Провадження №: 2-о/755/228/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2025 р. року Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

присяжних - Найдьонової Г.А., Севериної А.В.,

за участі секретаря - Булгакової Є.І.,

представника заявника - Тагірджанової В.В.,

заінтересованої особи - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про призначення опікуна, -

у с т а н о в и в:

09.12.2024 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про призначення опікуна над недієздатною особою, у якій заявник просить призначити опікуном недієздатного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його брата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вимоги заяви мотивовано тим, що ОСОБА_1 звернувся до органу опіки та піклування із заявою щодо доцільності призначення його опікуном над його недієздатним братом ОСОБА_2 . Вивчивши обставини даного питання та розглянувши на засіданні опікунської ради питання можливості ОСОБА_1 виконувати обов`язки опікуна, довідки та документи надані заявником, орган опіки та піклування встановив наступне. ОСОБА_2 є інвалідом І-А групи з 24.10.2011 року спеціальна психіатрична МСЕК №1 з дитинства безстроково, страждає психічним захворюванням, не здатний захищати свої права, не може усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними, потребує стороннього догляду, нагляду, допомоги та опіки. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.08.2024 року ОСОБА_2 був визнаний недієздатним. Недієздатний ОСОБА_2 , кандидат в опікуни ОСОБА_1 та їх матір ОСОБА_4 зареєстровані та проживають в кв. АДРЕСА_1 , яка належить їм в рівних долях. Житлово-побутові умови задовільні. Кандидат в опікуни одружений, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується позитивно. Медичних протипоказань щодо призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 немає. Мати кандидата в опікуни та недієздатного у своїй заяві від 21.11.2024 року повідомляє, що не заперечує проти виконання ОСОБА_1 функцій опікуна над його недієздатним братом ОСОБА_2 та сама відмовляється бути опікуном, оскільки має поганий стан здоров`я та не виходить з дому. ОСОБА_4 надала виписку з медичної карти від 22.11.2024 року в якій зазначено, що вона хворіє протягом тривалого часу, знаходиться під наглядом сімейного лікаря, невропатолога, ендокринолога та ортопеда-травматолога. Зазначено, що пацієнтка маломобільна. Пересувається в межах помешкання на ходунках. Дружина кандидата в опікуни ОСОБА_5 у своїй заяві від 26.11.2024 року не заперечує щодо виконання її чоловіком функцій опікуна над його недієздатним братом та сама відмовляється бути опікуном, оскільки не має з недієздатним ОСОБА_2 родинних зв`язків. Інші особи, які б виявили бажання бути опікуном ОСОБА_2 відсутні. Кандидат в опікуни до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Ухвалою суду від 12.12.2024 року відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами окремого провадження у складі одного судді та двох присяжних, а також залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_4 .

Протокольною ухвалою суду від 25.02.2025 року закрите підготовче провадження у справі та суд перейшов до судового розгляду справи по суті у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги заяви з підстав викладених у ній, просить заяву задовольнити і додатково пояснила суду, що ОСОБА_2 рішенням суду визнаний недієздатним. ОСОБА_1 звернувся до органу опіки з питанням призначення його опікуном над недієздатним братом ОСОБА_2 . Орган опіки та піклування перевірив всі документи і дійшов висновку, що ОСОБА_1 відповідає вимогам для призначення його опікуном. Кандидат в опікуни, недієздатний та їх мати зареєстровані та проживають в одній квартирі, яка належить їм в рівних долях. Умови проживання задовільні, медичних протипоказань для виконання функцій опікуна у ОСОБА_1 немає, до кримінальної відповідальності не притягується. Мати недієздатного не може бути його опікуном через став власного здоров`я, вона маломобільна, пересувається на ходунках. Дружина кандидата в опікуни не заперечує проти виконання її чоловіком функцій опікуна. Інших кандидатів в опікуни немає. Представник органу опіки та піклування відвідав місце проживання недієздатного та встановив, що він не ходить, до спілкування не здатний, крім того, про те, що недієздатний не може з`явитись в судове засідання та надати свої пояснення свідчить і зміст судового рішення, яким ОСОБА_2 було визнано недієздатним.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги заяви з підстав викладених у ній, просить призначити його опікуном над недієздатним братом ОСОБА_2 , оскільки брат не ходить, а мати не може за станом здоров`я доглядати за ним. ОСОБА_2 потрібний опікун, оскільки він потребує стороннього догляду і для представлення його інтересів у будь-яких органах та організаціях.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала вимоги заяви з підстав викладених у ній та пояснила суду, що мати недієздатного та кандидата в опікуни через стан здоров`я не може доглядати свого недієздатного сина, який є інвалідом з дитинства. У представника немає жодних застережень щодо кандидатури опікуна, адже тільки він може бути опікуном, поскільки фізично здоровий, а ОСОБА_2 слід піднімати, мити, відвозити до різних органів та організацій. Інших кандидатів в опікуни немає.

Заінтересована особа ОСОБА_4 до суду не з`явилась. В судовому засіданні ОСОБА_1 передав суду заяву від імені його матері про те, що вона не може з`явитись до суду через стан здоров`я, на опіку не претендує.

Суд, вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Згідно подання органу опіки та піклування від 06.12.2024 року та витягу з протоколу засідання опікунської ради від 06.12.2024 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном над його братом ОСОБА_2 , який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.08.2024 року визнаний недієздатною особою (а.с. 6-09).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.08.2024 року у справі №755/16872/23 ОСОБА_2 було визнано недієздатним (а.с. 10-12).

У цьому рішення зокрема зазначено, що згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, пацієнт ОСОБА_2 є немобільним.

ОСОБА_1 звернувся до органу опіки та піклування із заявою від 26.11.2024 року щодо розгляду його кандидатури для призначення опікуном його недієздатного брата ОСОБА_2 (а.с. 13).

Убачається, що ОСОБА_1 має задовільний стан здоров`я, за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої, непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (а.с. 17-20).

Мати недієздатного та кандидата в опікуни звернулась до органу опіки і піклування з заявою від 21.11.2021 року про те, що вона не заперечує проти виконання ОСОБА_1 функцій опікуна над недієздатним ОСОБА_2 , а саме вона відмовляється бути опікуном власного сина через поганий стан здоров`я, їй важко ходити, з дому не виходить (а.с. 21).

Убачається, що ОСОБА_4 є пенсіонеркою, а її незадовільний стан здоров`я підтверджується випискою із медичної карти від 21.11.2024 року, у якій зокрема вказано, що пацієнтка маломобільна, пересувається в межах помешкання на ходунках (а.с. 24-25).

Дружина кандидата в опікуни не має заперечень з приводу виконання її чоловіком функцій опікуна, а сама бути опікуном брата чоловіка відмовляється, оскільки не має із ним родинних зв`язків (а.с. 27-30).

Згідно довідки до акту огляду МСЕК від 27.10.2011 року, ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги (а.с. 34).

Із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх мати ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить зазначеним особам в рівних долях (а.с. 35, 39-43).

За змістом акту обстеження житлово-побутових умов від 27.11.2024 року, житлово-побутові умови за адресою АДРЕСА_2 задовільні (а.с. 36).

За змістом ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення свої дій та (або) керувати ними.

В рішенні у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 Конституційний Суд України зазначив, що системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, у тому числі право на свободу та особисту недоторканність, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації (абзаци перший, третій, четвертий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини).

Відповідно до ст. 41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-які правочини. Такі дії від імені недієздатної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.

Згідно норм ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також убачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, та саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Отже призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена можливості самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений Главою 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88 (далі - Правила).

Згідно ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Статтею 58 ЦК України визначено коло осіб над якими встановлюється опіка, зокрема у ній зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Як передбачено ч. 5 ст. 63 ЦК України, фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів або піклувальників.

Судом не встановлено обмежень, визначених ст. 64 ЦК України щодо призначення ОСОБА_1 опікуном.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Статтею 56 ЦК України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено встановлення судом опіки над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства по захисту порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Враховуючи, що ОСОБА_2 рішення суду визнаний недієздатним, ОСОБА_1 є його братом, медичних протипоказань щодо призначення його опікуном не має, не знятої чи не погашеної судимості також не має та в розшуку не перебуває, брати зареєстровані за однією адресою, також з огляду на неможливість виконання функцій опікуна матір`ю недієздатного через власний незадовільний стан здоров`я, згоду дружини кандидата в опікуни на виконання ним функцій опікуна, наведене в сукупності дає підстави вважати можливим виконання ОСОБА_1 обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_2 , тому суд убачає визначені законом підстави призначити ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 294-300, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 39, 41, 55, 56, 58, 60, 62, 63 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про призначення опікуна - задовольнити.

Встановити опіку над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Києва, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 26.02.2025 року.

Учасники справи:

Заявник - Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (м. Київ, бул. Івана Котляревського, 1/1, );

Заінтересована особа - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Заінтересована особа - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Заінтересована особа/Особа стосовно якої розглянуто справу - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя -

Присяжні -