УХВАЛА

04 березня 2025 року

м. Київ

справа № 203/5130/22

провадження № 61-2003ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Сафонінковою Налією Романівною, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 січня 2025 року у справі за позовом виконуючого обов`язки керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання спадщини відумерлою, витребування майна та передачу його у власність територіальної громади; та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляла самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про визнання добросовісним набувачем,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року виконуючий обов`язки керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра подала позов до суду в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання спадщини відумерлою, витребування майна та передачу його у власність територіальної громади.

У січні 2022 року ОСОБА_1 подала до суду зустрічний позов до територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради з вимогою про визнання її добросовісним набувачем.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2024 року у задоволенні позову Центральної окружної прокуратури м. Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання спадщини відумерлою, витребування майна та передачі її у власність територіальної громади; у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання добросовісним набувачем відмовлено.

Понесені позивачами за первісним та зустрічним позовом судові витрати покладено на останніх.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2023 року, у вигляді заборони відповідачці ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам, у т.ч. суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), у т. ч. шляхом укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни, про задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду, поділу об`єкта тощо.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 січня 2025 року апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури задоволено.

РішенняКіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2024 року у частині відмови у задоволенні первісного позову та скасування заходів забезпечення позову скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Позовні вимоги Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про визнання спадщини відумерлою, витребування майна та передачу його у власність територіальної громади задоволено.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) відумерлою спадщиною після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла у період ІНФОРМАЦІЯ_2 року та передано майно територіальній громаді міста Дніпра у особі Дніпровської міської ради.

Витребувано від ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста Дніпра

у особі Дніпровської міської ради квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Вирішено питання стягнення судового збору.

У лютому 2025 рокудо Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Сафонінковою Н. Р., на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 січня 2025 року.

Поданакасаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

До касаційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі

11 398,40 грн.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 481 грн.

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з підпунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зроблено правовий висновок про те, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Вимоги касаційної скарги свідчать про те, заявник оскаржує постанову в частині задоволення первісного позову.

Згідно із частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Отже, за вимогу немайнового характеру судовий збір мав бути сплачений у розмірі 2 481 грн.

З огляду на зміст оскаржуваних судових рішень, заявник оцінює спірну квартиру

у 1 579 100 грн.

За вказану вимогу майнового характеру судовий збір мав бути сплачений у розмірі 23 668,50 грн (1 579 100 грн * 1,5%).

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми та становить 52 299 грн

(2 481 грн + 23 668,50 грн) * 200%). Отже, з урахуванням вже сплаченої суми судового збору, заявнику необхідно доплатити 40 900,60 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Заявнику необхідно надати суду касаційної інстанції докази сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 40 900,60 грн.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Також касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки вона не відповідає формі і змісту касаційної скарги, визначених статтею 392 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте представником заявника не зазначено відповідних відомостей щодо свого клієнта.

За таких обставин, заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України та надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Сафонінковою Налією Романівною, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 січня 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець