УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.01.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Кузнєцова Д.В.

за участю секретаря с/з Карпішиної С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Трохачової М. про оголошення в розшук боржника ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Трохачова М., за погодженням з в.о. начальника зазначеного відділу Зірченко Л., звернулася до суду з вказаним поданням, в обґрунтування якого зазначає, що на виконанні у відділі перебувають матеріали виконавчого провадження №72226986 з примусового виконання виконавчого листа №285/3403/17, виданого Новоград-Волинським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 19.09.2017 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зі змісту подання вбачається, що 12.07.2023 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження та у той же день сформовано електронні запити до Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України, з відповідей яких вбачається, що боржник пенсію не отримує, не перебуває платником податків в органах ДПС, за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює, однак має відкриті рахунки в АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Райффайзен Банк». Державним виконавцем нараховано борг відповідно до ст. 195 СК України, який станом на 30.09.2023 року становив 146 257,00 грн. У подальшому, 25.10.2023 року державним виконавцем винесені постанови про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, інформацію про боржника внесено до Єдиного реєстру боржників. Зі змісту подання також убачається, що 31.05.2024 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, котру направлено для виконання до Військової частини НОМЕР_1 , та 03.06.2024 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, яку направлено для виконання до Генерального штабу Збройних Сил України.

Як далі слідує зі змісту подання, 18.06.2024 на електронну адресу відділу надійшло повідомлення з Військової частини НОМЕР_1 , згідно якого вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_1 згідно наказу №9 від 08.04.2024 року командира Військової частини НОМЕР_1 , увільнений з 08.04.2024 із займаної посади і зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 . Враховуючи вищевикладене та відповідно до ч. 2 ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, постанову про звернення стягнення на заробітну плату повернуто на адресу відділу ДВС.

27.06.2024 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, яку направлено для виконання до Військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Згодом, 23.07.2024 до Корольовського відділу ДВС у м. Житомирі надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній повідомив, що проходить військову службу в Військовій частині НОМЕР_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку із чим просив направити постанову про звернення стягнення на заробітну плату для сплати аліментів за вказаною адресою. Того ж дня надійшла заява ОСОБА_1 про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій.

Державний виконавець вказує у поданні, що 01.08.2024 ним винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, котру направлено для виконання до Військової частини НОМЕР_2 адресою: АДРЕСА_2 , однак 23.08.2024 лист повернувся до відділу ДВС. Також 01.08.2024 державним виконавцем винесено постанову про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій, яку направлено для виконання до АТ «Ощадбанк».

Окремо державний виконавець зазначає у поданні, що 19.08.2024 на адресу відділу ДВС надійшло повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно якого вбачається, що громадянин ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка підпорядкована Військовій частині НОМЕР_3 . На даний час відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 23.06.2024 №180 ОСОБА_1 самовільно залишив Військову частину з 23.06.2024 року.

Також 10.10.2024 до Корольовського відділу ДВС у м. Житомирі надійшло повідомлення з Військової частини НОМЕР_2 , згідно якого вбачається, що постанову ВП№72226986 від 03.06.2024 року прийнято до виконання. Одночасно повідомлено, що військовослужбовець ОСОБА_1 на підставі наказу №122-ОД від 22.06.2024 рахується як такий, що самовільно залишив Військову частину НОМЕР_2 з 13.06.2024 року та йому призупинено виплату всіх видів грошового забезпечення до його повернення в розташування частини.

29.10.2024 державним виконавцем направлено виклик ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , про явку до Корольовського відділу ДВС у м. Житомирі для надання пояснення щодо несплати аліментів та складання державним виконавцем протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім цього, 04.11.2024 року виконавцем сформовано електронний запит до Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України з метою отримання інформації про відкриті рахунки боржника у банківських установах, місце роботи, отримання пенсії та встановлення інших джерел отримання доходів. Так, згідно сформованих відповідей від 04.11.2024 року вбачається, що боржник пенсію не отримує, а також не перебуває платником податків в органах ДПС, за трудовими та цивільно-правовими договорами в другому кварталі 2024 року працював у Військовій частині НОМЕР_1 та у Військовій частині НОМЕР_3 , а також має відкриті рахунки в АТ КБ «Приватбанк», АТ «Сенс Банк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Ощадбанк», АТ «Кредобанк», ТОВ «Нова пей», АТ «Пумб». У зв`язку із цим, 07.11.2024 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, котру направлено для виконання до АТ «ПУМБ» та ТОВ «Нова пей».

З огляду на викладене, головний державний виконавець Корольовського ВДВС у м. Житомирі просить суд оголосити в розшук гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Житомира, останнє місце проживання: АДРЕСА_3 , а виконання ухвали про оголошення розшуку доручити оперативним працівникам Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Державний виконавець у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд подання у її відсутність. Стягувач та боржник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду подання повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, вивчивши й дослідивши подання та додані до нього копії матеріалів виконавчого провадження, дійшов наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що 12.07.2023 року державним виконавцем Корольовського ВДВС у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Трохачовою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження із примусового виконання виконавчого листа №285/3403/17, виданого 03.04.2018 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 19.09.2017 року і до його повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За положеннями статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини 3 статті 129 Конституції України зазначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині 1 статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року в справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено частиною 1 статті 13 Закону №1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 5 статті 19 Закону №1404-VIII боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Згідно із частиною 1 статті 36 Закону у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача (частина 1 статті 438 ЦПК України).

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що підтверджують підстави та наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника, в тому числі через переховування та/або ухилення останнього.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених частиною 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», як то утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з`являтися за викликом державного виконавця тощо.

З матеріалів справи вбачається, що після відкриття виконавчого провадження державним виконавцем неодноразово на адресу боржника, зазначену у виконавчому документі, котра є також і зареєстрованим місцем проживання останнього: АДРЕСА_3 , направлялись виклики із зобов`язаннями з`явитись до виконавця щодо сплати поточних аліментів та боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про їх сплату, однак кожного разу поштові конверти із даними викликами повертались до органу ДВС за неврученням.

23.07.2024 до Корольовського відділу ДВС у м. Житомирі надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній повідомив, що проходить військову службу в Військовій частині НОМЕР_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та просить направити постанову про звернення стягнення на заробітну плату для сплати аліментів за указаною адресою. Судом звернуто увагу, що у власній заяві боржник зазначив свою адресу: АДРЕСА_3 .

Разом з тим, Військова частина НОМЕР_2 у своєму листі від 02 жовтня 2024 року за вихідним №3081/24 повідомила державного виконавця, що військовослужбовець ОСОБА_1 на підставі наказу №122-ОД від 22.06.2024 рахується як такий, що самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 із 13.06.2024 року та йому призупинено виплату всіх видів грошового забезпечення до його повернення в розташування частини.

Факт самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 із 23.06.2024 року боржником ОСОБА_1 підтвердило і командування Сухопутних військ Збройних Сил України у своєму листі від 25.07.2024.

11.11.2024 року старшим державним виконавцем Трохачовою М.В. складено акт, зі змісту якого слідує, що при виході державного виконавця за адресою проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 встановлено, що двері квартири зачинені, що унеможливлює здійснити перевірку майнового стану боржника. Державним виконавцем залишено в дверях квартири виклик із зобов`язанням боржника звернутись до Корольовського відділу ДВС у м. Житомирі для надання пояснень щодо несплати аліментів.

Таким чином, судом встановлено та не спростовано стороною боржника, що останній ухиляється від добровільного виконання рішення суду, на неодноразові виклики державного виконавця не з`являвся та його фактично місцезнаходження невідоме, а усі вчинені виконавцем заходи у виконавчому провадженні позитивного результату не дали і станом на 30.09.2023 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 146 257 грн.

За наведених обставин, зокрема, обізнаності боржника про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 та відкриття відносно боржника виконавчого провадження, свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення, значної суми заборгованості по аліментам та не виконання боржником у добровільному порядку рішення суду про стягнення аліментів, відсутності у державного виконавця відомостей про місце проживання (перебування) боржника суд дійшов висновку про необхідність задоволення подання.

Керуючись ст. 438 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Оголосити в розшук гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Житомир, останнє місце проживання: АДРЕСА_3 .

Копію ухвали надіслати для виконання до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя Д.В. Кузнєцов