Справа № 355/2245/24
Провадження № 2/355/243/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-суді Чехова С.І.

за участю секретаря Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Головного Управління Національної Поліції в Київській області, Держави України в особі Державної казначейської служби про відшкодування моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовною заявою у якій просить стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на його користь у рахунок компенсації моральної шкоди 376 120 гривень 00 копійок.

Свою позовну заяву обґрунтував тим, що стосовно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення з якого слід, що він 03 жовтня 2022 року о 22 годині 03 хвилин в селищі Баришівка по вулиці Софіївська, керував автомобілем OPEL MERIVA реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до постанови Баришівського районного суду у Київської області від 06 червня 2024 року в справі №355/1110/22 вирішено провадження про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1ч.1ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В мотивувальній частині постанови вказано про безпідставність його обвинувачення в вчиненні такого правопорушення зважаючи на відсутність доказів керування транспортним засобом. Постанова суду набрала законної сили 17 червня 2024 року. Незаконним складанням відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та формування протиправного обвинувачення йому була завдана моральна шкода, яка полягає в наступному: негативних емоціях, тривозі, депресії, стресі, переживанні, емоційному напруженому стані, які викликані страхом осуду зі сторони рідних та знайомих, а також принижені гідності і втратою авторитету серед оточуючих. Незаконні дії правоохоронних органів змусили його втрати віру у справедливість, в верховенство права та закону в суспільстві, в гуманізм судової системи та системи правоохоронних органів. Після пережитого він знаходиться і по цей час у важкому емоційному стані. Він позбавлений можливості вести звичайний спосіб життя. Факт незаконного безпідставного звинувачення негативно вплинули на стосунки з оточуючими та його діловою репутацією. Він вимушений доводити свою невинуватість, відновлювати авторитет та ділову репутацію, що потребує значних зусиль та багато часу.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, однак повідомив про можливість розгляду справи за його відсутністю. Позовні вимоги підтримує просить задовольнити.

Представник відповідача з боку Державної казначейської служби України Жилін О.Ф. до судового засідання не з`явився, однак повідомив про можливість розгляду справи за його відсутністю, надав відзив на позовну заяву у якому просить у задоволені позовних вимог позивачу ОСОБА_1 відмовити вважає їх незаконними, необґрунтованими, оскільки казначейство не є учасником спірних відносин і не володіє будь-якими фактичними даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Казначейство діє відповідно до повноважень та компетенції визначених- зокрема, Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215 гідно положень казначейство забезпечує обслуговування державного та місцевих бюджетів на основі єдиного казначейського рахунку та управління наявними фінансовими ресурсами, що ним облікуються. Казначейство є юридичною особою, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням та не несе відповідальності за дії органів державної влади. Казначейство жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдало. Казначейство не повинно нести відповідальність за шкоду завдану позивачу внаслідок незаконних дій, зокрема, інших державних органів.

Представник відповідача від Головного управління Національної поліції в Київської області Оверчук О.М. до судового засідання не з`явилася, однак повідомила суд про можливість розглянути справу за її відсутності. У наданому відзиву стосовно позовної заяви просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу з таких підстав: оскільки факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно - правового характеру і не може бути доказом того, що дії відповідачів заподіяли позивачу шкоди. Позивачем не було надано належних та допустимих доказів незаконності дій сторони відповідача. Оскільки жодного адміністративного стягнення. Передбаченого КУпАП до позивача застосовано не було, а складення протоколу про адміністративне правопорушення не є притягненням особи до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до статей 283,284 КУпАП таке питання може бути вирішено лише судом, а постановою суду провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності позивача ОСОБА_1 на підставі відсутності події і складу адміністративного правопорушення закрито. Протокол про адміністративне правопорушення не вирішує питання наявності або відсутності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а є лише спеціальною формою фіксації події, що має ознаки адміністративного правопорушення, є складовим елементом доказових матеріалів про адміністративне правопорушення. З моменту складання протоколу особа набуває статусу такої, що притягається до адміністративної відповідальності. Наявність або відсутність вини особи встановлюється лише під час здійснення провадження, у справі про адміністративне правопорушення, а не під час складання протоколу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд дослідив матеріали справи в повному обсязі приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з таких підстав:

Відповідно до ч. 3 ст. 2, ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності.

Згідно з ч. 2 ст. 12, ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З копії постанови від 06 червня 2024 року Баришівського районного суду Київської області з якої слід, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.130 КУпАП про адміністративні правопорушення-закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. (а.с.8-10)

З копії довідки про набрання судовим рішенням законної сили «Постанова» від 06 червня 2024 року, дата набрання законної сили: 17 червня 2024 року .(а.с.11)

Скріншот з веб-сайту «Мінфін» середня заробітна плата за даними ПФУ в 2024 році .(а.с.12)

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Крім того, статтею 268 КУпАП регламентовані права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З наведених правових норм КУпАП слід дійти висновку про те, що притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Прийняття ж постанови за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення є вирішенням такої справи по суті, яка передбачає встановлення наявності складу адміністративного правопорушення або його відсутності та, відповідно, застосування санкції, закриття справи, що відповідає положенням статті 284 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 ЦК України слід, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 3. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст.1167 ЦК України слід, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.2. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц слід, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Як слід з постанови об`єднаної палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20 що, зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Умови необхідні для компенсації моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.

Отже, як було встановлено судом, стосовно позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відмовою проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом 03 жовтня 2022 року. Розгляд справи був зупинений у зв`язку з проходження військової служби позивача. Справа по суті була розглянута 06 червня 2024 року провадження про притягнення до адміністративної відповідальності позивача закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постанова ніким не оскаржувалась. Позивач вважає, що він переніс моральні страждання, однак перелік на його думку фактів яких він вказав у позовній заяві посилки на негативні емоції, тривоги, депресію, стрес, переживання, емоційний напружений стан осуд зі сторони рідних та знайомих не знайшли свого підтвердження, яким чином складання протоколу про адміністративне правопорушення порушило його в подальшому життя. Існування протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно позивача дало в подальшому можливість судом встановити його не винуватість. Посадові особи поліції виконуючи свої обов`язки були вправі відреагувати на виявлений на їх розсуд адміністративне правопорушення і тільки суд уповноважений. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 2,12,13,79-83, 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 23,1167 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Держави України в особі Головного Управління Національної Поліції в Київській області, Держави України в особі Державної казначейської служби про відшкодування моральної шкоди, відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Київського апеляційного суду .

Повний текст рішення складено 03 березня 2025 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов