РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року

м. Рівне

Справа № 562/2644/24

Провадження № 22-ц/4815/210/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВИР"

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИР" на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 31 жовтня 2024 року, ухвалене в складі судді Шуляка А.С., повний текст рішення складено року у справі № 562/2644/24

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИР" про стягнення заборгованості за договором оренди землі.

Позов мотивований тим, що позивач є власницею земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,38 га, з кадастровим номером :11:001:0140, що розташована на території колишньої Уїздецької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області. 07.04.2017 року між нею та ТОВ «ВИР» було укладено договір оренди належної їй земельної ділянки. Договір укладено на 7 років. Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 7 % від грошової оцінки земельної ділянки у грошовому виразі або товаром за домовленістю та становить 5254,03 грн. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції та вноситься з 30 липня по 31 грудня.

Стверджує, що жодного разу з моменту укладення договору оренди 12.04.2017 року, їй як орендодавцю не було виплачено орендної плати за користування ТОВ "ВИР" земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства площею 1,38 га, з кадастровим номером :11:001:0140.

Просила суд стягнути заборгованість по орендній платі в сумі 25492,84 грн. та пені в сумі 39515,57 грн. згідно п.14 договору оренди землі від 07 квітня 2017 року.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 31 жовтня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИР» на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті орендної плати у сумі 25492,84 грн., та пені у сумі 39515,57 грн., згідно договору оренди землі від 07.04.2017 року за оренду земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,38 га, з кадастровим номером :11:001:0140.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИР» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. Не погоджуючись з рішенням суду ТОВ «Вир» в апеляційній скарзі просить його скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що розрахунок заборгованості орендної плати та пені позивачем здійснено невірно, без урахування утриманих податків та зборів, а тому позов не підлягає задоволенню.

Відзив на скаргу не надійшов.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду таким вимогам в повній мірі не відповідає.

Встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №363710962 від 30.01.2024 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,38 га, з кадастровим номером :11:001:0140.

07.04.2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ "ВИР" було укладено Договір оренди земельної ділянки площею 1,38 га, кадастровий номер: 0:11:001:0140, строком на сім років.

12.04.2017 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди ТОВ «ВИР» земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0140, номер запису про право 20011807.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі- ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

У ст.21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України «Про плату за землю»).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Отже, згідно положень Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Частинами 1-3 статті 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України).

Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.ч.1,2 ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Зокрема, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідач клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності не заявляв.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Убачається, що відповідач не сплатив позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою кадастровий номер :11:001:0140 за договором оренди землі від 07.04.2017 року за 2019-2023 роки. Дану обставину відповідач не заперечує.

Згідно пункту 9 договору оренди орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 7% від грошової оцінки земельної ділянки, яка становить 75057,34 грн., у грошовому виразі або товаром за домовленістю сторін у сумі 5254,03 грн.

П.п. 10,11 передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься у такі строки з 30 липня по 31 грудня.

Тому з урахуванням принципу належного виконання зобов`язання орендар був зобов`язаний сплатити орендодавцеві орендну плату за 2019-2023 роки з індексом інфляції, як про це домовилися сторони в договорі.

Аналіз умов договору свідчить про те, що сторони не передбачили правил обчислення орендної плати з індексом інфляції. Тому з урахуванням принципів цивільного права, зокрема добросовісності, справедливості та розумності і тлумачення умов договору оренди на користь його дійсності, чинності та виконуваності, колегія суддів вважає, що коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати:

- за 2019 рік як добуток індексів інфляції з травня 2019 року по грудень 2019 року та складає 1,0059071; а тому розмір орендної плати за 2019 рік складає 4490,72 грн (4464,35 грн х1.0059071).

-за 2020 рік як добуток індексів інфляції з січня 2020 року по грудень 2020 року та складає 1,04992329. А тому розмір орендної плати за 2020 рік складає 5516,33 грн (5254,03 грн х 1,04992329).

-за 2021 рік коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати як добуток індексів інфляції з січня 2021 року по грудень 2021 року та складає 1,10015334. А тому розмір орендної плати по вказаному договору оренди за 2021 рік складає 5780,24 грн (5254,03 грн х 1,10015334).

-за 2022 рік коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати як добуток індексів інфляції з січня 2022 року по грудень 2022 року та складає 1,266032 . А тому розмір орендної плати по вказаному договору оренди за 2022 рік складає 6651,77 грн (5254,03 грн х 1,266032).

-за 2023 рік коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати як добуток індексів інфляції з січня 2023 року по грудень 2023 року та складає 1, 05838. А тому розмір орендної плати по вказаному договору оренди за 2023 рік складає 5521,13 грн (5254,03 грн х 1,05838).

Положеннями п. п. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164 розд. ІV Податкового кодексу України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому п. 170.1 ст. 170 ПКУ. Відповідно до п. п. 170.1.1 п. 170.1 ст. 170 Податкового кодексу України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 ПКУ (п. п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України).

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (п. п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України).

Якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку. Якщо оподатковуваний дохід надається у не грошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду (п.п.168.1.3.-168.1.5 п.168.1 ст. 168 Податкового кодексу України).

Таким чином, при визначенні загального розміру заборгованості по орендній платі, яка підлягає виплаті, судом не було враховано положення п.10 договору, щодо обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції та не враховано положення Податкового Кодексу України, щодо утримання податків та обов`язкових платежів. Тому рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Враховуючи норми діючого податкового законодавства ТОВ «Вир» як податковий агент при виплаті орендної плати за 2019-2023 роки повинен утримувати податок на доходи фізичних осіб 18% та військовий збір 1,5%.

За таких обставин, відповідач за 2019-2023 роки мав нарахувати та сплатити орендодавцю після утримання всіх податків та зборів 22 507,95 гривень (27960,19 грн орендної плати з індексацією 19.5% = 22507,95)

Відповідно до п.14 договору оренди землі у разі не виконання орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожний день прострочення.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що у зв`язку з тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання через невиплату орендної плати на користь позивача підлягає стягненню пеня відповідно до умов договору оренди.

Проте, у зв`язку з неправильним обрахуванням судом розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції за 2019 - 2023 роки також підлягає зміні рішення суду в частині розміру пені.

Пеня обраховується за формулою: Пеня = сума заборгованості за період х 0,2% пені несплаченої суми за кожний день прострочення х кількість днів прострочення.

- Сума заборгованості за 2019 рік = 3615,03 грн, період прострочення: з 01 січня 2020 року по 31 травня 2024 року (1613 днів). Всього пені: 11778,22 грн.

- Сума заборгованості за 2020 рік = 4440,48 грн, період прострочення: з 01 січня 2021 року по 31 травня 2024 року (1247 днів). Всього пені: 11074,56грн.

- Сума заборгованості за 2021 рік = 4653,09 грн, період прострочення: з 01 січня 2022 року по 31 травня 2024 року ( 882 дні). Всього пені: 8208,05грн.

- Сума заборгованості за 2022 рік = 5354,67 грн, період прострочення: з 01 січня 2023 року по 31 травня 2024 року ( 517 днів). Всього пені: 5536,73 грн.

- Сума заборгованості за 2023 рік = 4444,51 грн, період прострочення: з 01 січня 2024 року по 31 травня 2024 року (152 дні). Всього пені: 1351,13 грн.

Загальна сума розміру пені, яка підлягає стягненню становить 37 948,69 гривень.

Інші доводи апеляційної скарги, колегією суддів розцінюються критично і до уваги не приймаються, оскільки не знайшли свого підтвердження і зводяться лише до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку та до тлумачення норм права на розсуд апелянта, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та жодним чином не спростовують висновків суду, викладених в рішенні.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИР" задовольнити частково.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 31 жовтня 2024 року змінити, зменшивши розмір заборгованості по виплаті орендної плати з 25492,84 гривень до 22507,95 гривень та розмір пені з 39515,57 гривень до 37 948,69 гривень.

В решті рішення залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 27 лютого 2025 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Шимків С.С.