Справа № 643/2813/25
Провадження № 2-н/643/536/25
УХВАЛА

03.03.2025 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши заяву Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів» (, м. Харків, пров. Золотий, буд. 4) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за вивезення побутових відходів за період з 01.05.2019 р. по 31.01.2022 р. у сумі 2 323, 53 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Комплекс з вивозу побутових відходів» (далі-заявник) звернулося до Московського районного суду м. Харкова із заявою до ОСОБА_1 (далі боржник) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за вивезення побутових відходів за період з 01.05.2019 р. по 31.01.2022 р. у сумі 2 323, 53 грн.

Розглянувши подану Комунальним підприємством «Комплекс з вивозу побутових відходів» заяву, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного.

Підстави та порядок видачі судового наказу регламентовано положеннями Розділу ІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Таким чином, наказне провадження - це спрощений вид цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються справи про стягнення з боржника грошових коштів і витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Спрощена правова процедура по видачі судового наказу обумовлена правовою природою вимог, що підлягають захисту шляхом видачі судового наказу.

Згідно з ч. 1 ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У п. 36 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024 у справі № 930/191/23 зазначено, що підпис - це графічний знак або набір знаків, який особа ставить на документі для підтвердження його автентичності, згоди або авторства.

Отже, підпис - це графічне накреслення, що позначає виконавця підпису та наноситься ним з метою посвідчення. Як почерковий об`єкт підпис має характерні риси. Зокрема, це посвідчувальний знак обов`язково певної особи; виконується нею власноруч у вигляді графічного креслення; наноситься на документ з метою посвідчення різних фактів та подій.

Разом з тим, звернення до суду передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі учасника справи (заявника) на подання заяви та відображення даної волі у проставленому на заяві заявником або його представником власноручного підпису. Зазначене дає змогу суду виключити будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого волевиявлення на звернення до суду з заявою.

Адресовані суду заяви або клопотання у паперовій формі мають бути підписані безпосередньо самим учасником судового процесу, яким подається відповідний процесуальний документ.

Виконання цієї вимоги є умовою прийнятності заяви та можливості її розгляду по суті.

Тобто, у разі подання процесуального документа в паперовому варіанті, він має містити власноручний підпис особи, яка його подає. У випадку подання такого документа до суду в електронній формі, він повинен бути скріплений електронним цифровим підписом такої особи (підписанта).

У даному випадку, заява про видачу судового наказу подана до суду заявником у паперовій формі, однак не містить власноручного підпису представника заявника.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 166 ЦПК України).

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 164 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 163, 165, 166 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за вивезення побутових відходів за період з 01.05.2019 р. по 31.01.2022 р. у сумі 2 323, 53 грн.

2. Відповідно до ст. 261 ЦПК України дана ухвала набирає законної сили після її підписання суддею, та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня підписання її повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Новіченко