№ 2/183/1766/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.

секретаря судових засідань Аніськової А.В.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,

за участю

представника позивача адвоката Кострича М.П.,-

встановив:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в обґрунтування якого зазначив, що сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.04.2024 року у справі № 183/2782/24 стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12.04.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

З моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у позивача змінилися сімейний обставини, матеріальний стан, стан здоров`я позивача та інше.

Ще до ухвалення судового наказу, 11.08.2018 року позивач уклав шлюб із ОСОБА_4 , у цьому шлюбі у позивача народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач був позивач призваний у Збройні Сили України по мобілізації, та є військовослужбовцем, однак 04.02.2023 року отримав важке поранення, тривалий час проходив лікування, йому встановлено третю групу інвалідності, пов`язану із захистом Батьківщини.

30.09.2024 року позивача звільнено з військової служби за станом здоров`я, наразі він продовжує лікування, внаслідок отриманої травми при захисті Батьківщини.

Сукупність вказаних обставин стала підставою для звернення до суду, в зв`язку з чим позивач просив суд зменшити розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частки.

У відзиві на позов представник відповідача не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів, звертає увагу на те, що у відповідачки є ще одна дитина, тому при вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів повинні бути враховані всі обставини, в тому числі і матеріальний стан отримувача аліментів (а.с. 24-27).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2024 року позов залишено без руху (а.с. 20).

Ухвалою суду від 20 листопада 2024 року відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 43).

Ухвалою суду від 18 лютого 2025 року суд відступив від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 54).

Ухвалою суду від 18 лютого 2025 року призначено розгляд справи по суті (а.с. 55).

Позиція сторін в судовому засіданні.

Представник позивача адвокат Кострич М.П. в судовому засіданні позов підтримав, надав детальні пояснення по суті позову, просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача адвокат Луковенко А.А. в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3 (а.с. 36) .

Судовим наказом Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.04.2024 року у справі № 183/2782/24 стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12.04.2024 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5,6).

11 серпня 2018 року позивач уклав шлюб із ОСОБА_4 (а.с. 12).

Від цього шлюбу у позивача є донька ОСОБА_5 (а.с. 12).

Суду доведено, що позивач був призваний у Збройні Сили України по мобілізації, 04.02.2022 року отримав мінно-вибухову травму, пов`язану із захистом Батьківщини, про що свідчить Довідка військово-лікарської комісії (а.с. 10).

ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності, пов`язану із захистом Батьківщини (а.с. 9-10), звільнено з військової служби за станом здоров`я відповідним наказом від 10.09.2024 року (а.с. 11).

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, та у наслідок отримання поранення погіршилось здоров`я .

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, стану здоров`я так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналіз поданих суду доказів свідчить про те, що позивач, отримавши під час виконання військового обов`язку отримав важке поранення. Відповідно до виписок з медичних карток стаціонарного хворого позивач отримав мінно-вибухову травму, внаслідок чого йому встановлено групу інвалідності та звільнено з військової служби за станом здоров`я.

Подані позивачем індивідуальні відомості про застраховану особу (а.с. 13-16) беззаперечно доводять суду про зміну і майнового стану позивача після стягнення аліментів, внаслідок отриманого поранення та звільнення зі служби.

Вказані обставини, відповідно до положень статті 192 СК України, є підставою для зміни розміру аліментів.

Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22).

Додатково на підтвердження обставин, щодо погіршення здоров`я надано копію довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, відповідно до якої позивачу присвоєна третя група інвалідності, у зв`язку із захистом Батьківщини, що потягло і зміну майнового стану позивача.

Крім того, варто врахувати, що при винесенні судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини вікторії, ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд позбавлений був можливості врахувати наявність у позивача ще однієї дитини, народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів, суд враховує, не тільки зміну майнового стану позивача, внаслідок погіршення стану здоров`я, а так само враховує і зміну сімейного стану, внаслідок укладення шлюбу та народження ще однієї дитини.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

Питання щодо судових витрат, належить вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стягнувши судовий збір з відповідача на користь держави у розмірі 1211,20 гривень, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за судовим наказом Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2024 року у справі № 183/2782/24.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання цього рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення виготовлене 03 березня 2025 року.

Суддя О.В. Сорока.