Провадження № 2/470/17/25
Справа № 470/894/24
03 березня 2025 року с-ще Березнегувате
Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Орлової С.Ф.,
за участю секретаря судового засідання Ляшенко О.В.,
розглянувши 28 лютого 2025 року у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявоютовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок позивача, ні на рахунок попереднього кредитора. На підставі зазначеного, просить суд стягнути з відповідача борг за кредитними договорами в розмірі 35 386 грн та судовий збір.
Представник позивача Дараган Ю.О. в судове засідання не з`явилась, справу просила розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи, про що зазначила в прохальній частині позовної заяви.
Відповідач та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності та відзиву на позов від них не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного.
З матеріалів справи убачається, що 23 травня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії №518403619, за яким він отримав кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту 7500 грн. строком на 15 днів, з можливістю пролонгації строку дії кредитної лінії на умовах визначених п.1.7-1.8 Договору. При цьому, перший транш за Договором в сумі 6750 грн. надається кредитодавцем одразу після укладення Договору. За користування кредитом відповідач зобов`язався сплатити відсотки у розмірі 1,66% в день від суми кредиту за кожен день користування ним, в разі користування кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати відсотків за ставкою 1.70% в день, а після закінчення Дисконтного періоду в розрахунку 2.30 % в день.
Згідно п. 4.2 договору, сторони дійшли згоди, що строк дії договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразового ідентифікатора та до закінчення строку надання кредиту, визначеного в п. 1.2 договору. Строк договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п.п.1.3 та п.1.7 Договору. У будь якому разі зобов`язання що виникли під час дії Договору діють до повного його виконання.
Вказаний договір та Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором ( а.с.9-12).
З копії платіжного доручення від 23.05.2021 року убачається, що перший транш кредиту в сумі 6750 грн. на підставі Договору №518403619 було надано відповідачу шляхом перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с.13).
Крім цього, у позові позивач зазначив, що 28 листопада 2018 року між ТОВ Манівео Швидка Фінансова допомога» та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, за яким клієнт зобов`язувався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених Договором. Відповідно до додаткової угоди від 31.12.2020 року № 26 до Договору факторингу №28/1118-01, його текст було викладено у новій редакції. На підставі зазначеного договору факторингу № 28/1118 - 01 укладеного між ТОВ Манівео Швидка Фінансова допомога» та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Реєстру боржників №142 від 13 липня 2021 року право вимоги до відповідача за кредитним договором № 518403619 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс».
В подальшому, а саме 20.10.2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.
За змістом п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень ст.ст. 1077, 1079 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор), яким може бути лише банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ч.1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога) а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Суд доходить висновку у справі відсутні докази переходу права вимоги від кредитодавця ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» за борговими зобов`язаннями до відповідача, таких доказів позивач не надав і на вимогу суду (а.с.108-110), оскільки договір факторингу між вказаними юридичними особами укладений (28.11.2018 року) задовго до укладення кредитного договору (23.05.2021) і виникнення спірної заборгованості, а чинне законодавство України не передбачає продаж і придбання боргових зобов`язання наперед, ще до моменту їх виникнення.
16 лютого 2022 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» було укладено договір факторингу №16022022 відповідно до вимог якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передало за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні товариству права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Що підтверджується копіями: договору факторингу №16022022 від 16.02.2022 року, акту приймання-передачі реєстру боржників за Договором факторингу №16022022 від 16.02.2022 року та витягом з реєстру боржників до Договору факторингу № 16022022 від 16.02.2022 (а.с.26-33).
За приписами ч.1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст. 626 ЦК України).
В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд вважає укладеним договір про надання фінансового кредиту між відповідачем та ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» .
За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнавався.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення відповідачем отриманих в кредит коштів, в межах визначеного сторонами строку кредитування.
Разом з тим, судом встановлено, що розмір одержання процентів встановлений договором наступним чином: за стандартною ставкою 2,5% за добу, яка може бути знижена в разі надання промокоду. За даними Графіку розрахунків та орієнтовної сукупної вартості кредиту, відповідач зобов`язаний був сплатити кредиторові відсотки за користування коштами в сумі 1387 грн. 50 коп. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути проценти за 15 днів користування кредитом, які відповідно до Графіку розрахунків та орієнтовної сукупної вартості кредиту становлять суму у розмірі 1387 грн 50 коп.
Оскільки позивач просив стягнути з відповідача проценти за користування кредитом у сумі 9712 грн 50 коп, однак належного розрахунку такої заборгованості не надав, тому вказана вимога судом задовольняється частково.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
Керуючись ст.ст.10, 13, 258, 263-265,268 ЦПК України, суд,
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" 435 (чотириста тридцять п`ять) грн 34 коп судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Березнегуватським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Європейська агенція з повернення боргів" - адреса місцезнаходження юридичної особи: індекс 01032, вул. Симона Петлюри, буд. 30 м.Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник відповідача адвокат Маркєлов Вадим Валентинович, адреса здійснення адвокатської діяльності: вул. Миколи Шепелєва, буд. № 9А, кв. №63 м.Київ.

Суддя С.Ф. Орлова

Повний текст заочного рішення суду складено 03 березня 2025 року.