Провадження № 2-п/638/39/25
УХВАЛА

Іменем України

04 березня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Тимченка А.М.,

за участі секретаря судових засідань Кондратюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 16.12.2024 у справі 638/18441/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» в особі представника Мишевської Наталії Миколаївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 16.12.2024 у справі 638/18441/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» в особі представника Мишевської Наталії Миколаївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована тим, що із заочним рішенням відповідач не згодна, оскільки обставини справи встановлені не в повному обсязі, оскільки суд не встановив обставини, які мають суттєве значення для правильного розгляду справи. Щодо причин неподання відзиву на позовну заяву та неявки в судове засідання, зазначила, що у зв`язку з бойовими діями та введення воєнного стану була змушена покинути місто Харків, тому не могла отримувати поштову кореспонденцію. Про наявність рішення дізналася лише у січні 2025 року. По суті спору зазначила, що нарахована сума заборгованості не відповідає дійсності, розрахунок процентів не відповідає ні умовам договору, ні вимогам закону. Зазначила, що має докази і відомості, які мають істотне значення для справи, які будуть нею подані під час судового розгляду. З цих підстав просила скасувати заочне рішення.

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» подало заперечення проти заяви, в яких просило заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення та долучені до неї документи, оглянувши матеріали справи в межах розгляду заяви, суд дійшов висновку, що заява про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у жовтні 2024 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» в особі представника - Мишевської Наталії Миколаївни, звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 49015-КС-001 про надання кредиту від 15.02.2024 у розмірі 48088,72 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду від 16.12.2024 року позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за кредитним договором № 49015-КС-001 від 15.02.2024, яка складається з наступного: 12000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 34818,42 грн. заборгованість за процентами, а всього заборгованість у розмірі 46818,42 грн; судовий збір у розмірі 1854,67 грн.

Матеріали справи не містять доказів вручення копії повного заочного рішення ОСОБА_1 .

Згідно статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, обов`язковою умовою скасування заочного рішення є одночасне існування двох обставин: 1) неявка відповідача в судове засідання та неподання відзиву на позовну заяву з поважних причин, та 2) істотне значення доказів, на які посилається відповідач, для правильного вирішення справи.

Щодо поважності причин неявки відповідача в судове засідання та неподання відзиву на позовну заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

У зв`язку із цим, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 31 січня 2023 року по справі №693/812/21.

З матеріалів справи вбачається, що копія ухвали суду про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів, судові повістки-повідомлення про судові засідання, надсилалися відповідачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Усі поштові повідомлення повернулися до суду неврученими з причин: «адресат відсутній за вказаною адресою».

При цьому, як вбачається з Довідки від 04.11.2022 № 3009- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце перебування ОСОБА_1 з 04.11.2022 АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 не з`явилася в судове засідання, не подала відзиву на позовну заяву, пояснення та заперечення проти позову, з поважних причини, оскільки не була обізнаною про розгляд справи судом.

Щодо істотного значення доказів, на які посилається відповідач, для правильного вирішення справи, суд зазначає наступне.

Як на підставу для перегляду заочного рішення, відповідач посилається на те, що вона має докази і відомості, які мають істотне значення для справи, та будуть нею подані під час судового розгляду. Подати ці докази, ознайомитися з матеріалами справи, заперечувати проти позову вона була позбавлена можливості, оскільки не була обізнана про розгляд справи судом. Зазначила, що нарахована сума боргу та процентів не відповідають умовам договору та вимогам закону.

З цього приводу суд зазначає, що обставини, на які посилається відповідач щодо суті позовних вимог є суттєвими і не повною мірою були досліджені в судовому засіданні, оскільки відповідач, будучи необізнаною про розгляд справи судом, не змогла скористатися своїми правами, передбаченими ст. 43, 49 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не з`явився в судове засідання та не подала відзив на позовну заяву з поважних причин, а докази, на які вона посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд скасовує заочне рішення та, враховуючи те, що справа є малозначною відповідно до вимог закону, призначає справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про судове засідання.

Керуючись ст. 287, 288 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 16.12.2024 у справі 638/18441/24 задовольнити.

Скасувати заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.12.2024 року у справі № 638/18441/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» в особі представника Мишевської Наталії Миколаївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Судове засідання для розгляду справи по суті призначити на 10 березня 2025 року о 10 год.00 хв. в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова, 118 каб., розташованого за адресою пр-т Перемоги, 52-В, м. Харків.

Повідомити сторін по справі по дату, час та місце проведення судового засідання.

Роз`яснити учасникам справи про наявність у них прав та обов`язків, визначених статтями 43, 44, 49 ЦПК України.

Надіслати учасника справи копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви із копіями доданих до неї документів.

Роз`яснити відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня отримання цієї ухвали на подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з наведенням обґрунтувань такої вимоги.

Встановити відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення цієї ухвали на подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. Одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду відповідач та треті особи зобов`язані надіслати (вручити) іншим учасникам справи копію відзиву та доданих до нього документів.

Роз`яснити відповідачу, що в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішить справу за наявними матеріалами.

Встановити позивачу строк п`ять днів з дня отримання копії відзиву на подання відповіді на відзив, передбаченої ст. 179 ЦПК України, до якої застосовуються правила, встановлені частинами третьою-п`ятою ст. 178 ЦПК України. Одночасно з поданням суду відповіді на відзив позивач зобов`язаний надіслати (вручити) її копію та копії доданих до неї документів іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу строк п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив на подання заперечення, передбаченого статтею 180 ЦПК України, до якого застосовуються правила, встановлені частинами третьою-п`ятою ст. 178 ЦПК України. Одночасно з надісланням (наданням) заперечень до суду відповідач та треті особи зобов`язані надіслати (вручити) іншим учасникам справи копію заперечень та доданих до нього документів.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/.

Ухвала набирає законної сили негайно після підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Тимченко