Справа № 523/2874/25
Провадження №2-н/523/612/25
УХВАЛА

"28" лютого 2025 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши матеріали заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лузанівське 309» про видачу судового наказу про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСББ « Лузанівське 309» в особі свого представника адвоката Сіржанта Ю.В. звернулось до суду із згаданою заявою про видачу судового наказу, в якій просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані житлово комунальні послуги в розмірі 17746 грн 93 коп., витрати пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги в розмірі 3000,00 грн, із нарахованими податками в розмірі 18% ПДФО в розмірі 540,00 грн, 5% військового збору у розмірі 150 грн та судовий збір в сумі 302 грн 80 коп.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 168 ЦПК України встановлено, що у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСББ «Лузанувське 309» звернулося до суду із заявою, в якій прохає видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 17 746,93 грн, витрати пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги в розмірі 3000,00 грн, із нарахованими податками в розмірі 18% ПДФО в розмірі 540,00 грн, 5% військового збору у розмірі 150 грн, що разом складає 3992,80 грн та судовий збір в сумі 302 грн 80 коп.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу заявником надано договір про надання правничої допомоги від 10.02.2025 укладеного між адвокатом Сіржант Ю.В. та ОСББ «Лузанівське 309» в особі голови правління Іванової Л.О., відповідно до якого ОСОБА_2 уповноважено здійснити представництво ОСББ «Лузанівське 309» при стягненні заборгованості за послуги з утримання будинку і прибудинкової території з ОСОБА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаним договором визначено, що Замовник сплачує Виконавцю в якості винагороди за договором суму в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, за надання правничої допомоги згідно цього договору. Винагорода за договором сплачена під час укладення цього договору. Крім винагороди за договором, Замовник перераховує Виконавцю грошову суму для оплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу до суду, в розмірі, встановленому законом - 302,80 гривень. Відповідно до положень законодавства, при здійсненні розрахунків за укладеними договорами Замовник сплачує військовий збір в розмірі 5% від розміру винагороди, що становить 150 гривень та податок на доходи фізичних осіб в розмірі 18% від розміру винагороди, що становить 540 гривень.

Разом із тим, суд не може погодитися із заявленими представником вимогами щодо стягнення з боржника нарахованими податками у розмірі 18% ПДФО в розмірі 540,00 грн, 5% військового збору у розмірі 150 грн, оскільки податкові нарахування не відносяться до судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2. ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

18% ПДФО, які представник включає до судових витрат це податок який сплачується відповідно до сукупного доходу при здійсненні адвокатом адвокатської діяльності та оподаткування доходів адвокатів, які провадять незалежну професійну діяльність, відповідно до ст. 178 Податкового кодексу України.

Крім того, військовий збір є загальнодержавним збором та не належить до витрат, необхідних для провадження незалежної адвокатської діяльності.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення витрат в частині щодо стягнення нарахованих податків у розмірі 18% ПДФО - 540,00 грн, 5% військового збору 150,00 грн. З урахуванням вказаного у видачі судового наказу ОСББ «Лузанівське 309» до ОСОБА_1 в частині стягнення з боржника витрат на професійну правову допомогу у сумі 690 грн 00 коп. слід відмовити.

Керуючись ст.160, 161, 165, 166, 258-261, 352-354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лузанівське 309» до ОСОБА_1 в частині стягнення з боржника нарахованих податків у розмірі 18% ПДФО - 540,00 грн та 5% військового збору - 150,00 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складання.

Ухвала складена 28.02.2025р.

Суддя