П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/13964/22

Провадження № 22-ц/4815/270/25

Головуючий у Рівненському міському суді

Рівненської області: суддя Ковальов І.М.

Час, дата і місце постановлення ухвали суду

першої інстанції: о 12 год. 34 хв. 04 грудня 2024 року

в м. Рівне Рівненської області

(фіксування судового засідання за допомогою

звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось).

Дата складення повного тексту ухвали: не зазначено.

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Андрошулік І.А.

за участі: ОСОБА_1 та його представника адвоката Лук`янчук Вікторії Сергіївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2024 року у цивільній справі за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Лук`янчук Вікторії Сергіївни про зміну способу виконання судового рішення,

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Лук`янчук В.С. звернувся в суд із заявою, де з урахуванням її змін просив:

- встановити спосіб і порядок виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 квітня 2023 року у справі №569/13964/22 шляхом передачі у приватну власність ОСОБА_1 в рахунок погашення частини боргу в розмірі 1 186 353 гривень в порядку ст. 600 ЦК України нерухомого майна, а саме: земельну ділянку площею 0,0455 га, кадастровий номер :01:070:0379, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, вид цільового призначення: 1,8, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 15 липня 2009 року ЯЗ №210330, вартість якої становить 338 215 гривень; 245/1000 частки житлового будинку з господарськими будівлями, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , вартість якої становить 330 280 гривень; 51/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , вартість якої становить 517 858 гривень.

Мотивуючи заяву, покликався на те, що на його користь заочним рішенням Рівненського міського суду від 19 квітня 2023 року у цивільній справі №569/13964/22 було стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 солідарно грошові кошти в розмірі 2 442 000 гривень.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 15 квітня 2024 року заяву старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коженова С.С. про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено та замінено вибулого боржника - ОСОБА_3 у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/13964/22, виданого 30 травня 2023 року, на його правонаступників - дружину ОСОБА_4 , сина ОСОБА_3 , сина ОСОБА_5 . Однак боржники упродовж тривалого часу своїх зобов`язань за судовим рішенням не виконують, при цьому не маючи будь-яких грошових коштів для належного виконання.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю в межах вартості одержаного в спадщину майна, що складає лише 1 186 353 гривень.

Крім того, заявлене до визнання права власності нерухоме майно не поділене між двома боржниками, що унеможливлює реалізацію цього майна в ході здійснення виконавчого провадження.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лук`янчук В.С. про зміну способу виконання рішення задоволено.

Встановлено спосіб і порядок виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 квітня 2023 року у справі №569/13964/22 шляхом передачі у приватну власність ОСОБА_1 в рахунок погашення частини боргу в розмірі 1 186 353 гривень в порядку ст. 600 ЦК України нерухомого майна, а саме: земельну ділянку площею 0,0455 га, кадастровий номер :01:070:0379, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, вид цільового призначення: 1,8, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 15 липня 2009 року ЯЗ №210330, вартість якої становить 338 215 гривень; 245/1000 частки житлового будинку з господарськими будівлями, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , вартість якої становить 330 280 гривень; 51/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , вартість якої становить 517 858 гривень.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 , вважаючи оскаржувану ухвалу незаконною і необґрунтованою, що полягало у неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи, порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права, просить її скасувати, відмовивши ОСОБА_1 у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 квітня 2023 року у справі № 569/13964/22.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначалося про те, що під час розгляду заяв цієї категорії - про встановлення або зміну способу й порядку виконання рішення суду слід мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Як зміну способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Між тим, в оскаржуваному судовому рішенні не зазначено, які саме обставини свідчать про абсолютну неможливість виконання судового рішення, та не вказано, який саме винятковий випадок дає підстави для звернення стягнення на майно. Змінивши спосіб виконання судового рішення зі стягнення грошових коштів на звернення стягнення на майно, суд фактично змінив суть самого судового рішення. Тобто обрав інший спосіб захисту прав порівняно з тим, який зазначений в рішенні суду.

Вважає, що тривале невиконання рішення суду саме по собі не є винятковою обставиною для зміни способу його виконання. Крім того, не підлягала до застосування норма ст. 600 ЦК України, оскільки відсутня згода боржника на передачу відступного. Разом з тим спадкоємці боржника не отримували вимоги кредитора спадкодавця.

У поданому відзиві представник стягувача адвокат Лук`янчук В.С., вважаючи оскаржувану ухвалу законною і обґрунтованою, просила залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 7 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Згідно із ч.3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Поняття спосіб та порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що обраний позивачем.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

При цьому суд не може змінити зміст рішення або його суть.

З пункту 9 Узагальнення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах" (постанова від 25 вересня 2015 року №8) вбачається, що законодавець, надаючи можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, безпосереднього визначення згаданих правових категорій не наводить, у зв`язку з чим вони залишаються поняттями оціночними.

Зміна способу та порядку виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК України способів захисту цивільних прав.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Під час розгляду заяв про встановлення або зміну способу й порядку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Як з`ясовано судом попередньої інстанції, заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 квітня 2023 року у цивільній справі №569/13964/22, що набрало законної сили, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 2 442 000 гривень.

Постановами старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі ВДВС м. Рівне) від 22 червня 2023 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №569/13964/22, виданого 30 травня 2023 року Рівненським міським судом Рівненської області на виконання вказаного заочного рішення. При цьому накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику - ОСОБА_3 у межах суми звернення стягнення.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 15 квітня 2024 року замінено вибулого боржника - ОСОБА_3 у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа на його правонаступників - дружину ОСОБА_4 , сина ОСОБА_3 , сина ОСОБА_5 .

З висновку експерта №240405/1_ЮШ у судовій оціночно - будівельній та земельно-оціночній експертизі від 09 квітня 2024 року, видно, що ринкова вартість об`єкта нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 0,0455 га, кадастровий номер :01:070:0379, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, вид цільового призначення: 1,8 за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , становить 338 215 гривень; 245/1000 частки житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , вартість становить 330 280 гривень; 51/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , вартість становить 517 858 гривень. Сумарна вартість цього нерухомого майна становить 1 186 353 гривень.

Приходячи до переконання про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив із того, що встановлення способу та порядку виконання рішення суду здійснюється за умови наявності обставини, які істотно ускладнює виконання судового рішення або робить його неможливим.

Оскільки упродовж тривалого часу рішення суду, яке набрало законної сили, не виконувалось і на час вирішення питання про зміну способу виконання рішення не є виконаним, тому судом встановлено інший порядок та спосіб виконання рішення.

Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні процесуального питання до застосування підлягають норми права, на застосуванні яких наполягав ОСОБА_1 , суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву стягувача.

Щодо доводів апеляційної скарги про помилковість оскаржуваної ухвали, то вони на увагу не заслуговують внаслідок їх необґрунтованості.

Зокрема, не можна погодитися із твердженнями про недодержання судом норм процесуального права, що призвело до хибного вирішення питання.

Відповідно до абз. другого ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Однак будь-яких фактів про такі процесуально-правові дефекти, що потягли би помилкове розв`язання процесуального питання, заявник не надав, матеріали справи їх не містять, а апеляційним судом здобуто не було.

При цьому встановлено й відсутність обставин, які свідчили би про обов`язкове скасування судового рішення внаслідок існування підстав, передбачених ч. 3 ст. 376 ЦПК України.

Так само не заслуговують на увагу і покликання автора апеляційної скарги про помилкове застосування норми ст. 600 ЦК України, адже спростовуються правильністю висновків суду попередньої інстанції.

Як зазначалося, спосіб виконання судового рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК України способів захисту цивільних прав, яким, у т.ч. є і визнання права.

Аргументи апеляційної скарги про неотримання вимоги кредитора спадкоємцями також є необґрунтованими, оскільки заявник є безпосереднім боржником за рішенням суду і пред`явлення чи непред`явлення стягувачем вимог до спадкоємців не впливає на обов`язок виконання рішення ОСОБА_2 .

Внаслідок відсутності достатніх правових і фактичних підстав з рештою доводів ОСОБА_2 колегія суддів теж погодитися не може, відхиляючи їх.

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

Підставою для залишення оскаржуваного судового рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено: 04.03.2025

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.В. Боймиструк

Н.М. Ковальчук