Справа № 621/3950/24
Провадження № 2/621/234/25
03 березня 2025 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Вельможної І.В.,
за участю секретаря - Лацько А.В.,
позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України,
представник позивача - Панасюк О.М.,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,
21.10.2024 адвокат Панасюк О.М., який діє в інтересах позивача МТСБУ звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь МТСБУ суму сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою у розмірі 7 672 грн 05 к.; суму понесених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів у розмірі 1 150 грн 00 к.; понесені судові витрати по сплаті судового збору 3 028 грн 00 к.
На обґрунтування позовної заяви зазначено, що 16.11.2022 в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Suzuki Swift" реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу "Chevrolet Bolt EV" реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником транспортного засобу "Chevrolet Bolt EV" реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_3 .
Згідно Відповіді від НПУ та даних Централізованої бази даних МТСБУ, на дату даної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки "Suzuki Swift" реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 , не був забезпечений полісом обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Колісний транспортний засіб марки "Chevrolet Bolt EV" реєстраційний номер НОМЕР_2 на дату дорожньо-транспортної пригоди забезпечений полісом обов?язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Потерпілою особою ОСОБА_3 17.11.2022 подано до МТСБУ заяву щодо здійснення регламентної виплати із відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП.
У зв?язку з настанням події, передбаченої п.п. "а" п. 41.1. ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило узгоджену з потерпілою особою ОСОБА_3 на користь останнього, регламентну виплату із страхового відшкодування в розмірі 7672,05 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 823539 від 27.02.2023, а отже виконало вимоги Закону. Статтею 1191 ЦК України та п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає: 8 822 грн 05 к.
Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу завдану шкоду.
Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2024 справу визначено до розгляду судді Шаховій В.В.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 06.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін на 06.12.2025.
06.12.2024 та 15.01.2025 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача.
21.01.2025, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_4 з посади судді Зміївського районного суду Харківської області, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 16.01.2025 № 76/0/15-25 "Про звільнення ОСОБА_4 з посади судді Зміївського районного суду Харківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку". здійснено повторний розподіл та автоматизованою системою документообігу для розгляду справи визначено суддю Зміївського районного суду Харківської області Вельможну І.В.
Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області Вельможної І.В. від 27 січня 2025 року справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання на 03.03.2025.
03.03.2025 належним чином повідомлені учасники в судове засідання не з`явилися.
Представник позивача Панасюк О.М. до канцелярії суду надав заяву, відповідно до якої останній просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, на задоволенні змінених позовних вимог наполягав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, рекомендованими листами, направленими на його адресу місця реєстрації судом, крім того відповідач повідомлявся шляхом публікації оголошення про виклик в суд на офіційному сайті Судової влади України. Причин неявки суду ОСОБА_1 не повідомив, відзиву на позов не надавав, будь яких заяв чи клопотань з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Згідно зі статтею 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України).
Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.
Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Під час судового розгляду встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
До ОСОБА_1 , застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн 00 коп. Постанова набрала законної сили 23.12.2022 (а. с. 9-10).
Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 , на час дорожньо-транспортної пригоди не була забезпечена за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується роздруківкою з веб-сайту (а. с. 16 зворот).
17.11.2022 ОСОБА_2 подав повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 16.11.2022 з вини водія транспортного засобу "Suzuki Swift", реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 11).
Відповідно до копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником транспортного засобу "Chevrolet Bolt EV", реєстраційний номер НОМЕР_4 є ОСОБА_3 (а.с. 15).
17 листопада 2022 року ОСОБА_3 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 16.11.2022 (а. с. 12).
Відповідно до копії Полісу № 210365493 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів підтверджується, що транспортний засіб "Suzuki Swift", реєстраційний номер НОМЕР_1 , мав укладений, чинний поліс АТ "Універсальна ", станом на 16.11.2022 (а. с. 16).
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей.
Відповідно до положень пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до пункту 39.1. статті 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.
Статут МТСБУ затверджується зборами засновників (членів) МТСБУ, погоджується з Уповноваженим органом та реєструється відповідно до вимог законодавства.
МТСБУ не може виступати засновником чи співзасновником юридичних осіб, що займаються підприємницькою діяльністю та/або мають на меті одержання прибутку.
Відповідно до пункту 41.4. статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.
Відповідно до частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Моторне (транспортне) страхове бюро України після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (підпункт 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди).
Отже, суб`єкт, до якого Моторне (транспортне) страхове бюро України може заявити регресний позов на підставі підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-IV, є чітко визначеним. Коли МТСБУ виплатило відшкодування через те, що шкоду заподіяв транспортний засіб, власник (водій) якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (тобто, коли зробило виплату на підставі підпункту "а" пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-IV), воно набуває право на регресний позов на підставі підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-IV до власника чи водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, бо саме він відповідальний за невиконання обов`язку зі страхування своєї цивільно-правової відповідальності.
Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Такої ж правової позиції дотрималась Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 16.11.2016 року у справі за № 6-2188цс16.
Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Положеннями частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом.
Згідно з пунктом 40.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.
Тобто, у МТСБУ є всі наявні правові підстави для відшкодування понесених витрат з винуватця, які були пов`язані з розглядом страхового випадку, що також підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема, Постановою від 30.03.2020 року по справі №619/156/20.
За таких обставин, позивач надав докази виникнення права зворотної вимоги до відповідача, як до винної особи, яка вчинила дорожньо-транспорту пригоду в розмірі понесених витрат.
Відповідачем будь-яких доказів на спростування розрахунку шкоди чи обов`язку щодо її відшкодування не надано.
Також, відповідачем не надано і доказів того, що на момент ДТП він мав поліс обов`язкого страхуванні цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
За таких обставин, позовна заява підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування та витрат на послуги аварійного комісара у загальному розмірі - 8 822 грн 05 к.
Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.
Керуючись статтями 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 223, частиною 2 статті 247, 259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовну заяву за Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 7 672 (сім тисяч шістсот сімдесят дві) грн. 05 к. на відшкодування в порядку регресу суми сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою та 1 150 (одну тисячу сто п`ятдесят) грн. 00 к. витрат на послуги експерта.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 к.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складене - 03.03.2025.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .