Справа № 152/268/24
Провадження № 2/591/689/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2025 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.
при секретарі - Устименко М.В.
з участю адвоката - Смирнової О.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-х осіб: Служба у справах дітей Мурафської сільської ради, Мурафська сільська рада Жмеринського району Вінницької області
про позбавлення батьківських прав -
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мерженко Т.П. в письмовій заяві позов підтримала повністю, просить суд позов задоволити, слухати справу у її відсутність та відсутність позивача.
Відповідачка ОСОБА_2 про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду не з`явилася. Одночасно також була повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
3-ті особи: Служба у справах дітей Мурафської сільської ради, Мурафська сільська рада Жмеринського району Вінницької області про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представники до суду не з`явилися.Суду надано висновок про доцільність позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , відносно дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.
19.04.2024 року справа надійшла до Зарічного районного суду м. Суми за підсудністю і згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана в провадження судді Клдименко А.Я..
Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 . 15 жовтня 2009 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.12).
Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є позивач(а.с.13).
Після розірвання шлюбу син залишився проживати з батьком. 22.07.2019 року Шаргородський районний суд Вінницької області видав судовий наказ №152/801/19 про стягнення з відповідачки аліментів на утримання сина(а.с.14).
Відповідачка постійно мешкає за кордоном. Відповідачка не піклується про сина, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, матеріальної допомоги не надає, взагалі не спілкується з дитиною. Відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх материнських обов`язків.
Згідно інформації наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 19.09.2024 року відповідачка ОСОБА_2 перетнула державний кордон України 10 березня 2022 року і більше до України не поверталася.
Відповідачка не піклується про сина, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, матеріальної допомоги не надає, взагалі не спілкується з дитиною. Відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх материнських обов`язків.
Дитина зареєстрована та мешкає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_2 . За місцем проживання дитини створені належні умови для проживання та навчання.
Згідно висновку органу опіки та піклування Мурафської сільської ради №3 від 20.01.2019 року визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 .
Відповідно до висновку наданого органом опіки та піклування Мурафської сільської ради від 31.07.2024 року за №93 вважають за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , відносно дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.114-118).
Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №20, зокрема, роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини.
Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.
В даній справі судом встановлено, що відповідачка участі в утриманні дитини не приймає, не цікавиться життям дитини, не приймає участі у її вихованні, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться станом її здоров`я, не спілкується з дитиною, не утримує матеріально. Таким чином відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Будь-яких доказів того, що мати дитини піклується про дитину та приймає особисту участь у вихованні дитини - суду не надано.
На думку суду, поведінка відповідачки, свідчить про незацікавленість її як матері у долі дитини, байдужому ставленні до своїх батьківських обов`язків, а тому, позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 150, 155, 157, 164, 165 Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про позбавлення батьківських прав - задоволити.
Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - 1211 грн. 20 коп. в рахунок повернення судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 28 лютого 2025 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО