Справа №676/5402/24
Номер провадження 2/676/367/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

24 лютого 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець - Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючої судді Швець О.Д.,

з участю секретаря Михайловської І.А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що 05 січня 2024 року між ним та відповідачем в простій письмовій формі було укладено договір позики грошей згідно з яким позичив відповідачу гроші в сумі 3000 Євро. Відповідно до умов договору свої зобов`язання по поверненню боргу відповідач зобов`язався виконати до 04.07.2024 р. Відповідач не повернув кошти, зустрічей уникає, на телефоні дзвінки не відповідає. Просить стягнути з ОСОБА_4 на свою користь суму основного боргу в розмірі 3000 Євро, а також судові витрати.

Рух справи.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 13.08.2024 року розгляд справи призначений за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені своєчасно належним чином у відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Відзив на позов не подав.

Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відсутності відповідача та його представника у відповідності до ст. 279 ЦПК України.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 05 січня 2024 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладений договір позики грошових коштів, оформлений розпискою.

Відповідно змісту розписки ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 грошові кошти в розмірі 3000 Євро для власних потреб, які зобов`язався повернути до 04.07.2024 р.

Однак, в зазначені строки ОСОБА_4 не виконав свої зобов`язання, від повернення коштів ухиляється.

Норми права, застосовані судом.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України).

Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 ЦК України, за якою, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Ці підстави зазначені у статтях 599, 600, 604609 ЦК, відповідно до яких зобов`язання припиняється:1) виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Належним є виконання зобов`язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Відповідно до наведених вимог Цивільного кодексу України, представлені позивачем письмові розписки в оригіналі, написані відповідачем власноруч, є достовірним доказом в підтвердження того, що відповідач отримала в борг грошові кошти у позивача і їх не повернула.

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Висновки суду.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передання грошової суми позичальнику.

Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом України у постановах від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 24 лютого 2016 року у справі № 6-50цс16.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або за рахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18), за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

З урахуванням наведених норм права, суд вважає, що укладення між сторонами договору позики у письмовій формі є не лише підтвердженням факту укладення договору, а й доказом передачі позикодавцем грошової суми позичальнику.

З оригіналу розписки вбачається, що вона написана відповідачем власноручно, містить прізвище, ім`я, по батькові позичальника та позикодавця, адресу проживання, інформацію про РНОКПП позичальника, суму позики, термін повернення, дату складання.

Таким чином, зміст розписки вказує на те що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладений договір позики, який є обов`язковим до виконання.

Оригінал розписки наданий суду позивачем, свідчить про невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань.

Враховуючи, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення.

У відповідності до п. 3. ч. 2, ч. 13 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1355грн. 58 коп.

Керуючись ст.ст. 141, 260-265, 280 ЦПК України на підставі ст. 526, 545, 599, 610, 612, 1046, 1047, 1049 ЦК України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 05 січня 2024 року в сумі 3000 Євро та 1355грн. 58 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 24 лютого 2025 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.