ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/365/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/3721/24 Категорія: на ухвалу Суходольський О.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Карпенко О.В., Василенко Л.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Лімітед» - Тітаренка Івана Андрійовича на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2024 року про відмову у видачі судового наказу у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Лімітед» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг за спожитий природній газ,

в с т а н о в и в :

У грудні 2024 року ТОВ «Холд Лімітед» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу.

Заяваобґрунтованатим, що споживач ОСОБА_1 приєдналася до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, шляхом підписання Заяви-приєднання 19.03.2019, постачання якого здійснює ТОВ «Черкасигаз Збут».

Пунктом 2.1 розділу ІІ Типового договору, постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягам), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені Типовим Договором.

ТОВ «Черкасигаз Збут» здійснило постачання природного газу боржнику за адресою: АДРЕСА_1 для використання в побуті.

05.07.2024 року між ТОВ «Черкасигаз Збут» та ТОВ «Холд Лімітед» укладено договір про відступлення права вимоги №05/07-24, у відповідності до умов якого, первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає право вимоги заборгованостей, строк оплат яких настав (право вимоги), які виникли за договорами постачання природного газу, які були укладені між ТОВ «Черкасигаз Збут» та побутовими споживачами за переліком та у сумах, які зазначені у додатку 1 до цього Договору.

Відповідно до Акту та Реєстру боржників Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги, ТОВ «Холд Лімітед» набув права грошової вимоги до боржника в сумі 10885,55 грн.

Посилаючись на зазначене, ТОВ «Холд Лімітед» просило видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ у сумі основного боргу в розмірі 10 885,55 грн., 3% річних у сумі 823,73 грн. та інфляційних втрат 2974,48 грн.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 27 грудня 2024 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Холд Лімітед» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ.

Ухвала суду мотивована тим, що згідно з відповіддю № 996907 від 27.12.2024 з ЄДДР, боржник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд відмовив у видачі судового наказу, оскільки встановлено, що місце реєстрації боржника не відноситься до територіальної підсудності Черкаського районного суду Черкаської області. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, заяву подано з порушенням правил підсудності.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ТОВ «Холд Лімітед»подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що судом порушено норми процесуального права, просило її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги повинні розглядатися за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам.

ТОВ «Холд Лімітед» в порядку наказного провадження звернулося до суду із заявою, в якій просило видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 10 885,55 грн., а також 3% річних та інфляційні втрати.

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що заяву подано з порушенням правил підсудності.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок вирішення справ в наказаному провадженні законодавцем визначено в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України (статті 160-173).

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом (ч. 3 ст. 160 ЦПК України).

В частині першій статті 161 ЦПК України передбачено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно пункту 3 цієї частини судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до статті 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно частини 9 статті 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З матеріалів справи вбачається, що згідно відповіді №996907 від 27.12.2024 з ЄДДР, боржник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Предметом заяви про видачу судового наказу є стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, що надаються за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Статтею 30 ЦПК України, зокрема частиною першою, визначені виключні підстави підсудності справ, якщо позови, що виникають із приводу нерухомого майна. Такі позови пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Верховний Суд у складі першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 навів такі висновки: "Предметом позову у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна. З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності".

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі №910/10647/18 зазначила таке: "Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном".

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18 навела висновки про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

З огляду на те, що заява подана з приводу оплати житлово-комунальних послуг, що надаються за адресою знаходження нерухомого майна, справа підлягає розгляду судом з урахуванням правил про виключну підсудність, а тому підлягає розгляду Черкаським районним судом Черкаської області.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги положення статті 379 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Лімітед» - задовольнити.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді