Провадження № 2-о/554/81/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Сініцина Е.М.,

присяжних - ЄльченкоЮ.М.,

Пархоменко О.М.

за участю секретаря судового засідання - Кувіти М.М.,

розглянувши в порядку окремого провадження у закритому судовому засіданні залі суду в м. Полтаві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради, про усиновлення дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник - ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про усиновлення дітей, заінтересовані особи: служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтава ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якій просить ухвалити рішення про усиновлення ним ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що він з 04 жовтня 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , яка від попереднього шлюбу має неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько яких - ОСОБА_3 не заперечує проти усиновлення ОСОБА_4 про що надав нотаріально посвідчену згоду НОМЕР_1 від 05.06.2024.

Заявник разом із своєю дружиною та її неповнолітніми дітьми проживають однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .

Між заявником та неповнолітньою ОСОБА_4 склалися теплі сімейні відносини, заявник, турбується про неї, утримує матеріально, створює належні умови для виховання, а дитина, в свою чергу вважають його батьком.

ОСОБА_1 , як усиновлювач, відповідає вимогам встановленим ст. 211 СК України, є повнолітньою, дієздатною особою, старший за дитину більш, ніж на п`ятнадцять років, має місце для проживання, може забезпечити належні умови для проживання та може утримувати дитину, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 24 липня 2024 року, затвердженого завідувачем відділу служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають заявник ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_2 , сини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітні діти дружини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосунки в сім`ї теплі, квартира відповідає санітарно-гігієнічним вимогам, наявні необхідні меблі, для дітей відведені дві окремих кімнати, місце для відпочинку, навчання, сну, в наявності сезонний одяг.

Згідно висновку КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Полтавської міської ради» про стан здоров`я від 09.07.2024, заявник ОСОБА_1 здоровий.

ОСОБА_3 , який записаний батьком ОСОБА_4 надав згоду на її усиновлення, про що свідчить нотаріально завірена заява.

Мати дитини ОСОБА_2 дала згоду на усиновлення доньки заявником, про що свідчить нотаріально завірена заяву.

Виконавчий комітет Шевченківської районної у місті Полтаві ради, як орган опіки та піклування, своїм листом від 24.07.2024 №КО2.1-16/852 повідомив заявника, що відповідно до статті 210 Сімейного кодексу України та пункту 36 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», рідні брати та сестри не можуть бути роз`єднані під час влаштування усиновлення.

Він зазначає, що починаючи з 2011 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 весь час проживають разом з ним однією родиною і ніякого їх роз`єднання після усиновлення не відбудеться. Крім того, вони не є дітьми сиротами або дітьми позбавленими батьківського піклування, а тому пункт 36 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» до них не застосовується.

Він бажав би здійснити усиновлення двох дівчат, як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_5 , однак ОСОБА_3 , який записаний батьком дітей, не надає згоди на усиновлення ним ОСОБА_5 , не пояснюючи причини своєї відмови.

Ураховуючи викладене, заявник просить суд постановити рішення яким визнати його - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Полтави, громадянина України, усиновлювачем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтави.

У судовому засіданні заявник викладені в заяві обставини підтвердив, зазначивши, що Виконавчий комітет Шевченківської районної у місті Полтаві ради як орган опіки та піклування, не надав висновок про доцільність усиновлення, з посиланням на пункт 36 Постанови КМУ «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», який не підлягає застосуванню. Він вважає, що діти вже дорослі, в цьому році їм виповниться 18 років, тобто кожна буде вирішувати свій життєвий шлях самостійно, тому і їх право обрати місце проживання за місцем роботи чи навчання. Вони не можуть бути роз`єднані зважаючи на їх вік, визнання ними родинних стосунків, добре ставлення один до одного, а також перебування його - ОСОБА_1 в зареєстрованих шлюбних відносинах з їх матір`ю та народження спільних синів. А також вказав, що з радістю здійснив би усиновлення ОСОБА_5 , однак ОСОБА_3 не надає згоди на її усиновлення, не вказує причини своєї відмови. Просив заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні викладені обставини в заяві підтвердила, зазначивши про добрі сімейні стосунки між всіма членами родини, усвідомлене бажання ОСОБА_4 бути усиновленою ОСОБА_1 , а також виразила розчарування з приводу поведінки ОСОБА_3 , який надав нотаріальну згоду відносно лише однієї дитини, а відносно ОСОБА_5 не надав. Також зазначила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на обліку для можливого усиновлення не перебувають та не є дітьми сиротами. Після усиновлення ОСОБА_4 діти продовжать проживати однією родиною. Заяву просила задовольнити.

Представник виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради у судовому засіданні у вирішенні заяви покладалась на розсуд суду.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_4 - особа відносно якої вирішувалось питання про усиновлення, висловила свої бажання бути усиновленою ОСОБА_1 та пояснила, що починаючи з 2011 року проживає однією родиною з ОСОБА_1 , якого вважає своїм батьком, тому просила заяву задовольнити.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердила факт проживання однією родиною із заявником з 2011 року та не заперечувала на усиновленні ним ОСОБА_4 . Наголошувала на тому, що будь які підстави вважати, що після усиновлення сестри вона буде проживати в окремі від неї родині відсутні.

Вислухавши заявника, та заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 ) 04.10.2013 у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №204, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 має дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 .

ОСОБА_2 надала свою згоду на усиновлення ОСОБА_4 , що підтверджується її заявою від 05.06.2024, засвідченою приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвою В.І. та зареєстрована в реєстрі за № 3163.

ОСОБА_3 , який записаний батьком ОСОБА_4 надав згоду на її усиновлення, що підтверджується його заявою від 05.06.2024, засвідченою приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвою В.І. та зареєстрована в реєстрі за № 3162.

Забезпечення належних умов виховання, навчання та розвитку дитини заявником також підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 24 липня 2024 року.

Повним витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» Департаменту інформатизації МВС України підтверджується, що ОСОБА_1 станом на 11.07.2024 року до кримінальної відповідальності не притягувався, знятої чи непогашеної судимості не має.

Згідно з Висновком про стан здоров`я, виданим 09.07.2024, у ОСОБА_1 протипоказань бути усиновлювачем немає, зокрема, на диспансерному обліку не перебуває.

Суд визнає, що перешкод, визначених статтею 212 СК України, для усиновлення заявником ОСОБА_1 дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - не встановлено.

Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Згідно зі статтею 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

У відповідності до статті 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років.

Згідно положеннями статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Батьки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надали свою нотаріальну згоду на її усиновлення ОСОБА_1 .

Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надала свою згоду та в судовому засіданні висловила своє бажання бути усиновленою ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.

Виконавчий комітет Шевченківської районної у місті Полтаві ради, як орган опіки та піклування, своїм листом від 24.07.2024 №КО2.1-16/852 повідомив заявника, що відповідно до статті 210 Сімейного кодексу України та пункту 36 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», рідні брати та сестри не можуть бути роз`єднані під час влаштування усиновлення.

Суд вважає, що наданий документ не є доказом по справі, оскільки досліджується у сукупності з іншими доказами, які підтвердили згоду та бажання всіх осіб - усиновлювача, особи, що усиновлюють, батьків, що вказані в свідоцтві про народження дитини, на усиновлення, що не суперечить чинному законодавству.

Тому вказаний доказ не приймається судом до уваги, крім того, він носить рекомендаційний характер.

Також суд зазначає, що частиною першою статті 210 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо на обліку для можливого усиновлення перебувають рідні брати та сестри, вони не можуть бути роз`єднанні при їх усиновленні.

Заявник та ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на обліку для можливого усиновлення не перебувають та не є дітьми сиротами. Крім того, після усиновлення ОСОБА_4 діти продовжать проживати однією родиною.

Враховуючи викладене, а також бажання ОСОБА_4 бути усиновленою, та погодження з цим ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що після усиновлення діти проживатимуть в різних родинах або окремо один від одного, а тому суд вважає, що висновок зроблений Виконавчим комітетом Шевченківської районної ради у м. Полтава у своєму листі від 24.07.2024 №К02.1-16/852 не є достатньо обґрунтованим.

Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови.

Відповідно до положень статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.

Суд, постановляючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Відповідно до статі 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

У відповідності з частиною першою статті 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини.

Згідно з частинами другою, третьою та четвертою статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення.

Відповідно до статті 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється.

В підпункті 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, визначено, що при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до статті 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, враховуючи вік усиновлювача ОСОБА_1 , його стан здоров`я, він раніше не судимий, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, веде здоровий спосіб життя, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення дітей не має, працює, має стабільний дохід, має житло та належні житлові умови для проживання дитини, має здібності особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, суд дійшов висновку про задоволення заяви та вважає необхідним визнати ОСОБА_1 , усиновлювачем неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно зі статтею 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади.

Оскільки заява про усиновлення задоволена, то суд вважає можливим внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , №783 від 22 серпня 2007 року, який складений Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 », по батькові дитини змінити з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 », батьком дитини вказати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, інші відомості про народження дитини залишити без змін та видати нове свідоцтво про народження дитини.

На підставі ст.ст. 207, 208, 213, 220, 223,224, 229 - 233 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 293,294,310- 314 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради, про усиновлення дитини - задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , усиновлювачем неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис про народження №783 від 22 серпня 2007 року, який складений Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції.

Внести зміни до актового запису про народження №783 від 22 серпня 2007 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який складений Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 », по батькові дитини змінити з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 », батьком дитини вказати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, інші відомості про народження дитини залишити без змін та видати нове свідоцтво про народження дитини.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Е.М. Сініцин.

присяжні: Ю.М. Єльченко,

О.М.Пархоменко.