У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Тептюк Є.П. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КВВ -2013» в інтересах якого діє адвокат Сергієнко О.П. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КВВ-2013» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КВВ-2013» звернулось до Черкаського районного суду Черкаської області через свого представника адвоката Сергієнко О.П. з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої пожежею.

Разом з позовною заявою представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КВВ»- 2013. адвокатом Сергієнко О.П. подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,0691 га, що розташована в АДРЕСА_2 , садовий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_2 .

В заяві представник позивача адвокат Сергієнко О.П. посилається на те, що до Черкаського районного суду Черкаської області подана позовна заява про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої пожежею з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ТОВ «КВВ-2013» спричинено матеріальну та моральну шкоду. Добровільно відшкодувати спричинену моральну та матеріальну шкоду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовляються. Оскільки ОСОБА_2 належить , квартира, змельна ділянка та садовий будинок з надвірними спорудами, останній може відчужити належне йому майно задля уникнення відшкодування спричиненої шкоди внаслідок пожежі.

Відтак, позивач вважає за необхідне вжити заходи для забезпечення позову, оскільки в інакшому разі це може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист.

Статтею 153 ЦПК України, якою регламентовано порядок розгляду заяви про забезпечення позову, не передбачено повідомлення учасників справи про розгляд зазначеного питання.

Так, відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За приписами частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду або незабезпечення таким рішенням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, наведеній у постановах від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц та від 18 жовтня 2021 року у справі № 910/7029/21.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, суд дійшов висновку, що дана заява не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зазначена норма узгоджується з вимогами ст. 41 Конституції України.

Заява представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КВВ-2013» - адвоката Сергієнко О.П. про вжиття заходів забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Крім того, нею не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення прав позивача.

Обґрунтування вимог заяви зводиться виключно до припущень представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КВВ-2013» - адвоката Сергієнко О.П. щодо того, що існує ризик не виконання рішення суду.

З урахуванням наведеного, суд вважає заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КВВ-2013» - адвоката Сергієнко О.П. безпідставною та необґрунтованою, а тому дійшов висновку про необхідність відмовити у її задоволенні.

Керуючись ст. ст. 149-153, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КВВ-2013» - адвоката Сергієнко О.П. про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Є. П. Тептюк