ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/417/25
провадження № 2-н/753/92/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі

"03" березня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Якусик О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер» звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 31 178,02 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 січня 2025 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

Як визначено ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до відповіді з електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» від 23.01.2025 ОСОБА_1 зареєстрованою по м. Києву не значиться.

Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 1072391 від 28.01.2025 ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з відповіддю Міністерства соціальної політики України ОСОБА_1 перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа по 05.02.2019.

Єдиним зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є м. Донецьк, яке є тимчасово окупованою територією, та відповідно до рішення, прийнятого на виконання Указу Президента від 14.11.2014 №875/2014 про введення в дію рішення РНБО «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», а також розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», у Донецькій області пересилання пошти не здійснюється, зокрема, і в м. Донецьк.

Однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (п. 2 рішення Конституційного Суду України 25 грудня 1997 року по справі № 9зп).

Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Виходячи з конструкції ч.1 ст.6 Конвенції, можна зробити висновок, що у ній закріплено такі елементи права на судовий захист: 1) право на розгляд справи; 2) справедливість судового розгляду; 3) публічність розгляду справи та проголошення рішення; 4) розумний строк розгляду справи; 5) розгляд справи судом, встановленим законом; 6) незалежність і безсторонність суду.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Оскільки у боржника відсутнє зареєстроване місце проживання на підконтрольній території України, що позбавляє суд можливості належним чином виконати положення статті 169 ЦПК України, а боржника позбавляє можливості реалізувати своє право передбачене ст. 170 ЦПК України, враховуючи особливості розгляду справ та повідомлення учасників справи, місце проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території, передбачених Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" суд відмовляє у видачі судового наказу.

Роз`яснити заявнику, що він не позбавлений права звернення до суду з позовною заявою в загальному порядку.

Керуючись ч. 9 ст. 165, ст. 258-261, 353-354 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Суддя О.В. Якусик