Справа № 758/1454/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Блащук А. М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 (позивач) до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності протиправною, спростування недостовірної інформації, зобов`язання вчинити дії і відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду міста Києва із позовною заявою до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, у якій просить визнати неправомірною (незаконною) бездіяльність Подільської районної в м. Києві державної адміністрації стосовно нездійснення практичних заходів задля дружнього врегулювання конфлікту між членами родини - ним та матір`ю їх доньки ОСОБА_2 , та зобов`язати відповідача здійснити такі практичні заходи, визнати висновок органу опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 06.12.2022 року щодо визначення місця проживання доньки - малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що не ґрунтується на дійсній та достовірній інформації, що призвело до порушення права на повагу до сімейного життя, гарантованого статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відкликати такий висновок, відшкодувати моральну шкоду, завдану позивачу поширенням недостовірної інформації та неправомірною бездіяльністю Подільської районної в м. Києві державної адміністрації.

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 756/5637/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру судових рішень. Саме в межах цього провадження, Подільська районна в м. Києві державна адміністрація надала висновок органу опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 06.12.2022 щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, на думку позивача, не ґрунтується на повній та достовірній інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

У позовній заяві предметом оскарження є рішення органу опіки та піклування, надане на виконання вимог статті 19 Сімейного кодексу України в межах розгляду цивільної справи № 756/5637/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини.

Отже, позивач ОСОБА_1 має захищати свій інтерес під час судового розгляду у справі № 756/5637/21, а не ініціювати окрему судову справу щодо оскарження рішення органу опіки та піклування.

Подібний за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 370/408/19 (провадження № 61-15434св20).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на важливість дотримання принципу процесуальної економії, відповідно до якого штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим (пункт 58 постанови від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б, пункт 63 постанови від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18).

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі

№ 333/6816/17 зазначено, що ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Не відповідатиме завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на оцінювання доказів, зібраних в інших справах, на предмет їх належності та допустимості, або з метою створення підстав для звільнення від доказування в іншій справі (для встановлення у судовому рішенні обставин, які би не потрібно було надалі доказувати під час розгляду іншої справи). Недопустимим з огляду на завдання цивільного судочинства є ініціювання позовного провадження з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у іншій справі.

Вважаю, що оскаржуване позивачем рішення органу опіки та піклування не породжує певних правових наслідків для позивача і відповідача, правові наслідки для них як для батьків виникають виключно в результаті прийняття рішення судом у цивільній справі № 756/5637/21, в ході розгляду якої і відбувається оцінка всіх доказів в сукупності, в тому числі оцінка висновку органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.12.2022 року, який не має наперед встановленої сили для суду, що розглядає спір щодо визначення місця проживання дитини.

Виходячи із зазначеного, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження в цій справі.

Керуючись ст.ст. 186, 258-261, 294, 315, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, спростування недостовірної інформації, зобов`язання вчинити дії і відшкодування моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяА. М. Блащук