УХВАЛА

27 лютого 2025 року м. Мукачево Справа № 303/9189/24

2/303/1943/24

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Кость В.В.

секретаря судового засідання Івашко М.В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні заяву позивача про збільшення позовних вимог, а також клопотання про витребування доказів по цивільній справі

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Попович Віта Володимирівна

про визнання заповіту недійсним,

За участю:

представника позивача ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

12 лютого 2025 року позивачем подано через канцелярію суду заяву про збільшення позовних вимог шляхом:

1. Визнання незаконним та скасування свідоцтва про право на спадщину серія та номер 4228, видане 11.07.2024 ОСОБА_2 приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Попович В.В.;

2. Скасувати реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 у Єдиному державному реєстрі нерухомого майна.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, однак участь у судовому засідання взяла її представник, яка підтримала заявлене у тексті позовної заяви клопотання про витребування доказів, а також раніше подану заяву про збільшення позовних вимог. При цьому, представник позивача зазначила, що отримати докази самостійно не має можливості, оскільки така інформація містить нотаріальну таємницю.

Належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився.

Водночас, 27 лютого 2025 року від його представника Сабова І.І. надійшла заява про проведення підготовчого засідання без його участі, в якій він також просив суд відмовити у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, оскільки така фактично змінює предмет та підстави позову. Також представник зазначив, що вимоги позивача про витребування доказів викладені у пункті 2 прохальної частини позовної заяви не підлягають задоволенню, оскільки мають процесуальний характер та мали бути подані у формі клопотання з доказами того, що особа вживала певні заходи для самостійного отримання таких доказів.

Належним чином повідомлена третя особа у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила.

Розглянувши заяву про збільшення позовних вимог, а також заявлене у змісті позову клопотання про витребування доказів суд констатує наступне.

На підставі пункту 2 частини другої статті 49 Цивільного процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

В свою чергу, розмір позовних вимог визначається у відповідності до статті 176 Цивільного процесуального кодексу України. Зміна розміру позовних вимог може бути викликана уточненням розрахунку ціни позову, частковим виконання спірного зобов`язання відповідачем тощо.

Отже, збільшення або зменшення розміру позовних вимог пов`язується зміною вартісних чи кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Фактичний аналіз змісту заяви про збільшення позовних вимог свідчить про те, що така по своїй суті є заявою про зміну предмету позову, а не заявою про збільшення позовних вимог.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 Цивільного процесуального кодексу України). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України).

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський Суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їх справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Дія 97 проти України від 21.10.2010 року).

По відношенню до переданої на розгляду суду заяви слід зазначити, що позов у цивільному процесі - це письмово оформлена та адресована суду письмова вимога, яка складається з вимоги процесуального характеру (відкрити провадження по справі) і вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право).

У розумінні цивільно-процесуального закону під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 року у справі №487/10128/14-ц.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.11.2021 року у справі №405/3360/17, провадження №61-9545сво21.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема, у такі способи:

1) заміна одних позовних вимог іншими;

2) доповнення позовних вимог новими;

3) вилучення деяких із позовних вимог;

4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

При цьому, Верховний Суд у своїй практиці неодноразово зазначав про те, що збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Зі змісту поданої заяви про збільшення позовних вимог вбачається, що позивач доповнює позов двома новими позовними вимогами, і крім первісної позовної вимоги про визнання заповіту недійсним просить суд, також визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право на спадщину видане ОСОБА_2 , а також скасувати реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_2 у «Єдиному державному реєстрі нерухомого майна», при цьому підстави позову позивач не змінює.

Отже, позивач поданням заяви про збільшення позовних вимог фактично просить змінити предмет позову, а тому подану заяву слід викласти в новій редакції у відповідності до суті її змісту.

В свою чергу, позовна заява (заява про зміну предмету позову) має відповідати вимогам, встановлених ст.ст. 175, 176 Цивільного процесуального кодексу України, та за неї повинно бути сплачено судовий збір.

Відповідно до приписів частини 11, 12 та 13 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Позивачем до поданої заяви про збільшення позовних вимог не додано квитанції на підтвердження сплати судового збору та зазначено, що заявлені позовні вимоги є похідними від основної вимоги «про визнання заповіту недійсним, а тому додатковим судовим збором не обкладаються».

Суд не погоджується з такими доводами позивача та звертає увагу на те, що у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя ст.6 Закону України «Про судовий збір»).

При цьому судовий збір сплачується також за самостійні похідні вимоги.

Наведене узгоджується з правовими висновками наведеними Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 вересня 2023 року по справі №758/5118/21.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру (визнання незаконним та скасування свідоцтва про право на спадщину виданого ОСОБА_2 , а також скасування реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_2 ) у розмірі визначену п. 2 частини другої ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент подання позову становить 1211,20 гривень за кожну вимогу, а в сумі за дві вимоги 2422,40 грн. та надати відповідні докази оплати до суду.

Зазначене є підставою для залишення заяви про збільшення позовних вимог, яка є по своїй суті є заявою про зміну предмету позову без руху на підставі частини 11 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України.

По відношенню до заявленого клопотання про витребування доказів, слід констатувати фактичну відсутність будь яких процесуальних обмежень щодо можливості його вирішення судом, з метою забезпечення розгляду справи у визначені законом строки.

Як на підставу для задоволення заявленого клопотання представник позивача у судовому засіданні посилалася на те, що самостійно отримати докази від нотаріуса не має можливості через те, що вони захищені нотаріальною таємницею.

Згідно з п. 4 частини п`ятої статті 12 Цивільного процесуального кодексу суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Таким чином, з метою з`ясування всіх обставин справи, у контексті з правовими приписами пункту 4 частини п`ятої ст. 12, ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про витребування доказів.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 49, 84, 175, 177, 185, 187, Цивільного процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву про збільшення позовних вимог від 10.02.2025 - залишити без руху.

2. Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

3. Підготовче судове засідання відкласти на 18 березня 2025 року на 11 годину 15 хвилин в Мукачівському міськрайонному суді Закарпатської області за адресою: м. Мукачево вул. Літуна Андрія, 13.

4. Витребувати від приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Попович Віти Володимирівни:

- спадкову справу №172/2023;

- обидва примірники заповіту ОСОБА_4 складеного на користь ОСОБА_2 від 1 травня 2023 року за реєстровим номером №2120 в оригіналі;

- книгу реєстрації нотаріальних дій станом на 01.05.2023 року;

- витяг із Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ про реєстрацію заповіту;

- витяг із спадкового реєстру про державну реєстрацію нотаріальної дії з реєстрації спірного заповіту від 01.05.2023 року за №12120;

- заяву про посвідчення та реєстрацію заповіту від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 від 01.05.2023 року;

- витяг про внесення реєстраційного запису до спадкового реєстру про реєстрацію заповіту;

- квитанцію про сплату державного мита та інших платежів за виготовлення та посвідчення нотаріусом заповіту ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 .

4.1. Витребувати від Першої Мукачівської державної нотаріальної контори:

- оригінал заповіту, складений 11 червня 2013 року ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , посвідчений державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори Плешею Андрієм Михайловичем 11 червня 2013 року за реєстровим №1-88;

- книгу реєстрації нотаріальних дій станом на 11 червня 2013 року.

4.2 Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

5. Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення заяви без руху, передбачені частиною третьою ст. 185, частиною тринадцятою ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України.

6. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость