Справа № 450/3614/21 Головуючий у 1 інстанції: Мусівський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/3428/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар Іванова О.О.

розглянувши у м. Львові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №450/3614/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2024 року у справі за клопотанням ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки і піклування Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною,-

в с т а н о в и в:

29 серпня 2024 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшло клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки і піклування Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною.

Оскаржуваною ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2024 року матеріали клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки і піклування Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною - повернуто заявнику.

Повернуто ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп., сплачений на рахунок № НОМЕР_1 , код отримувача 38008294, відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 30 від 29 серпня 2024 року.

Ухвалу оскаржила ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу незаконною. Звертає увагу, що на виконання вимог ухвали без руху, зверталась до Львівської філії судово-психіатричних експертиз, однак їй було повідомлено, що вартість такої експертизи становить 10300 грн.. З врахуванням того, що її пенсія складає 2935грн.47 коп. вона не в змозі її оплатити самостійно, тому просила суд призначити таку на безоплатній основі. Разом з тим, суд проігнорував таке клопотання, чим грубо порушив вимоги ст.105 ЦПК України, якою встановлено, що призначення експертизи судом є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи. Відтак, суд допустив порушення норм процесуального права, а тому просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З врахуванням того, що оскаржується ухвала, яка передбачена пунктом 6 ч.1 ст.353 ЦПК України, розгляд апеляційної скарги суд проводить без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог заяви, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом встановлено такі обставини.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 січня 2022 року, яке набрало законної сили 04 жовтня 2022 року заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною задоволено. Визнано ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , недієздатною. Встановлено опіку над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Призначено ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено строк дії рішення суду в частині визнання недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю 2 (два) роки. Роз`яснено заявнику, що її право відповідно до ч. 7 ст. 300 ЦПК України звернутися до суду з клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного рішенням суду.

29 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області з клопотанням про продовження терміну дії рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 січня 2022 року. У клопотанні зазначила, що не має можливості самостійно надати висновок судово-психіатричної експертизи , що свідчив би про продовження хронічного стійкого психічного розладу ОСОБА_2 , тому просить призначити повторну судову психіатричну експертизу.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 серпня 2024 року клопотання ОСОБА_1 про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною залишено без руху. Ухвала мотивована тим, що відповідно ч.8 ст.300 ЦПК України висновок судово-психіатричної експертизи повинен бути долучений до клопотання. Покликання заявника на неможливість його подачі, суд визнав безпідставним, однак з яких мотивів не зазначив.

На виконання ухвали, 11 вересня 2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява, згідно мотивів якої заявник зазначила, що вона звернулась до Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України» з метою проведення ОСОБА_2 судово-психіатричної експертизи на підтвердження обставин, що свідчать про продовження в останньої хронічного, стійкого психічного розладу, на що їй надано відповідь про можливість проведення вказаної експертизи лише на підставі ухвали суду. Заявник повторно подала клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи.

Ухвалою суду від 12 вересня 2024 року клопотання повторно залишено без руху, ОСОБА_1 надано десятиденний строк для усунення недоліків описаних у такій, зокрема, надання суду відповідних висновків судово-психіатричної експертизи, які б свідчили про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа ОСОБА_2 продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Клопотання про призначення експертизи судом не вирішено.

27 вересня 2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява, згідно мотивів якої просила призначити справу до розгляду, в межах якої призначити судово-психіатричну експертизу, покликаючись на її скрутне матеріальне становище. Вказала, що отримує пенсію за віком, до якої також включена виплата як опікуну особи, що є інвалідом І-ІІ групи по психічному захворюванню, у загальному розмірі 3935 грн. 47 коп. Зазначила, що вартість проведення судово-психіатричної експертизи у Львівській філії судово-психіатричних експертиз ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України» становить 10300 грн. 60 коп., а відтак, проведення такої поставить її у важке фінансове становище. Крім цього, вказала, що у відповідності до листа Голови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Б. Гулько вих. № 173/0Є208/-24 від 24 січня 2024 року при призначенні судово-психіатричної експертизи судом з метою прийняття рішення про продовження строку дії рішення про визнання особи недієздатною, така експертиза проводиться на безоплатній основі. У разі якщо суд прийме рішення про надання висновку судово-психіатричної експертизи особою, яка має намір бути опікуном, то така експертиза проводиться за рахунок коштів заявника.

Повертаючи заяву, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали про залишення заяви без руху, зокрема, не надала суду доказів,які б свідчили про продовження хронічного, стійкого психічного розладу , внаслідок чого особа ОСОБА_2 продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, в розумінні ч.8 ст.300 ЦПК України, яка передбачає необхідність подання заявником висновку судово-психіатричної експертизи. Клопотання про призначення експертизи судом не вирішено.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Згідно з ч.1-3 ст.294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч.1 ст.298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Порядок розгляду заяви визначений у ст.299 ЦПК України, а порядок ухвалення рішення у ст.300 ЦПК України.

Строк дії рішення про визнання особи недієздатною та порядок подання клопотання про продовження строку дії рішення визначений у ч.6-8 ст.300 ЦПК України.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку який не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Частиною 1 ст.103 ЦПК України передбачено, що суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Згідно вимог ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Як зазначається в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 березня 1972 року №3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним», судово-психіатрична експертиза призначається у справах про визнання громадянина недієздатним.

Враховуючи, що для визначення психічного стану особи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд першої інстанції з врахуванням вимог ст.105 ЦПК України, зобов`язаний був призначити судово-психіатричну експертизу, з врахуванням того, що заявник неодноразово про це клопотала, однак її клопотання судом не розглянуті.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнана інвалідом ІІ групи з діагнозом олігофренія у серпні 1969 року, у 2018 році проходила амбулаторну судову психіатричну експертизу за результатами якої комісія підтвердила, що ОСОБА_2 страждає розумовою відсталістю з раннього дитячого віку. Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи від 12.11.2021 року ОСОБА_2 страждає хронічним , стійким психічним розладом у формі розумової відсталості в ступені вираженої дебільності з емоційно вольовими розладами та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вдався до надмірного формалізму та не врахував вимоги ст.ст.105, 298 ЦПК України, порушив норми процесуального права не розглянувши клопотання заявника про призначення експертизи у встановленому процесуальним законом порядку, що є підставою для скасування ухвали з направленням клопотання для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право людини на доступ до правосуддя, а ст. 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Крім того, при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції.

Такий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 5 серпня 2020 року у справі № 177/1163/16-ц.

Відповідно до п.1,4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.6; 379 ч.1 п.1,4 ; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2024 року скасувати.

Клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки і піклування Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 27 лютого 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р. Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк