Провадження № 2/686/1050/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2025р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П., за участю представника позивача-відповідача Гільовського О.І., представника відповідача-позивача ОСОБА_1 , представника відповідача-позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за первинною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики та зустрічну позовну ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , третьої особи ОСОБА_5 про визнання договору удаваним та застосування наслідків дійсного правочину,

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2024 ОСОБА_7 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики.
На обґрунтування позову зазначила, що 04.02.2020 року вона надала у позику своїй доньці - ОСОБА_3 106669,60 грн. для придбання нею квартири за адресою АДРЕСА_1 . Вказана позика була надана нею шляхом перерахування коштів на банківський рахунок ТОВ «КУА «Актив» за придбання вищевказаної квартири згідно форвардного контракту від 04.02.2020 року. В результаті вищевказаних дій, за ОСОБА_3 , яка на той час перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 , 03.06.2021 року було зареєстровано право власності на вказану квартиру. На підставі розписки від 30.04.2024 року ОСОБА_3 було визнано отримання коштів у позику та підтверджено обов`язок повернути її до10.05.2024 року, однак, грошові кошти так і не були повернуті. Вважає, що оскільки кредитні кошти були використані ОСОБА_3 та ОСОБА_5 для придбання квартири, тобто в інтересах сім`ї, зобов`язання по поверненню позики повинно бути виконано ними солідарно. У зв`язку із цим просить стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на її користь - 106669,60 грн., а також судові витрати по справі.
21.05.2024року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання.
03.06.2024року ОСОБА_3 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання договору удаваним та застосування наслідків дійсного правочину.
На обгрунтування зустрічного позову зазначила, що станом на 04.02.2020 року грошові кошти у сумі 106669, 60 грн. передавалися її батьками саме як подарунок для придбання квартири, а розписка про зобов`язання повернути вказані кошти була написана нею значно пізніше, а саме 30.04.2024 року на прохання її матері. Тобто, під час передання грошових коштів волевиявлення ОСОБА_4 було направлено саме на дарування коштів, а не на надання їх у позику. У зв`язку із цим просить визнати правочин щодо надання позики на придбання ОСОБА_3 квартири за адресою АДРЕСА_1 , який нею був визнаний згідно розписки від 30.04.2024 року, - удаваним та застосувати наслідки дійсного правочину, який сторони приховали, а саме договору дарування ОСОБА_4 , як дарувальником, ОСОБА_3 , як обдарованій, грошових коштів у сумі 106669, 60 грн. на придбання нею квартири.
02.09.2024 року представником ОСОБА_5 подано відзив на позовну заяву, у якому останній просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
01.10.2024року судом справу призначено до слухання по суті.
В судовому засіданні представник ОСОБА_8 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав, зазначених у ньому, просить його задоволити.
В судовому засіданні представник ОСОБА_5 проти заявлених вимог заперечив в повному обсязі, просив відмовити у задоволенні обох позовів з підстав їх недоведеності та необґрунтованості.
Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги зустрічного позову підтримав та просив його задоволити, проти доводів первісного позову заперечив та просив у його задоволенні відмовити.
ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позицію свого представника.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про задоволення первісного позову та про відмову у задоволенні зустрічного позову із наступних підстав.

14.02.2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському реєстраційної служби Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис N 90, який було розірвано на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.07.2023 у справі №686/16491/23.

04.02.2020 року між ТОВ «КУА «Актив» (Покупець) та ТОВ «БК «Авіла» (Продавець) укладено форвардний контракт №БК/АВ/ХМ/ВОК/4-А/кв. 20-1 від 04.02.2020 року, згідно якого Продавець зобов`язувався в майбутньому, у строки та на умовах зазначених у Контракті, з фіксацією ціни на момент укладення Контракту, здійснити продаж базового активу: майнових прав на житлове приміщення № 20-1 площею 72, 66 кв.м., що розташоване за адресою АДРЕСА_2 .

10.02.2020 року між ТОВ «КУА «Актив» (Продавець) та ОСОБА_3 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу майнових прав (базового активу) №БК/АВ/ХМ/ВОК/4-А/кв. 20-1, згідно якого Продавець продає, а Покупець купує Майнові права на Об`єкт нерухомості у порядку та на умовах передбачених цим Договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України. Сторони домовилися, що Об`єктом нерухомості, Майнові права на який передаються за цим Договором, є житлове приміщення (квартира), яке розташоване в Об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , проектий номер - 20-1.

У п. 3.1. Додаткової угоди №1 від 27.05.2021 року до Договору №БК/АВ/ХМ/ВОК/4-А/кв. 20-1 від 10.02.2020 року зазначено, що сторони домовилися, що Об`єктом нерухомості, Майнові права на який передаються за цим Договором, є об`єкт нерухомості, розташований в Об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_3 , номер квартири - АДРЕСА_4 .

04.02.2020 року ОСОБА_4 на банківський рахунок ТОВ КУА «Актив» було перераховано грошові кошти у розмірі 106669, 60 грн. Призначення платежу - оплата згідно договору №БВ 28537; ФК №БК/АВ/ХМ/ВОК/4-А/кв. 20-1 від 04.02.2020 року, ОСОБА_3 .

Згідно Акту прийому-передачі форвардного контракту від 07.02.2020 року до договору купівлі-продажу цінних паперів або інших фінансових інструментів № БВ28537 від 04.02.2020 року ТОВ КУА «Актив» зобов`язувалося передати у власність ОСОБА_3 майнові права на житлове приміщення № 20-1 площею 72, 66 кв.м., що розташоване за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.06.2021 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

30.04.2024 року ОСОБА_3 на підставі власноруч написаної розписки визнано, що 04.02.2020 року нею були отримані у позику від її матері ОСОБА_4 грошові кошти для придбання квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 106669, 60 грн. Кінцевий термін повернення коштів - 10.05.2024 року.

Станом на момент розгляду справи грошові кошти не повернуто.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Частиною 4 ст. 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У постанові Верховного суду України від 05.10.2021 року, справа № 755/16464/20, вказано, що частина четверта статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором використане в інтересах сім`ї.

Борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї, враховуються при поділі майна (п.п. 23, 24 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя").

У постанові КЦС ВС від 05.10.2021 року у справі № 755/16464/20 сформовано висновок, що «внаслідок придбання подружжям квартири у кредит, боргові зобов`язання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той з подружжя, який підписав договір».

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 року по справі № 638/18231/15-ц, зазначено: «Таким чином правовий режим спільної сумісної власності подружжя, винятки з якого прямо встановлені законом, передбачає нероздільність зобов`язань подружжя, що за своїм змістом свідчить саме про солідарний характер таких зобов`язань, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї.»

Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Враховуючи те, що станом на момент придбання вищевказаної квартири за рахунок взятих у позику коштів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, вони мають спільно відповідати як солідарні боржники за зобов`язанням щодо повернення позики.

Суд вважає, що відповідачі за первісним позовом взяті на себе зобов`язання щодо повернення боргу не виконали, у зв`язку із цим сума боргу підлягає стягненню з них у солідарному порядку.

Суд не бере до уваги доводи представника відповідача ОСОБА_5 про те, що договір позики на 106669,60 грн. мав бути укладеним безпосередньо в день отримання позичальником грошових коштів з огляду на таке.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

У постанові Верховного Суду від 02.06.2021 року у справі № 531/152/19 зазначено, що«наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.

Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей і може не співпадати із датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складенню розписки має передувати факт передачі грошей у борг.

За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів та підтверджує як факт укладення договору, так і факт отримання боржником грошових коштів.

Зазначена правова позиція узгоджується з усталеною судовою практикою (справи № 127/3120/16-ц, № 752/19567/14-ц)».

Також суд критично оцінює твердження представника відповідача ОСОБА_5 про те, що між сторонами були відсутні відносини позики, і доводи зустрічного позову ОСОБА_3 про те, що фактично укладений правочин був даруванням.

Зокрема, судом об`єктивно встановлено, що частину грошових коштів за форвардним контрактом № №БК/АВ/ХМ/ВОК/4-А/кв. 20-1 від 04.02.2020 року та договором купівлі-продажу майнових прав (базового активу) № БК/АВ/ХМ/ВОК/4-А/кв20-1 від 10.02.2020 року, на підставі яких відповідачка ОСОБА_3 набула право власності на квартиру АДРЕСА_5 ( АДРЕСА_6 , оплатила ОСОБА_4 , а саме: 106669,60 грн.

З пояснень ОСОБА_4 , які вона надала суду в ході судового розгляду у цьому провадженні та під час розгляду Хмельницьким міськрайонним судом справи № 686/17535/23, а також з зустрічного позову відповідачки ОСОБА_3 та відзиву на первісний позов відповідача ОСОБА_5 вбачається, що на момент виникнення проблемних правовідносин сторони належної правової оцінки змісту утвореного ними правовідношення не надавали та діяли відповідно до звичаю, згідно якого батьки допомагають дітям із придбанням житла без належного документального оформлення правочинів, за якими передаються грошові кошти.

Водночас, розв`язуючи спір сторін, суду належить встановити характер спірного правовідношення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року в справі № 917/1739/17 вказано, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Суд враховує, що позивачка ОСОБА_4 на даний час оцінює, що предметом проблемних правовідносин є позика. На момент складання розписки - 30.04.2024 року відповідачка ОСОБА_3 так само визначала зміст даних правовідносин. На момент розгляду справи судом та пред`являючи зустрічний позов відповідачка ОСОБА_3 свою позицію змінила та вважає, що матір подарувала їй означені кошти, а відповідач ОСОБА_5 , заперечуючи наявність позики, жодної іншої своєї оцінки факту сплати позивачкою коштів в інтересах їх сім`ї з ОСОБА_3 не висловив.

Отже, суд виходить із того, що відповідно до волевиявлень сторін відповідачі за первісним позовом 04.02.2020 року отримали від позивачки 106669,60 грн. шляхом виконання нею зобов`язань ОСОБА_3 за відповідних договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру у спосіб перерахунку відповідної суми на користь третьої особи.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Будучи вільними у виборі виду, форми та змісту договору, позивачка та відповідачка ОСОБА_3 самостійно обрали саме договір позики, оформлення якого відбулось 30.04.2024 року складанням розписки із підтвердженням факту отриманням позичальником коштів 04.02.2020 року.

Таким чином, сторони на власний розсуд визначили умови укладеного ними договору позики і, за відсутності підстав для кваліфікації фактично існуючих відносин іншим чином, суд оцінює зміст проблемного правовідношення як такого, що відповідає укладеному договору позики, за яким кошти були отримані 04.02.2020 року відповідачами у спосіб їх внесення на банківський рахунок третьої особи, а залучені у такий спосіб грошові кошти були використані ними в інтересах сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_5 шляхом оплати в подальшому набутої у власність ОСОБА_3 квартири.

З таких підстав первісний позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 263 265,280 ЦПК України, ст. 54 СК України, ст.ст. 527, 543, 1046, 1049 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Первинну позовну заяву задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_5 ( АДРЕСА_7 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_8 ) 106669 гр. 60 коп. боргу за договором позики та 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Зустрічну позовну заяву залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 05.03.2025 року.

Суддя: