Справа № 487/3839/21
н/п 2-о/490/10/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

присяжних Перетятко В.Я., Куса М.Д.,

при секретарі Горбань М.С.,

за участі заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника Мутьєва Д.В.

представника особи щодо якої вирішується питання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу у порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, -

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва 01.12.2022 року, відповідно до розпорядження голови Миколаївського районного суду Миколаївської області Вайнорівського М.М. про передачу справи на розгляд, надійшли матеріали означеної заяви про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна (справа № 487/3839/21).

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.12.2022 року відкрито провадження за вказаною заявою.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєвавід 20.07.2023 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу проведення якої доручено експертам Миколаївської філії судово-психіатричних експертиз та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України. Провадження у справі зупинено.

До суду 21.10.2024 року з Миколаївської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України повернуті матеріали справи №490/3839/23 за заявою ОСОБА_1 з висновком судово-психіатричного експерта.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.10.2024 року провадження у справі відновлено.

У судовому засіданні заявник та його представник адвокат Мутьєв Д.В. просили заяву задовольнити у повному обсязі. Заявниця вказала на те, що її син не може самостійно опікуватися собою, потребує стороннього нагляду та в силу своєї хвороби не може здійснювати будь-які поїздки, подорожі. За своїм станом здоров`я ОСОБА_3 не може усвідомлювати своїх дій та керувати ними, потребує постійного догляду у побуті.

Від заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

Представник особи, стосовно якої вирішується питання, ОСОБА_2 заяву підтримала, просила її задовольнити.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили суду, що ОСОБА_3 з дитинства хворіє, боїться гучних звуків, не виходить з будинку, його лякає навколишній світ, тому є неможливим його пересування в іншу місцевість, зокрема і в транспортному засобі. ОСОБА_6 самостійно обслуговувати себе не може, йому потрібна стороння допомога в усьому.

Зв`язок з ОСОБА_3 було становлено за допомогою застосунок «Viber» свідком ОСОБА_5 . ОСОБА_3 лежав на ліжку, на питання на відповідав, закривався від екрану телефона ковдрою.

Заслухавши пояснення заявника, його адвоката, представника особи стосовно якої вирішується питання адвоката Балабан О.І., покази свідків, дослідивши матеріали справи суд зазначає таке.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно з пункту 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до положень статті 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , стосовно якого вирішується питання про визнання його недієздатним та встановлення над ним опіки.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом 1А групи, з дитинства, безстроково, потребує постійного стороннього нагляду й догляду, спостереження та лікування у психіатра, про що свідчить довідка серії 12ААВ №173809 від 17.11.2020 року.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 247 від 04.10.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічним стійким психічним розладом, вродженим недоумством важкою розумовою відсталістю. Внаслідок хронічного стійкового психічного розладу, не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Присутній у судовому засіданні ОСОБА_3 (в режимі відеозв`язку через за стосунок «Viber») відповіді на питання суду не надавав, речовий (звуковий) контакт не підтримав.

Представник особи, стосовно якої вирішується питання, адвокат Балабан О.І., заяву підтримала, просила її задовольнити.

За змістом статті 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Вивчивши матеріли судової експертизи та у присутності адвоката Балабан О.І., суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 та про необхідність її задоволення та визнання ОСОБА_3 недієздатним.

Згідно із частиною першою статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

За змістом статті 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування.

Частинами другої, третьої та четвертої статті 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою згодою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах із підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Абзацом 2 пункту 1.2 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26 травня 1999 року, опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Відповідно до положень частини першої статті 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Як вбачається з протоколу №7 від 25.08.2023 року засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради кандидатура заявника ОСОБА_1 пропонується для призначення його опікуном ОСОБА_3 .

Інформації про судимість, перебування у розшуку, на обліку у психіатричному, наркологічному кабінеті заявника матеріали справи не містять. Інформації про те, що ОСОБА_1 була призначена опікуном чи піклувальником, або позбавлена батьківських прав матеріали справи також не містять.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Тому, оцінивши подані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що заявник може бути призначений опікуном недієздатного ОСОБА_3 .

Згідно частини шостої статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Суд вважає за необхідне встановити строк дії рішення строком на два роки.

Суд зазначає, що відповідно до частини сьомої статті 300 ЦПК України опікун, представник органу опіки та піклування має право подати клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною не пізніше, ніж за 15 днів до закінчення визначеного судом строку визнання особи недієздатною.

Згідно з частини другої статті 299 ЦПК України судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи, відносяться на рахунок держави.

З матеріалів справи слідує, що для проведення експертизи судовим експертом витрачено 6 (шість) експертогодин, вартість однієї години складає 1030 грн 06 коп. Загальна вартість послуг з проведення експертизи становить 6180 грн 36 коп., яка і підлягає віднесенню на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись статями 30, 39, 41, 55, 60, 63 ЦК України, статтями 10, 247, 265, 273, 293, 299-300, 354-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, як орган опіки та піклування, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 недієздатним.

Призначити опікуном недієздатного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Строк дії рішення становить два роки, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Оплату за проведення експертизи в сумі 6 180 (шість тисяч сто вісімдесят) гривень 36 копійок віднести на рахунок держави (ДУ «ІСП МОЗ УКРАЇНИ», , UA1007077, МФО 820172, ДКСУ у Подільському районі м. Києва. Призначення платежу: «експерт Очколяс Віктор Іванович за проведення експертизи ОСОБА_3 »).

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М.Шолох

Присяжні В.Я. Перетятко

М.Д. Куса