Провадження № 2/742/109/25
Єдиний унікальний № 742/4425/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Циганка М.О., за участю секретаря судового засідання Харченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

установив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та просив стягнути на свою користь з відповідача 42 468,33 грн матеріальної шкоди, 20 000,00грн. моральної шкоди та судові витрати на оплату судового збору та витрат з проведенням експертизи.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 09.11.2023 близько 16 год 55 хв у м. Прилуки по вул. Костянтинівська, 122 водій ОСОБА_2 , відповідач по справі, керував автомобілем Сузукі Грант Вітара, н.з. НОМЕР_1 , у темну пору доби не вибрав безпечної швидкості руху, не вжив заходів для зупинки автомобіля, та здійснив зіткнення з транспортними засобами Сітроен, н.з. НОМЕР_2 , яким керувала позивач по справі ОСОБА_1 , та Фольцваген н.з. НОМЕР_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 грудня 2023 року у справі № 742/6540/23 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля Сузукі Грант Вітара, н.з. НОМЕР_1 , були застраховані в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів №ЕР.213197674 від 02.02.2023 року.

Згідно висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля вартість матеріального збитку завданого власнику пошкодженого автомобіля Сітроен, номерний знак НОМЕР_4 станом на дату ДТП від 09.11.2023, з урахуванням втрати товарної вартості (16 208,99 грн.) становить 180 002,77 грн.(сто вісімдесят тисяч дві гривні 77 коп.)

Власник автомобіля Сітроен звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про подію з ознаками страхового випадку, яка була розглянута і було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі: 137 534 грн. 44 коп..

У зв`язку з чим позивач вважає необхідним стягнути з відповідача,як власника джерела підвищеної небезпеки автомобіля Сузукі Грант Вітара, номерний знак НОМЕР_1 , різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, що становить 42 468,33 грн. (180 002,77-137 534,44 = 42 468,33).

12 вересня 2024 року від представника відповідача адвоката Пустового Б.В. на адресу суду надійшов відзив на позов, згідно якого останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає, що позов заявлено безпідставно, оскільки чинним законодавством не передбачено жодної норми, яка була б підставою для відшкодування шкоди застрахованою особою, завданою в межах страхового ліміту.

В судове засідання позивач не з`явилася надавши на адресу суду заяву про розгляд справі за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представникв судове засідання також не з`явилися, згідно письмового відзиву. Заявлені позовні вимоги не визнають в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві, просять відмовити у позові.

Третя особа представник приватного акціонерного товариства страхова компанія «ПЗУ Україна» до суду не з`явився та не повідомив суд про поважність причини своєї неявки.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що 09.11.2023 близько 16 год 55 хв у м. Прилуки по вул. Костянтинівська, 122 водій ОСОБА_2 , відповідач по справі, керував автомобілем Сузукі Грант Вітара, н.з. НОМЕР_1 , у темну пору доби не вибрав безпечної швидкості руху, не вжив заходів для зупинки автомобіля, та здійснив зіткнення з транспортними засобами Сітроен, н.з. НОМЕР_2 , яким керувала позивач по справі ОСОБА_1 , та Фольцваген н.з. НОМЕР_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 грудня 2023 року у справі № 742/6540/23 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.(а.с.10-11).

На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля Сузукі Грант Вітара, н.з. НОМЕР_1 , були застраховані в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів №ЕР.213197674 від 02.02.2023 року(а.с.14).

Згідно висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля вартість матеріального збитку завданого власнику пошкодженого автомобіля Сітроен, номерний знак НОМЕР_4 станом на дату ДТП від 09.11.2023, становить 180 002,77 грн.(сто вісімдесят тисяч дві гривні 77 коп.) (а.с.15-22).

Власник автомобіля Сітроен звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про подію з ознаками страхового випадку, яка була розглянута і було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі: 137 534 грн. 44 коп..

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 993, ч. 1 ст. 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Постановою від 04 липня 2018 року, справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176 цс 18, Верховний Суд зазначив: стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги ті обставини, що цивільно-майнова відповідальність відповідача застрахована з лімітом до 160 000,00 грн(а.с.14), у той час як завдані позивачу збитки складають 180 002,77 грн, тобто стягненню підлягає з винуватця ДТП саме 20 003,00грн. перевищеної суми страхової виплати.

З огляду на це, для покладення відповідальності на заподіювача моральної шкоди необхідна сукупність таких обов`язкових умов: наявність моральної шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди.

Протиправною вважається така поведінка особи, яка порушує приписи закону чи іншого нормативного акта, або виявилася у невиконанні чи неналежному виконанні договірного зобов`язання.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Всупереч приписам ст.12, 81 ЦПК України позивач ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів того, що відповідач спричинила їй моральну шкоду, яка описана нею у позовній заяві.

Позовна заява, не містять жодного обґрунтування спричинення відповідачем позивачу моральної шкоди на суму 20 000 грн.

Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту заподіяння їй моральних страждань, і відповідно, заподіяння моральної шкоди, розмір якої ніяк не обґрунтований, у зв`язку з чим суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні цієї вимоги.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, з проведенням експертизи.

Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

А тому, судовий збір по даній справі в сумі 1211 грн. 20 коп., оплату витрат з проведенням експертизи у розмірі 2503 грн. 00 коп.слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 20 003 грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. та оплату витрат з проведенням експертизи у розмірі 2503 грн. 00 коп..

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Максим ЦИГАНКО