Провадження № 22-ц/801/599/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів: Матківської М.В., Міхасішина І.В.

з участю секретаря судового засідання Кахно О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2025 року, постановлену під головуванням судді Антонюка В.В., повний текст якої складено 16 січня 2025 року,

у справі № 127/14169/18

за скаргою ОСОБА_1

на дії/бездіяльність начальника Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (суб`єкт оскарження)

за участі ОСОБА_2 (заінтересована особа, боржник),-

встановив:

Короткий зміст вимог

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулась в міський суд зі скаргою на дії/бездіяльність начальника Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Скарга мотивована тим, що на виконанні у Васильківському ВДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 127/14169/18, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 11 червня 2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

З часу відкриття виконавчого провадження жодного разу не був правильно проведений розрахунок боргу по аліментах, і тому вона неодноразово зверталась до суду зі скаргами на дії державного виконавця. Її вимоги були задоволені і державного виконавця було зобов`язано проводити виконавчі дії відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2024 року у справі №127/14169/18 скасовано постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_1, винесену в.о. начальника Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ляш Ю. П. від 12 січня 2024 року, та зобов`язано начальника Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) провести повторну перевірку законності виконавчого провадження № НОМЕР_1 з урахуванням висновків суду у справі № 127/14169/18.

На виконання цієї ухвали начальником Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білан С. В. було проведено повторну перевірку законності виконавчого провадження, про що винесено постанову від 06 вересня 2024 року.

Постанова про результати перевірки законності виконавчого провадження від 06 вересня 2024 року надійшла на електронну адресу ОСОБА_1 25 жовтня 2024 року та рекомендованим листом 04 листопада 2024 року про що свідчить трекінг поштового відправлення, лише після звернення скаржницею на Урядову гарячу лінію. До даної постанови не було долучено довідку-розрахунок заборгованості по аліментах по виконавчому провадженні № НОМЕР_1 за весь період, де було б чітко видно виправлення в розрахунках згідно рішень суду по справі № 127/14169/18.

Вважає, що перевірка законності виконавчого провадження належним чином не проводилась, а виконавче провадження № НОМЕР_1 на дотримання вимог законодавства, начальником Васильківського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перевірено поверхнево, оскільки численні порушення, визнані у висновках суду по справі № 127/14169/18 не зазначені та не виправлені.

А тому вона звернулась до суду із скаргою та просила визнати бездіяльність начальника Васильківського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білан С. В., що полягає в невиконанні ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2024 року у справі 127/14169/18, скасувати постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження від 06 вересня 2024 року, оскільки вона винесена без врахування усіх висновків суду у справі № 127/14169/18 та зобов`язати начальника Васильківського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) провести повторну перевірку законності виконавчого провадження у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з урахуванням висновків судів.

Рішення суду першої інстанції

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2024 року скаргу залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із судовим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи і неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення вимог скарги.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги є аналогічні з доводами скарги на неправомірні дії головного державного виконавця та полягають у тому, що перевірка законності виконавчого провадження проводилась начальником Васильківського ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) поверхнево, численні порушення, що вказані в ухвалах суду по справі №127/14169/18 не зазначені та не виправлені. Більше того, вже після проведення перевірки оскаржені нею дії державного виконавця визнані судом протиправними, а начальник відділу ДВС нібито не знайшла в них порушення.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзивах на апеляційну скаргу, особа дії якої оскаржуються Білан С. та її представник просили залишити без задоволення вимог скарги, а ухвалу суду без змін.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 31 січня 2025 року відкрито апеляційне провадження в справі, а ухвалою від 13 лютого 2025 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримала на умовах, викладених у ній, і просила задовольнити.

Особа, дії якої оскаржуються - начальник Васильківського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білан С.В. проти вимог апеляційної скарги заперечує, просить залишити в справі рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване.

Божник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2024 року судом було визнано бездіяльність в. о. начальника Васильківського відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ляш Ю. П., що полягає у невиконанні ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2023 року у справі № 127/14169/18; скасовано постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 12 січня 2024 року, як таку, що винесена без врахування висновків судів у справі № 127/14169/18; зобов`язано начальника Васильківського відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) провести повторну перевірку законності виконавчого провадження № НОМЕР_1 з урахуванням висновків судів у справі № 127/14169/18.

Як вбачається із постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 06.09.2024 року, начальником Васильківського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білан С. В. при повторній перевірці законності виконавчого провадження була прийнята постанова у повній відповідності до вимог ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" та на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2024 року, яка зобов`язала здійснити перевірку законності виконавчого провадження. Перевірка проводилася в межах повноважень начальника відповідного органу виконавчої служби, з урахуванням вимог процесуального законодавства.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Вирішуючи вимоги скарги ОСОБА_1 суд першої інстанції встановив, що начальник Васильківського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білан С. В., дії якої оскаржуються, діяла в межах своїх повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням засад диспозитивності, незалежності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, а тому прийшов до висновку про залишення без задоволення скарги.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Згідно частин 2, 3 статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Отже за змістом вказаних норм закону, обов`язковою умовою для задоволення скарги є встановлення факту порушення прав заявника.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими /Законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню

Статтею 18 Закону «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

На відміну від начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини (абзац 3 частини 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

За результатами перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_1 начальником Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Світлана Білан винесла постанову, згідно з якою старшому державному виконавцю Сазанович Ю.І. при здійсненні зазначеного виконавчого провадження: 1) здійснювати контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення у виконавчому провадженні з метою недопущення приведення до неправильного обрахунку, на підставі численних ухвал Вінницького міського суду Вінницької області, наведеними вище, в яких визнавалися дії державних виконавців неправомірними; 2) не допускати порушень/помилок, які зазначені в ухвалах Вінницького міського суду Вінницької області від 02.06.2020, 15.04.2021, 29.06.2022, 27.10.2022, 28.02.2023; 3) врахувати висновки суду у справі № 127/14169/18, які не були враховані державними виконавцями при нарахуванні довідок-розрахунків, з метою недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження в подальшому; 4) проводити виконавчі дії у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», статті 195 СК України, Інструкції з організації примусового виконання рішень, при цьому врахувавши висновки суду по справі № 127/14169/18 з вказівкою конкретних ухвал, які потрібно врахувати; 5) у разі надходження від сторін виконавчого провадження документів, що підтверджують або спростовують інформацію після надання їх державному виконавцю, виконавцю провести перерахунок з урахуванням наданих документів відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 22).

Вивчивши зазначену постанову, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вона винесена начальником відділу ДВС в межах її повноважень і відповідає вимогам Закону, а також Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012.

Так, відповідно до пункту 7 розділу ХІІ Інструкції в ній зазначені: підстави перевірки виконавчого провадження; строки проведення перевірки; у мотивувальній частині - номер виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, дата відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, який здійснює (здійснював) виконання, коротко зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму Закону; у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, у разі оскарження дій (бездіяльності) начальника органу державної виконавчої служби - щодо його дій, визначаються особа, яку зобов`язано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови; строк виконання постанови; коло осіб, яким надсилаються копії постанови; інша необхідна інформація.

Натомість скаржник наполягає на тому, що начальник відділу ДВС мала докладно описати всі виконавчі дії, що були проведені державними виконавцями в даному виконавчому провадженні, дослідила всі без винятку документи, наявні в матеріалах виконавчого провадження, що наразі нараховує сім томів, докладно описала всі порушення, допущені державними виконавцями, вказані в ухвалах суду за її скаргами і усунула їх, незважаючи на те, що з цього приводу відповідним діям державних виконавцям вже надано оцінку в судових рішеннях, які підлягають виконанню, а начальник відділу не може змінити її.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що такі вимоги ОСОБА_1 виходять за межі компетенції начальника відділу, що визначаються, зокрема, Типовим положенням про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.04.2016 № 1183/5 з наступними змінами, а також статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Безпідставними є посилання заявника на те, що вже після винесення начальником відділу оскаржуваної постанови, державним виконавцем знову допущено порушення, в зв`язку з чим вона звернулася до суду і постановою суду від 17 січня 2025 року розрахунок, зроблений державним виконавцем скасований, і визнано дії неправомірними.

Так, наступне (після проведення перевірки) допущення державним виконавцем порушення при складенні розрахунку заборгованості жодним чином не спростовує законності винесеної начальником відділу ДВС постанови, а постанова суду про конкретні порушення, що були допущені державним виконавцем, яка була винесена після прийняття судом першої інстанції оскаржуваної постанови, не приймається апеляційним судом до розгляду як така, що не існувала на момент розгляду справи судом першої інстанції й стосується пізнішого періоду.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись статтями 367, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу заявника (стягувача) ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2024 року,- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 28.02.2025 року.

Головуючий І.М. Стадник

Судді М.В. Матківська

І.В. Міхасішин