ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/474/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №697/1684/24 Категорія: на ухвалу Деревенський І. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Василенко Л.І., Карпенко О.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09 січня 2025 року про повернення позовної заяви третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги, у справі №697/1684/24 за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Хорошун Оксана Володимирівна, до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Черкаського нотаріального округу Черкаської області Стеблина Сергій Вячеславович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_1 , про визнання переважного права купівлі частки в спільній власності,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Хорошун Оксана Володимирівна, звернулася з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Черкаського нотаріального округу Черкаської області Стеблина Сергій Вячеславович про визнання права переважного права купівлі частки в спільній власності.

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.08.2024 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.08.2024 було задоволено заяву представника позивача адвоката Хорошун Оксани Володимирівни про забезпечення позову та вжито заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно нерухомого майна.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

25.11.2024 відповідачкою ОСОБА_3 , через канцелярію суду, подано клопотання про повернення зі стадії розгляду справи по суті до стадії підготовчого провадження та залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 04.12.2024, клопотання відповідачки ОСОБА_3 задоволено частково; залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 . Роз`яснено залученій третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, її право на подання письмових пояснень щодо позову або відзиву, викладення своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову з дотриманням вимог, встановлених ч. ч. 3-6 ст. 178 ЦПК України.

19.12.2024 ОСОБА_1 , як третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору було подано позовну заяву до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Черкаського нотаріального округу Черкаської області Стеблина Сергій В`ячеславович про стягнення вартості будівельних (ремонтних) матеріалів і робіт, які здійсненні подружжям у складі дружини ОСОБА_3 і чоловіка ОСОБА_1 щодо частки в розмірі 2/5 житлового будинку АДРЕСА_1 , як безпідставно набутого майна, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , грошові кошти в грошовій одиниці України гривні, в сумі, еквівалентній 8370,3 доларів США, станом на момент ухвалення судового рішення за результатами розгляду справи, як відшкодування вартості будівельних (ремонтних) матеріалів і робіт, які здійснені подружжям у складі дружини ОСОБА_3 і чоловіка ОСОБА_1 щодо частки в розмірі 2/5 житлового будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09 січня 2025 року відмовлено у прийнятті до свого провадження позову третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Черкаського нотаріального округу Черкаської області Стеблина Сергій В`ячеславович про стягнення вартості будівельних (ремонтних) матеріалів і робіт, які здійсненні подружжям у складі дружини ОСОБА_3 і чоловіка ОСОБА_1 щодо частки в розмірі 2/5 житлового будинку АДРЕСА_1 , як безпідставно набутого майна.

Позовну заяву третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_1 разом з доданими до неї документами повернуто заявнику.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що предметом позову ОСОБА_2 є захист переважного права позивача на придбання 2/5 часток спільного будинку та земельної ділянки, в той же час третя особа, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_1 , у поданій у справі позовній заяві зазначає предмет позову безпідставне набуття майна, а саме будівельних матеріалів, а предметом спору зазначає стягнення вартості безпідставно набутого майна, а саме: будівельних матеріалів, які не є предметом спору у справі №697/1864/24 (провадження 2/697/122/2025).

Тому, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , як третя особа, заявив самостійні вимоги не щодо предмета спору у даній справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановленою із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що предметом поданого ним позову є стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в грошовій одиниці України гривні, в сумі еквівалентній 8370,30 дол. США, станом на момент ухвалення судового рішення за результатами розгляду справи, як відшкодування вартості будівельних (ремонтних) матеріалів і робіт, які здійснені подружжям ОСОБА_5 щодо частки в розмірі 2/5 житлового будинку АДРЕСА_1 .

У разі задоволення позову ОСОБА_2 про визнання переважного права купівлі частки в спільній власності, вона набуде у власність будівельні матеріали і роботи, які здійснені подружжям у складі дружини ОСОБА_3 і чоловіка ОСОБА_1 щодо частки в розмірі 2/5 житлового будинку АДРЕСА_1 на загальну суму 349 447,73 грн., що еквівалентно 8370,3 доларів США.

Отже, позов ОСОБА_1 і первісний позов ОСОБА_2 взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, ці позови виникли з одних правовідносин.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Хорошун О.В. вказує, що ОСОБА_1 під час подання позову в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору:

-порушив строк подання позову як третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору;

-не подав відповідне клопотання про поважність причин пропуску подання позову та про його поновлення;

-позов третьої особи різниться за предметом спору з первісним позовом у даній справі;

-відсутня доцільність їх спільного розгляду, оскільки їх об`єднання призведе до ускладнення розгляду справи, додаткових клопотань про ознайомлення з позовом, надання відзиву, заперечень, клопотань по суті як третьої особи.

-позовна вимога позову ОСОБА_1 викладена таким чином, що вона не є позовом третьої особи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Спірне питання права виникло щодо законності дій суду першої інстанції на предмет встановлення наявності чи відсутності підстав для прийняття до розгляду позовної заяви третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Відповідно до приписів статті 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача. Після вступу у справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку.

За змістом статті 195 ЦПК України положення статей 193 і 194 цього Кодексу застосовуються до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження.

Приписи частин другої та третьої статті 193 ЦПК України визначають, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Право особи вступити у справу шляхом подання позову до однієї або декількох сторін не є абсолютним, тому порядок його реалізації має відповідати вимогам процесуального законодавства.

Під час розгляду судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину.

Позовна заява третьої особи відповідно до приписів статті 52 ЦПК України повинна містити самостійні вимоги саме на предмет спору у справі. При цьому як предмет спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Відтак вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

За таких умов позовна вимога третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, повинна стосуватися в цілому саме предмета спору у справі.

У постанові від 30 серпня 2023 року у справі № 910/12744/22 Верховний Суд роз`яснив, що самостійність вимог третьої особи полягає в тому, що саме вона перебуває у правовідносинах із відповідачем, і що саме її право порушене. Тобто третя особа із самостійними вимогами заперечує/частково заперечує вимогу(ги) позивача і має на меті вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь.

Встановивши, що позивач до відповідачів заявила вимогу про захист переважного права на придбання 2/5 часток спільного будинку та земельної ділянки, водночас третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_1 , заявляє вимогу до ОСОБА_2 про стягнення вартості будівельних матеріалів, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується колегія суддів, правильно застосував норму процесуального права та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для прийняття до розгляду позовної заяви третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Колегія суддів наголошує, що позовна вимога третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 стосуватиметься саме його права на стягнення коштів витрачених на будівельні роботи та жодним чином не пов`язана з вимогою ОСОБА_2 про захист переважного права на придбання частки спірного будинку.

Доводи апеляційної скарги такого висновку не спростовують, зводяться до незгоди з оскарженим судовим рішенням, суб`єктивного тлумачення норм процесуального права, відмінного від загальноприйнятого правозастосування, та до бажання добитися об`єднання розгляду зазначеного позову з позовом ОСОБА_2 .

Колегія суддів наголошує на тому, що відмова суду першої інстанції у прийнятті позовної заяви третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог не є перешкодою для доступу особи до правосуддя та/або порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Адже особа може звернутися з окремим позовом в загальному порядку, передбаченому ЦПК України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Підстави для її задоволення відсутні.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09 січня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді