Справа №519/1597/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

04.03.2025 м. Південне

Южний міський суд Одеської області у складі судді Москаленко І.О., за участі секретаря судових засідань Коршак Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Одеської митниці Держмитслужби (65078, Одеська область, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Липи, буд.21А) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) - про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

Учасники: представник позивача Харькіна А.Д.

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи на стадії ухвалення судового рішення, ухвалив рішення про таке:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

1.24 жовтня 2024 позивач Одеська митниця Держмитслужби звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

2.Позов мотивований тим, що 30.12.2021 безспірне списання коштів у сумі 367 250,50 грн. з рахунків Одеської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 було здійснено без урахування проведеного 26.12.2019 Головним управлінням ДКСУ в Одеській області примусового списання у сумі 93 218,31 грн., тобто здійснено подвійне списання коштів за один і той самий період, що призвело до стягнення з рахунків Одеської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 на 93 218,31 грн. більше, ніж це було передбачено у рішенням у адміністративній справі №420/1759/19. Також, грошові кошти, що були примусово списані з розрахункового рахунку Одеської митниці на рахунок Одеського обласного центру зайнятості є такими, що підлягають стягненню з Відповідача, оскільки при визначенні суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу не було враховано 64 300,00 грн. стягнутої з Позивача допомоги по безробіттю відповідно до рішення Господарського суду Одеської області від 20.06.2020 по справі № 916/439/20. За таких обставин, Позивач у порядку 1212 ЦК України просить стягнути з Відповідача 157 519,16 грн безпідставно набутих коштів.

3.Відповідач відзиву на позов не надав.

ІІ. Процедура.

4.Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 01.11.2024 було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

5.Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 21.01.2025 було закрите підготовче провадження у справі.

6.Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені Судом

7.26.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Одеської митниці ДФС Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання видати наказ, стягнення невиплаченої частини надбавки до посадового окладу за спеціальне звання, та невиплаченої частини заробітної плати за листопад, грудень 2017 року, моральної шкоди.

8.Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 по справі №420/1759/19 позов ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС. Головного управління Державної казначейської служби задоволено частково; визнано протиправним та скасовано наказ Одеської митниці ДФС № 134-0 від 21.02.2019 "Про звільнення ОСОБА_1 "; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста "Південний" (попередня назва Григорівка") Одеської митниці ДФС; стягнуто з Одеської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.02.2019 по 06.09.2019 у розмірі 109 577грн.31 коп. без обов`язкових відрахувань.

9.Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2019 по справі №420/1759/19 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року змінено та вирішено стягнути з Одеської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22 лютого 2019 року по 06 вересня 2019 року у розмірі 93 281 грн. 31 коп. з вирахуванням із вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

10.На виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2019 у справі №420/1759/19 Головним управлінням ДКСУ в Одеській області 26.12.2019 було проведено примусове списання коштів з розрахункового рахунку Одеської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 у сумі 93 218, 31 грн.

11.Постановою Верховного Суду від 29.12.2020 по справі №420/1759/19 касаційну скаргу Одеської митниці ДФС задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2019 року у справі №420/1759/19 в частині позовних вимог про стягнення з Одеської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22 лютого 2019 року по 06 вересня 2019 року у розмірі 93281 грн. 31 коп. з вирахуванням із вказаної суми належних до сплати податків і зборів - скасовано, а справу у цій частині направлено на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

12.За наслідками нового розгляду справи Одеським окружним адміністративним судом було прийнято рішення від 11.05.2021 по справі №420/1759/19, яким адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково та стягнуто з Одеської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.02.2019 року по 11.05.2021 року у розмірі 381 415 (триста вісімдесят одна тисяча чотириста п`ятнадцять) гри. 44 коп.; допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Одеської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 14164 (чотирнадцять тисяч сто шістдесят чотири) грн. 94 коп.

13.На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 у справі №420/1759/19 Головним управлінням ДКСУ в Одеській області 08.09.2021 було проведено примусове списання коштів з розрахункового рахунку Одеської митниці Держмитслужби у загальній сумі 14 164,94 грн утриманням із вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

14.Незважаючи на заперечення Позивача №7.10.-5/22-01/6/8959 від 11.10.2021 та 7.10.-5/22-01/6/9197 від 22.12.2021, Головним управлінням ДКСУ в Одеській області 30.12.2021 було проведено примусове списання коштів з рахунку Одеської митниці Держмитслужби на загальну суму 367 250,50 грн на користь ОСОБА_1 з утриманням із вказаної суми належних до сплати податків і зборів

15.Отже, фактично Головним управлінням ДКСУ в Одеській області з рахунків Позивача на користь ОСОБА_1 було здійснено примусове списання на виконання рішень у одній справі щодо стягнення середнього заробітку: 26.12.2019 у загальній сумі 93 218,31 грн. за період з 22 лютого 2019 року по 06 вересня 2019 року на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2019 у справі № 420/1759/19; 08.09.2021 та 30.12.2021 у загальній сумі 381 415,44 грн. за період з 22 лютого 2019 року по 11 травня 2021 року на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 у справі № 420/1759/19.

16.Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.06.2020р. по справі № 916/439/20 з Позивача стягнуто на користь Одеського обласного центру зайнятості грошові кошти в розмірі 64300,85 грн, які були виплачені ОСОБА_1 як допомога по безробіттю, що підлягає відшкодуванню роботодавцем на підставі частини четвертої статті 35 Закону № 1533-III Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття?, як сума виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному, у зв`язку з поновленням його на роботі за рішенням суду.

17.На виконання рішення Господарського суду Одеської області від 20.06.2020 по справі № 916/439/20 Головним управлінням ДКСУ в Одеській області 11.11.2020 було проведено примусове списання коштів з розрахункового рахунку Одеської митниці Держмитслужби на користь Одеського обласного центру зайнятості у загальній сумі 66 402,85 грн

18.Отже, Позивач вважає, що Одеська митниця зазнала збитків, оскільки за рахунок державного бюджету ОСОБА_1 були безпідставно виплачені кошти у зв`язку з його поновленням на посаді в розмірі 93 218,31 грн., та кошти, що були примусово списані з розрахункового рахунку Одеської митниці Держмитслужби на користь Одеського обласного центру зайнятості сплачені Київському міському центру зайнятості виплачені в якості допомоги по безробіттю ОСОБА_1 в сумі 64 300, 85 грн , тому Позивач у порядку 1212 ЦК України просить стягнути з Відповідача 157 519,16 грн безпідставно набутих коштів.

V. Оцінка Суду

Щодо стягнення з Відповідача грошових коштів в розмірі 93 218,31 грн, стягнутих з Позивача на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2019 у справі №420/1759/19

19.Стаття 1212 ЦК України передбачає, що особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

20.Виходячи зі змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише у випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту.

21.У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

22.Така правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-122цс14, яка є обов`язковою для судів при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин (ч. 2 ст. 214 ЦПК України).

23.Враховуючи те, що відносини, які склалися між сторонами не є договірними, до цих правовідносин можуть бути застосовані положення ст. 1212 ЦК України, кошти можуть бути стягнуті, як безпідставно набуті.

24.Положення цієї статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

25.В свою чергу, статтею 1215 ЦК України передбачено, яке безпідставно набуте майно, не підлягає поверненню, а саме: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; та інше майно, якщо це встановлено законом.

26.Аналіз статей 1212-1215 ЦК України дає підстави для висновку, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

27.Зазначений висновок міститься і в постанові Верховного Суду України, прийнятої у справі №6-91цс14 від 02 липня 2014 року.

28.Суд вважає, що остаточна сума, що підлягала стягненню з Позивача на користь Відповідача визначена рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 у справі №420/1759/19 у сумі 381 415,44 грн. Тому, з цієї суми підлягали вирахуванню раніше стягнуті 93 218,31 грн. на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2019 у тій же справі.

29.Головним управлінням ДКСУ в Одеській області було необґрунтовано не взято до уваги заперечення Позивача №7.10.-5/22-01/6/8959 від 11.10.2021 та 7.10.-5/22-01/6/9197 від 22.12.2021, та помилково 30.12.2021 проведено примусове списання коштів з рахунку Одеської митниці Держмитслужби на загальну суму 367 250,50 грн на користь ОСОБА_1 з утриманням із вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

30.Суд вважає, що стягнення з Позивача на користь Відповідача грошових коштів у сумі 93 218,31 грн. є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату , а саме Головного управління ДКСУ в Одеській області, що призвело до безпідставної переплати з державного бюджету грошових коштів ОСОБА_1 .

31.За таких обставин, зазначені грошові кошти є безпідставно набутим майном через рахункову помилку зі сторони особи, яка проводила таку виплату, у розумінні ст. 1212-1215 ЦК України, а тому підлягають стягненню на користь Позивача. Відповідно, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з Відповідача грошових коштів в розмірі 64 300, 85 грн, стягнутих з Позивача на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 20.06.2020р. по справі № 916/439/20

32.Відповідно до частини першої статті 34 Закону № 1533-ІІІ Фонд має право: стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

33.За змістом положень частини четвертої статті 35 Закону № 1533-ІІІ із роботодавця утримуються: сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

34.Згідно з пунктом 1 частини першої статті 43 Закону України № 5067 «Про зайнятість населення» статусу зареєстрованого безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема за віком, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

35. У постанові Великої палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/808/16 зроблено наступний висновок: «Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

36.Згідно з частиною другою статті 235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

37.Отже, виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу.

38.Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

39.Посилання Позивача на пункт 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» є помилковим, оскільки викладені в ньому роз`яснення були зроблені з урахуванням вимог закону, зокрема частини третьої статті 117 КЗпП, яку виключено на підставі Закону України від 20 грудня 2005 року № 3248- IV «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України»».

40.Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 25 травня 2016 року у справі № 6-511цс16, від 13 лютого 2019 року у справі № 815/2959/17 та від 31 березня 2020 року у справі 819/991/18.

41.Суд відхиляє доводи позивача про те, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України у постанові від 19 січня 2016 у справі №21-3834а15 у разі неврахування в оплаті за час вимушеного прогулу допомоги по безробіттю, ця сума коштів для поновленого на роботі працівника є переплатою, встановлення зазначеної обставини має істотне значення для вирішення спору оскільки у постанові Верховного Суду України від 19 січня 2016 року у справі №21-3834а15 така правова позиція відсутня.

42.Також суд вважає безпідставними посилання позивача на положення статті 1212 ЦК, оскільки за даною нормою закону поверненню підлягає лише безпідставно набуте майно, а в даному випадку допомога по безробіттю за період з 26.02.2019 р. по 17.09.2019 року, що в загальному розмірі складає 64 300, 85 грн, виплачена ОСОБА_1 з підстав, передбачених нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та у встановленому даним законом порядку.

43.Підстави для повернення даних коштів самим ОСОБА_1 центру зайнятості чи Позивачу відсутні та підлягають стягненню з роботодавця, оскільки встановлена судовим рішенням обставина щодо протиправності його звільнення є відповідальністю Одеської митниці Держмитслужби, що передбачено положенням частини четвертої статті 35 Закону № 1533-ІІІ.

44.За таких обставин, у стягненні з Відповідача грошових коштів в розмірі 64 300, 85 грн, стягнутих з Позивача на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 20.06.2020р. по справі № 916/439/20, слід відмовити.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами

45.Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

46.Оскільки Позивачем при поданні позову сплачено 3028,00 грн судового збору, а позов задоволено частково (93 218,31 *100/157 519,16 = 59,18%), то з Відповідача на користь Позивача слід стягнути 1791,94 грн витрат на оплату судового збору.

47.З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В:

48.Позовну заяву Одеської митниці Держмитслужби (65078, Одеська область, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Липи, буд.21А) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, задовольнити частково.

49.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеської митниці Держмитслужби безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 93 218,31 грн.

50.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеської митниці Держмитслужби судовий збір у розмірі 1791,94 грн.

51.В іншій частині позовних вимог відмовити.

52.Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

53.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

54.Позивач: Одеська митниця Держмитслужби місце реєстрації 65078, Одеська область, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Липи, буд.21А, .

55.Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Южного міського суду

Одеської області І.О. Москаленко