СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/20383/24

пр. № 2/759/903/25

03 березня 2025 року

Святошинський районний суд м. Києва, у складі головуючої судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Натальчук А.І., представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лесика Б.Б., представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Самборської Ю.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.04.2024 року за участю транспортного засобу «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого була ОСОБА_2 та транспортного засобу, автомобіля «RENAULT CLIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом якого був ОСОБА_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода. 12.06.2024 року Святошинським районним судом м. Києва винесено постанову у справі № 759/11019/24, якою відповідача визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Цивільна відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО», до якої позивачем було подано заяву про настання страхового випадку та заяву про страхову виплату з необхідними документами. 18.06.2024 року позивачем отримано лист від ПрАТ «СК «ВУСО» № 2361755 від 18.06.2024 року, в якому зазначалось, що було прийнято рішення щодо виплати позивачу страхового відшкодування у розмірі 76 111,91 грн. та цього ж дня вказані кошти перераховані позивачу. Позивачем було здійснено звернення до незалежного оцінювача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , яким було проведено експертну оцінку нанесених пошкоджень транспортному засобу «RENAULT CLIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та складено Звіт № 021-24 від 11.05.2024 року про розмір вартості матеріального збитку вищенаведеного і транспортного засобу, згідно висновків якого вартість відновлювального ремонту складає 184 637,92 грн., ринкова вартість ТЗ «RENAULT CLIO» реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 252 093,97 грн.

Вказаний Звіт було направлено позивачем до ПрАТ «СК «ВУСО» шляхом направлення листа від 20.06.2024 року, в якому містилось прохання переглянути розмір страхового відшкодування, та здійснити доплату у розмірі 108 526,01 грн., з врахуванням даних Звіту, та зазначеного розміру відновлювального ремонту у розмірі 184 637,92 грн., та здійсненої виплати страхової у розмірі 76 111,91 грн. На даний лист від ПрАТ «СК «ВУСО» було надано відповідь від 03.07.2024 року, в якому зазначалось, що відсутні підстави для виплати доплати страхового відшкодування. ПрАТ «СК «ВУСО» позивачу надано копію Звіту № 37176 від 28.05.2024 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, згідно якого ринкова вартість ТЗ «RENAULT CLIO» реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 218 928,54 грн., вартість відновлювального ремонту ТЗ «RENAULT CLIO» реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 170 149,77 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування). Значення коефіцієнта фізичного зносу - 0,7000, вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ - 87 387,29 грн., вартість матеріального збитку без урахування ПДВ - 78 111,91 грн. Даним Звітом ПрАТ «СК «ВУСО» підтвердила, чому саме сума здійсненого відшкодування позивачу становила 76 111,91 грн., але в даному ж Звіті, було наведено і встановлену загальну вартість відновлювального ремонту - 170 149,77 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування).

Відповідно до наведеного, в зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталась 25.04.2024 за участю відповідача та позивача, з боку страховика ПрАТ «СК «ВУСО» було встановлено розмір відновлювального ремонту транспортного засобу позивача у розмірі 170 149,77 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування), та здійснено виплату потерпілому (Позивачу) у розмірі 76 111,91 грн., за вирахуванням франшизи, зносу автомобіля, та розміру ПДВ. Відповідно різниця між розміром здійсненої виплати ПрАТ «СК «ВУСО» становить 94 037,87 грн.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму нанесеної шкоди, матеріальні збитки у розмірі 94 037,87 грн. та здійснити розподіл судових витрат.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

15.11.2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника ОСОБА_2 - адвоката Самборської Ю.Л., у якому адвокат вказав, що відповідачем не визнаються позовні вимоги та обставини справи. Вказано, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки таким відповідачем повинно бути ПрАТ СК «ВУСО». Позивачем не надано належних доказів на підтвердження завдання йому матеріального збитку. Зокрема, відповідачем отримано позовну заяву не з усіма доданими до неї матеріалами, додані до позовної заяви копії документів не завірені у визначеному законом порядку, що суперечить вимогам закону та є підставою для відмови у задоволенні позову.

У справі відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які підтверджують наявність у справі №759/20383/24 розміру матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді від 25 квітня 2024 року транспортного засобу «RENAULT CLIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Звіт №021-24 про розмір вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «RENAULT CLIO IV», державний номер НОМЕР_3 від 11.05.2024 року (на двох аркушах) та звіт № 37176 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «RENAULT CLIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 (на 5-ти аркушах) містять різні суми щодо вартості відновлювального ремонту та навіть щодо ринкової вартості авто «RENAULT CLIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Оцінювач ОСОБА_3 08.05.2024 року проводив незалежний технічний огляд авто від імені ПрАТ «СК «ВУСО», проте 11.05.2024 року, як фізична-особа підприємець і одночасно оцінювач надав позивачу на приватний запит Звіт №021-24 про розмір вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «RENAULT CLIO IV», державний номер НОМЕР_3 від 11.05.2024 року. Звіт № 021-24 та Звіт № 37176 містять різні суми щодо вартості матеріального збитку, вартості відновлювального ремонту та навіть щодо ринкової вартості авто «RENAULT CLIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Проте, підстава повинна у обох звітів одна - протокол технічного огляду від 08.05.2024 року.

15.11.2024 року на адресу суду надійшли клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Самборської Ю.Л. про витребування у позивача оригіналу схеми пригоди від 25.04.2024 року, оригіналу пояснень ОСОБА_1 від 25.04.2024 року та ОСОБА_2 від 25.04.2024 року, оригінал протоколу технічного огляду від 08.05.2024 року, оригіналу листа ПрАТ СК «ВУСО» від 18.06.2024 року, оригіналу листа ОСОБА_1 від 20.06.20204 року, оригіналу листа ПРАТ СК «ВУСО» від 03.07.2024 року, оригіналу підтвердження виплати, оригіналу Звіту від 11.05.2024 року, оригіналу посвідчення позивача, оригіналу довідки про реєстрацію місця проживання, оригіналу посвідки на постійне місце проживання, оригіналу картки платника податків, оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, оригіналу листа ПрАТ СК «ВУСО» від 23.08.2024 року та оригіналу Звіту від 28.05.2024 року.

15.11.2024 на адресу суду надійшло клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Самборської Ю.Л. про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, на вирішення якої поставити питання: Який розмір матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді від 25 квітня 2024 року транспортного засобу «RENAULT CLIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN № НОМЕР_4 , 2014 року випуску? Проведення експертизи за матеріалами справи відповідач просить доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, буд. 6).

Також представником ОСОБА_2 - адвокатом Самборською Ю.Л. подано клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ПрАТ СК «ВУСО».

Крім того, представником ОСОБА_2 - адвокатом Самборською Ю.Л. подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням учасників справи.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16 грудня 2024 року клопотання №1 - №9 представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Самборської Ю.Л. про витребування оригіналів доказів - залишено без задоволення.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16 грудня 2024 року клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Самборської Ю.Л. про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача у межах розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків - залишено без задоволення.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16 грудня 2024 року змінено порядок розгляду цивільної справи зі спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

16.12.2024 через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення від представника позивача - адвоката Лесика Б.Б., у яких останній вказав, що відповідач зобов`язана сплатити на користь позивача завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди шкоду, що складається з різниці між страховою виплатою та фактичними збитками у розмірі 94 037,87 грн., оскільки такого обов`язку у страховика не виникло з урахуванням вимог ст. 1194 ЦК України. ОСОБА_2 є належним відповідачем, оскільки саме з її вини сталася ДТП, внаслідок якої належний позивачу транспортний засіб зазнав механічних ушкоджень. Заявляючи клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, представник посилався на те, що наявні в матеріалах справи звіти №37176 та №021- 24 містять різні суми щодо вартості матеріального збитку, вартості відновлювального ремонту і ринкової вартості автомобіля. Однак, сама наявність таких обставини не є достатньою правовою підставою для призначення відповідної експертизи, оскільки належних та допустимих доказів у підтвердження необхідності застосування спеціальних знань відповідачем зазначено не було.

Позивачем при подачі позову до суду як доказ по справі було надано копію звіту №37176 від 28.05.2024 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «RENAULT CLIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виготовлений оцінювачем ОСОБА_4 , який має вищу технічну освіту, кваліфікацію оцінювача за напрямом Оцінка об`єктів у матеріальній формі та спеціалізаціями в межах напряму 1.3 Оцінка дорожніх транспортних засобів, Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача від 17.06.2006 року, Свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів №74884 від 02.10.2006 року, Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності 695/21 від 16.09.2021 року, термін дії до 16.09.2024 року (стор. 2 Звіту), яким вже було вирішено питання, поставлене представником відповідача у клопотанні про призначення експертизи. Окрім того, даний Звіт відповідачем не спростований, отже є належним доказом та підставою для встановлення вартості відновлювального ремонту в розмірі 170 149,77 грн. Попередній розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач складається з витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 25 000,00 грн.

24.12.2024 року на адресу суду надійшли заперечення представника відповідача Самборської Ю.Л. на відповідь на відзив, у якій зазначено про те, що відповідь на відзив на позовну заяву була подана стороною позивача з порушенням процесуального строку, встановленого судом. Вказано на безпідставність тверджень позивача щодо наявності підстав для звернення до суду із вказаними позовними вимогами до винної у ДТП особи, оскільки таку виплату повинен здійснювати страховик - ПрАТ СК «ВУСО». А також наголошено на необхідності проведення у справі судової автотоварознавчої експертизи, про що стороною відповідача було заявлено клопотання. Крім того, Самборська Ю.Л. заперечила проти заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2025 року клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Самборської Ю.Л. про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи повернуто особі, яка його подала.

У судовому засіданні представник позивача Лесик Б.Д. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача Самборська Ю.Л. заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 25.04.2024 року приблизно о 08 год. 30 хв. в м. Києві по Кільцевій дорозі (напроти вул. Зодчих, 56), керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не була уважна, не обрала безпечну швидкість руху, не зменшила швидкість аж до зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «RENAULT CLIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.п. 2.3б, 12.1, 12.3 ПДР.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12.06.2024 року у справі №759/11019/24 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно змісту постанови в судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала.

Вказана постанова набрала законної сили.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам ПДР України, а тому вона, як особа, яка керувала автомобілем «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого позивачу завдано матеріальні збитки, є єдиною винною особою, дії якої призвели до ДТП та пошкодження автомобіля, належного позивачу.

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ««Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс № 215060135, до якої позивачем було подано заяву про настання страхового випадку та заяву про страхову виплату з необхідними документами.

ПрАТ «СК «ВУСО» листом № 2361755 від 18.06.2024 року повідомило ОСОБА_1 про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування, та з урахуванням п. 12.1 ст. 12 та п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 18.06.2024 року перерахувало на рахунок позивача суму страхового відшкодування у розмірі 76 111,91 грн.

З метою визначення розміру матеріального збитку, позивач звернувся до оцінювача ОСОБА_3 .

Згідно Звіту № 021-24 від 11.05.2024 року про розмір вартості матеріального збитку транспортного засобу «RENAULT CLIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 184 637,92 грн., ринкова вартість КТЗ складає 252 093,97 грн.

Не погодившись із розміром виплаченого страхового відшкодування, позивач звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із проханням переглянути розмір страхового відшкодування, та здійснити доплату у розмірі 108 526,01 грн., з врахуванням висновків Звіту № 021-24 від 11.05.2024 року.

ПрАТ «СК «ВУСО» у наданій позивачу відповіді вказало, що відсутні підстави для доплати страхового відшкодування, розрахунок суми страхового відшкодування проводився у відповідності до норм наведеного Закону України та на підставі Звіту № 37176 від 28.05.2024 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу та з урахуванням зносу виплату здійснено безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшена на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість та суму франшизи.

Відповідно до Звіту № 37176 від 28.05.2024 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «RENAULT CLIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ринкова вартість КТЗ становить 218 928,54 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 170 149,77 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування). Значення коефіцієнта фізичного зносу - 0,7000, вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ складає 87 387,29 грн., вартість матеріального збитку без урахування ПДВ складає 78 111,91 грн.

Таким чином, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталась 25.04.2024 року за участю відповідача та позивача, ПрАТ «СК «ВУСО» було встановлено розмір відновлювального ремонту транспортного засобу позивача у розмірі 170 149,77 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування), та здійснено потерпілому виплату страхового відшкодування у розмірі 76 111,91 грн., за вирахуванням франшизи, зносу автомобіля, та розміру ПДВ.

Різниця між розміром здійсненої страхової виплати ПрАТ «СК «ВУСО» та розміром відновлювального ремонту становить 94 037,87 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Правовідносини, які виникли в даному випадку між сторонами регулюються нормами ЦК України, та спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини другої статті 1187 цього Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (частина перша статті 1188 ЦК України). Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом пункту 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону 36.2. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Як встановлено з обставин справи, позивач ОСОБА_1 отримав від страховика винної у ДТП особи - ПрАТ СК «ВУСО» страхове відшкодування, розмір якого було визначено на підставі Звіту № 37176 від 28.05.2024 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «RENAULT CLIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно якого вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 170 149,77 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування), вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ складає 87 387,29 грн., вартість матеріального збитку без урахування ПДВ складає 78 111,91 грн.

Судом встановлено, що потерпілому здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 76 111,91 грн., за вирахуванням франшизи, зносу автомобіля, та розміру ПДВ. Різниця між розміром здійсненої страхової виплати ПрАТ «СК «ВУСО» та розміром відновлювального ремонту становить 94 037,87 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (частина перша стаття 1194 ЦК України). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Таким чином, відповідач зобов`язана відшкодувати різницю між фактичним розміром матеріального збитку з урахуванням вартості відновлювального ремонту транспортного засобу та виплаченим матеріальним збитком страховою компанією та в межах заявлених позивачем позовних вимог на суму 94 037,87 грн. (оскільки різниця між фактичним розміром матеріального збитку з урахуванням вартості відновлювального ремонту транспортного засобу та виплаченим матеріальним збитком страховою компанією становить: 170 149,77 грн. - 76 111,91 = 94 037,87 грн.).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження 14-176цс18) зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що на користь позивача має бути стягнута різниця між фактичним розміром шкоди, страховою виплатою і витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу.

Таким чином, загальна сума матеріальних збитків, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі статті 1194 ЦК України становить 94 037,87 грн.

Згідно з частинами першою - третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Так, у матеріалах справи є Звіт №37176 від 28.05.2024 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «RENAULT CLIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виготовлений оцінювачем ОСОБА_4 , який має вищу технічну освіту, кваліфікацію оцінювача за напрямом Оцінка об`єктів у матеріальній формі та спеціалізаціями в межах напряму 1.3 Оцінка дорожніх транспортних засобів, Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача від 17.06.2006 року, Свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів №74884 від 02.10.2006 року, Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності 695/21 від 16.09.2021 року, термін дії до 16.09.2024 року, яким вирішено питання, поставлене представником відповідача у клопотанні про призначення експертизи.

Даний Звіт відповідачем не спростований, отже є належним доказом та підставою для встановлення вартості відновлювального ремонту, який становить 170 149,77 грн.

У справі судова автотоварознавча експертиза не призначалася, оскільки таке клопотання було подане стороною відповідача з порушенням встановлених вимог процесуального закону.

Отже, у справі наявні належні, допустимі та достовірні докази, які підтверджують розмір матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді від 25 квітня 2024 року транспортного засобу «RENAULT CLIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN № НОМЕР_4 , 2014 року випуску, що підтверджується Звітом № 37176 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «RENAULT CLIO», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

З огляду на викладене вище, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення у повному обсязі.

Щодо судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач надає суду платіжну інструкцію №С935-1ВВР-4В9Т-24Х4 від 09.10.2024 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 здійснив платіж у розмірі 1 211,20 грн. із призначенням платежу «…; Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , Святошинський районний суд міста Києва».

Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 13, 14, 82, 206, 223, 259, 263-265, 268, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) суму нанесеної шкоди, матеріальні збитки у розмірі 94 037 (дев`яносто чотири тисячі тридцять сім) гривень 87 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03 березня 2025 року.

Суддя Н.О.Горбенко