Справа № 352/2535/24
Провадження № 22-ц/4808/156/25
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М. М.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач) Василишин Л. В.,

суддів: Максюти І. О., Пнівчук О. В.,

секретаря Шемрай Н. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скарг у ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2024 року у складі судді Хоминець М. М., ухвалене в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, повний текст якого складено 18 листопада 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на малолітню дитину,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла адвокат Бойчук Н. В., звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача, визначений рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2023 року з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу); стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття; стягнення аліментів у новому розмірі розпочати з дня набрання цим судовим рішенням законної сили, припинивши стягнення аліментів за рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2023 року; стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу.

Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27 вересня 2023 року. За час спільного проживання у шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Тисменицького районного суду від 28 листопада 2023 року вирішено стягувати з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки у розмірі 2 500 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. З часу ухвалення зазначеного судового рішення обставини дещо змінились. ОСОБА_1 змушена була вийти з відпустки по догляду за дитиною та працює в Головному пункті централізованого спостереження центру технічної охорони Управління поліції охорони в Івано-Франківській області. Дочка ОСОБА_4 подорослішала та почала відвідувати заклад дошкільної освіти. Також змінилось матеріальне становище відповідача, який на час присудження аліментів не був офіційно працевлаштований, а зараз він проходить військову службу в Збройних Силах України, отримує регулярний офіційний дохід.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Вирішено змінити спосіб стягнення аліментів із ОСОБА_2 , визначений рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2023 року, з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили до досягнення повноліття дитиною.

Стягнуто з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн.

Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 300 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю підстав для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача, яка забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації та сприятиме кращому захисту інтересів дитини. Визначаючи розмір аліментів суд першої інстанції врахував стан здоров`я та матеріальне становище дитини; матеріальне становище відповідача (проходження військової служби у Збройних Силах України та отримання постійного доходу); наявність у нього на утриманні дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від другого шлюбу та дружини ОСОБА_6 , яка перебуває на лікарняному в зв`язку з вагітністю та пологами, а надалі у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, проживання його з батьками пенсіонерами, матір має інвалідність ІІІ групи; відсутність даних щодо наявності у відповідача рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; проживання позивачки з дочкою, матір має інвалідність ІІІ групи.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення її позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розмірі аліментів порушує принцип рівності як дітей, так і батьків. Матеріальний стан відповідача дозволяє сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 його заробітку (доходу) та навіть за наявності у нього іншої дитини і дружини, яких він повинен забезпечувати, такий розмір є справедливим з врахуванням пропорційності розподілу доходу та інтересів дитини. Крім того, аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному проваджені).

Позиція інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не подано. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заяви (клопотання) учасників справи

У судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду справи.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини справи

Суд першої інстанції встановив, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Рішенням від 28 листопада 2023 року Тисменицький районний суд Івано-Франківської області стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини (а.с.10-11).

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщені/будинку ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 . У вказаному будинку також зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (а.с. 46).

За змістом пенсійного посвідчення ОСОБА_8 є інвалідом ІІІ групи загального захворювання.

ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у Збройних Силах України (а.с. 28, 39)

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 17 січня 2024 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 укладено шлюб (а.с.34)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 у ОСОБА_2 та ОСОБА_6 народилася дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.35)

За змістом довідки ТОВ «МЕТРО Кеш Енд Кері Україна» № 213 від 04 листопада 2024 року ОСОБА_6 з 23 серпня 2024 року по 09 січня 2025 року знаходиться на лікарняному у зв`язку із вагітністю та пологами (а.с.37).

Згідно з витягом про зареєстрованих у житловому приміщені/будинку ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_1 . За зазначено адресою також зареєстровані ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 (а.с.36).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_12 встановлено ІІІ групу інвалідності загального захворювання.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21, та інших.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд першої інстанції із урахуванням наведених норм матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, належним чином оцінивши подані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та визначення розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили до досягнення повноліття дитиною.

Доводи апелянта про те, що матеріальний стан відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти у більшому розмірі не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені належними доказами у справі.

Колегія суддів також вважає необґрунтованими посилання апелянта про те, що аліменти у розмірі аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину стягуються навіть у безспірному порядку, тому що в даному випадку позивачка звернулась до суду із позовною заявою про зміну способу стягнення аліментів і при визначенні розміру суд врахував положення статті 182 СК України.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні. А отже, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач Л. В. Василишин

Судді: І. О. Максюта

О. В. Пнівчук