. Тобто, твердження позовної заяви про те, що дитина перебуває на утриманні матері не відповідають дійсності, оскільки фінансове утримання дитини забезпечує саме батько ОСОБА_2 .

Разом з тим, як убачається з доданих до позовної заяви документу від 19.06.2024 року, син сторін не визнаний дитиною з інвалідністю та не має фізичних чи психічних вад, не потребує цілодобового стороннього догляду. З наявних медичних документів вбачається, що в червні 2024 року дитині встановлено діагноз F90 синдром дефіциту уваги та гіперактивності. СДУГ (синдром дефіциту уваги та гіперактивності) це поширений нейропсихіатричний синдром, симптоми якого виникають в дитинстві та часто тривають до дорослого віку. Тобто, будь-які вади розвитку дитині не діагностовано, відповідна лікарська комісія заключення про наявність діагнозу, який би вимагав постійного стороннього догляду, дитині не встановлювала. Будь-які докази наявності у дитини вад розвитку станом на даний час до матеріалів справи не додані, медичні документи, датовані червнем 2024 року не є доказом наявності у дитини вад. Більш того, з відповіді, наданої на звернення ОСОБА_2 КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» ЖОР від 05.02.2025 року, вбачається, що рекомендації щодо потреби постійного домашнього догляду дитини ОСОБА_3 не надавались та було рекомендовано обстеження в умовах ДЦПЗ через 6 місяців. Проте, 6 місяців з моменту попереднього огляду дитини лікарями минуло, а на повторне обстеження дитину не доставлено, що ставить під сумнів наявність у дитини і діагнозу, про який зазначено у висновку від 19.06.2024 року. Крім того, ОСОБА_3 відвідує дошкільних навчальний заклад, а тому позивачка не обмежена у можливості працювати, як це роблять інші жінки, що мають дітей. При цьому, до позовної заяви по справі №295/17128/24, не надано доказів, що медична установа видала позивачці довідку форми первинної облікової документації № 080-3/о строком дії до досягнення дитиною шести років для одержання державної допомоги особою, яка здійснює догляд за хворою дитиною. Наявна в матеріалах справи довідку форми первинної облікової документації № 080-1/о містить відомості лише про потребу дитини в домашньому догляді до 12.05.2025 року.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи у відсутність відповідача та його представника, позов не визнають та просять відмовити у задоволені позовних вимог.

Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності унормовано в ч. 3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19.08.2021, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується змістом копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно з постановою Житомирського апеляційного суду від 25.09.2023 змінено рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26.06.2023, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подання заяви до суду - 24.05.2023 і до 01.03.2024.

Відповідно до висновку ЛКК КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради № 289 від 19.06.2024, у ОСОБА_3 встановлено діагноз: гіперкінетичний розлад поведінки з дефіцитом уваги помірного ступеня важкості, опозиційно-протестними реакціями. Недостатність соціально-емоційної взаємодії (відхилення у соціальному вмінні зблизитись, зав`язанні стосунків). Зацикленність інтересів. Загальний недорозвиток мовлення ІІ рівня F90. Враховуючи наявність у дитини тяжких психічних розладів підлягає одержанню державної допомоги на дитину, яка не визнана інвалідом, згідно постанови КМУ №1161 від 27.12.2018 року, розділ VI.

Зі змісту довідки №336/129 про потребу дитини (дитини-інваліда) в домашньому догляді, виданої 23.10.2024 КП «Центр первинної медично-санітарної допомоги» Житомирської міської ради вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до захворювання F 90, з 05.04.2021 перебуває на диспансерному обліку, потребує домашнього догляду з 12.11.2024, довідка дійсна до 12.05.2025.

28.06.2023 ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується змістом свідоцтва про шлюб.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 73 Сімейного кодексу України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед.

За правилами ч. 1 статті 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з приписами частин 3, 4, 6 статті 84 Сімейного кодексу України, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Як передбачено статтею 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, що має вади фізичного або психічного розвитку, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.80 СК України).

Відповідно до Переліку тяжких захворювань, розладів, травм, станів, що дають право на одержання державної допомоги на дитину, якій не встановлено інвалідність, надання такій дитині соціальних послуг, затвердженого згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1161 від 27.12.2018, захворювання з кодом F 84.1 "Атиповий аутизм", F 90 "Гіперкінетичні розділи" належать до тяжких психічних розладів (Розділ 4).

Згідно Інструкції, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України 09 березня 2021 року № 407 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 квітня 2021 року за № 512/36134 форми первинної облікової документації № 080-3/о «Довідка про захворювання дитини на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне (орфанне) захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня про те, що дитина отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги» є документом, який надається законному представнику дитини з інвалідністю або дитини, якій не встановлено інвалідність, але яка є хворою на тяжкі захворювання, розлади, травми, стани, що дають право на одержання державної допомоги на дитину, відповідно до абзацу третього підпункту 2 пункту 2 розділу I Закону України від 03 липня 2018 року №2476-VIII«Про внесення змін до законів України щодо посилення соціального захисту осіб, які доглядають за хворими дітьми».

Таким чином, на підставі досліджених доказів судом встановлено, що малолітній ОСОБА_3 має вади психічного розвитку.

Судом встановлено, що позивач не працює, здійснює догляд за малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має вади психічного розвитку, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги від батька дитини, що відповідно до положень ст. 84 Сімейного кодексу України є підставою для стягнення аліментів з відповідача на її утримання.

Також на підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідач має достатній рівень матеріального забезпечення, що підтверджується довідкою про розмір його доходу, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу колишній дружині, яка здійснює догляд за їх спільним сином.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, беручи до уваги, що позивач не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною, яка має вади психічного розвитку та потребує постійного догляду з боку матері, враховуючи майнове і сімейне становище відповідача, який одружений, відсутність відомостей про незадовільний стан його здоров`я, те, що з нього стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини доходів, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання позивачки в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця. Такий розмір аліментів, на думку суду, не є завищеним та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Позивач на підставі наданих доказів не довела наявність необхідність та можливість відповідача сплачувати на утримання колишнього дружини аліменти в заявленому в позові розмірі 1/6 частини від доходу, який суд вважає завищеним, а тому відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача, що на утриманні відповідача перебуває дитина його нинішньої дружини від попереднього шлюбу, оскільки відповідачем не доведено, що він має зобов`язання з утримання сина дружини від попереднього шлюбу, обов`язок з утримання якого в першу чергу покладається на його батьків.

За правилами ч. 1 ст. 79 СК України аліменти на утримання одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Суд присуджує аліменти на утримання позивачки по 12.05.2025, оскільки саме на такий строк видана довідка про те, що хлопчик потребує домашнього догляду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України" (Seryavin and Others v. Ukraine) рішення від 10 лютого 2010 року).

За правилами з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн, оскільки при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів позивачка звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення допомоги на утримання дружини на утриманні якої знаходиться дитина з тяжким психічним розладом - задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на її утримання в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня звернення з позовом до суду 14.11.2024 та до 12.05.2025.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення суду складений 03.03.2025.

Суддя І.Г. Перекупка