Справа №613/842/24 Провадження № 2/613/47/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 рокуБогодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шалімова Д.В.,

за участю секретаря Герасимюк Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу №613/842/24, пров. № 2/613/47/25 за позовом ОСОБА_1 до Богодухівської міської ради Харківської області, ОСОБА_2 , третя особа: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області,про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Богодухівської міської ради Харківської області, ОСОБА_2 , третя особа: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання права власності в порядку спадкування, в якому позивач просить: визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 42,7 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, щойого бабуся ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день своєї смерті вона булла зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Крім спадкодавиці, за данною адресою на день її смерті та протягом шести місяців з дня її смерті був зареєстрований позивач. Після смерті бабусі відкрилася спадщина на все належне їй майно, яке складається з: земельної ділянки, площею 4,3100 га, кадастровий номер :01:001:0117, розташованої за адресою: Губарівська сільська рада, Богодухівський район, Харківська область та житлового будинку АДРЕСА_1 . Згідно із даними свідоцтва, цей житловий будинок в цілому є особистою власністю ОСОБА_3 із записом його приналежності «колгоспний двір». Його бабуся булла єдиним (одноособовим) власником будинку та єдиним членом колгоспного двору за цим будинком. Крім того, відповідно до довідки, виданої КП «Богодухівське БТІ», вищевказане свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок було видано ОСОБА_3 , як голові колгоспного двору. Після смерті бабусі позивач володіє та користується житловим будинком, доглядає та підтримує його зовнішній та внутрішній стан. Бабуся на випадок смерті склала заповіт, яким все майно заповіла йому. Богодухівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №433/2023 від 27 жовтня 2023 року. Позивач є спадкоємцем за заповітом, протее окрім нього спадкоємицею за законом на обов`язкову частку у спадщині є непрацездатна за віком тітка, рідна дочка бабусі, ОСОБА_2 . У зв`язку з чим, спадщина, яка відкрилась після смерті бабусі розподілена наступним чином: 1/4 частки спадщини - ОСОБА_2 (як обов`язкова частка) та 3/4 частки спадщини - позивачу. 07 травня 2024 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частки у спадщині на земельну ділянку, розташовану на території Губарівської сільської рада, Богодухівського район, Харківської області. В усній формі, він звернувся до Богодухівської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак, листом від 12 березня 2024 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частки на вказаний житловий будинок після смерті ОСОБА_3 , оскільки правовстановлюючий документ, який визначає приналежність будинку до колгоспного двору, за життя ОСОБА_3 не було здійснено його переоформлення з видачею правовстановлюючого документа, у зв`язку з чим, видати свідоцтво про право на спадщину після смерті бабусі є неможливим та рекомендовано вирішити вказане питання у судовому порядку. ОСОБА_2 не заперечує про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом в цілому за позивачем та відмовляється від своєї частки на його користь.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 15 травня 2024 року, дану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 18 вересня 2024 року, відкрито провадження по даній справі та признано підготовче засідання.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 08 жовтня 2024 року, закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач: представник Богодухівської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. При ухваленні судового рішення покладався на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. Згідно раніше наданої до суду заяви просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечила проти їх задоволення.

Третя особа: представник Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Питання задоволення позову залишила на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого.

За змістом статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 04 травня 1981 року, житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 в цілому на праві приватної власності належить голові колгоспного двору ОСОБА_3 , на підставі рішення виконкому Гутянської селищної ради від 28 квітня 1981 року за №4.

Згідно з копією довідки КП « Богодухівське БТІ» від 29 березня 2024 року за №186, станом на 31 грудня 2012 року власником житлового будинку, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності є: ОСОБА_3 (1/1 частка) на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло, виданого Гутянською селищною радою 04 травня 1981 року, як голові колгоспного двору, зареєстрованого КП « Богодухівське БТІ» в книзі 12, номер запису 1481.

Відповідно до змісту копії архівного витягу рішення XIV сесії XXI скликання Губарівської сільської ради народних депутатів №4 від 31 березня 1994 року, ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою Гутянськогостаростинського округу №273 від 11 березня 2024 року, ОСОБА_3 , 1930 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та знята з реєстрації у зв`язку зі смертю. На день її смерті та протягом шести місяців з дня смерті за даною адресою був зареєстрований її онук - ОСОБА_1 , 1985 року народження.

Згідно з копією Погосподарської книги Губарівської сільської ради на 1991 - 1995 роки, головою колгоспного двору за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею в даному будинку зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві власності.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору строк (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатною члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку майна двору, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_1 виданого Богодухівським РС ГУДМС України в Харківській області 11 листопада 2015 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , з 24 вересня 2002 року.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до копії заповіту від 17 лютого 2014 року, посвідченого секретарем Губарівської сільської ради Богодухівського району Харківської області Каплунівською Ю.М., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , все своє майно, де б воно не містилось і з чого б воно не складалось, яке на день її смерті їй належатиме, в тому числі житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями заповідала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 18. На день смерті заповідача заповіт не скасовано.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 08 вересня 2023 року Богодухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 473.

Судом встановлено , що спірне майно відносилось до бувшого «колгоспного двору» , головою двору була ОСОБА_3 , членом двору був і ОСОБА_1 , що підтверджується Погосподарською книгою за сільської ради на 1991- 1995 роки, за життя ОСОБА_3 склала заповіт яким розпорядився після своєї смерті щоб майно перейшло у спадщину онуку ОСОБА_1 , останній прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом звернення до нотаріальної контори у встановлений законом строк , але не зміг отримати спадкові документи на житловий будинок на тій підставі, що правовстановлюючий документ на житловий будинок на ім`я ОСОБА_3 , який був виданий 04 травня 1981 року, видавався як на майно колгоспного двору.

Згідно ст.ст. 1216 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі змістом Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27 жовтня 2023 року , Богодухівською державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 травня 2024 року, на підставі заповіту , посвідченого Губарівською сільською радою Богодухівського району 17 лютого 2014 року , спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її онук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований в АДРЕСА_1 на частки у спадщині. Спадщина, на яку в указаній частці видано на свідоцтво, складається з земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0117.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до повідомлення Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області №274/01-16 від 12 березня 2024 року на звернення ОСОБА_1 щодо одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частки у спадщині на житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається, що в Богодухівській державній нотаріальній конторі після померлої ОСОБА_3 , заведено спадкову справу № 433/2023. Спадкоємцем за заповітом на спадщини є ОСОБА_1 , Також окрім нього спадкоємицею за законом на обов`язкову частку у спадщині у відповідності до ст. 1241 ЦК України є непрацездатна за віком донька спадкодавиці ОСОБА_2 на частку у спадщині. При огляді документів було виявлено, що правовстановлюючим документом на спадкове майно, будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, видане Гутянською селищною радою ІНФОРМАЦІЯ_6 на колгоспний двір. Спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена та поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 01 січня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав , а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів, а також аналізуючи положення Закону України «Про власність» (втрата чинності 20 червня 2007 року), де відсутня форма власності така, як колгоспно-кооперативна, яка була передбачена ЦК України 1963 року, даний правовстановлюючий документ на будинок повинен бути замінений власником на відповідний цьому закону. В даному випадку це неможливо, так як власник помер у 2023 році. При наявності цього правовстановлюючого документу, що не відповідає чинному законодавству у майбутньому неможливо буде видати свідоцтво про право на спадщину, тому спадкоємцю, рекомендовано нотаріусом звернутися до місцевого суду з заявою про визнання права власності на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії заяви ОСОБА_2 від 20 червня 2024 року, остання не заперечує про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом в цілому за позивачем та відмовляється від своєї обов`язкової частки в спадковому майні на його користь. При цьому вказує, що вона не зверталась до нотаріальної контори із заявою про відмову від обов`язкової частки у спадщині.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Згідно зі ст.1233 ЦК України,заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Матеріали справи підтверджують, що на будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами виготовлена технічна документація, відповідно до якої загальна площа будинку становить 42,7 кв. м, житлова площа 15,6 кв. м.

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1216,1218,1220,1221 Цивільного кодексу України далі ЦК). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1ст. 1268 ЦК). Відповідно до ч. 1, 3ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1, 3, 4ст. 1268 ЦК).

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК). За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24 -753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулює виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в Україні. В погосподарських книгах при визначенні року побудови зазначався рік введення в експлуатацію будинку. Тобто записи в по-господарських книгах визнавались в якості актів органів влади , що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні , непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова ( вдівець) та непрацездатні батьки спадкують , незалежно від змісту заповіту, половину частки , яка належала б кожному з них разі спадкування за законом ( обов`язково частка).

Оскільки донька померлої ОСОБА_2 , на час смерті матері ОСОБА_3 , була непрацездатною за віком , вона має право на обов`язкову частку у спадщині 1/4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 , яка має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_3 , звернулась із відповідною заявою до нотаріуса і відмовилась від своє частки. Дане підтверджується і заявою ОСОБА_2 від 20 червня 2024 року, яка зазначає, що вона не подавала заяви до нотаріуса про відмову від обов`язкової частки у спадщині.

Суд не приймає визнання відповідачем ОСОБА_2 позовним вимог ОСОБА_1 , оскільки це порушує її права та інтереси.

Отже, судом встановлено, що перешкодою для видачі позивачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину є відсутність належним чином оформлених документів про право власності на особу спадкодавця на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, хоча право власності виникло з підстав, встановлених на дату будівництва записом у погосподарській книзі , та у свідоцтві про право особистої власності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 на праві приватної власності, як голові колгоспного двору, належав житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Губарівської сільської ради Богодухівського району Харківської області Каплунівською Ю.М., 17 лютого 2014 року, відповідно до якого все своє майно, де б воно не містилось і з чого б воно не складалось, яке на день її смерті їй належатиме, в тому числі житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями заповідала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкодавиця ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після її смерті спадкоємцями на 3/4 частини спадкового майна, за заповітом є її онук ОСОБА_1 , а на частину спадкового майна (обов`язкову частку) донька померлої та тітка ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та визнання за ОСОБА_1 права власності на частки житлового будинку загальною площею 42,7 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення виноситься на підставі пред`явлених доказів.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 318, 328, 392, 1216 1218, 1220, 1222, 1233, 1235, 1241, 1258, 1261, 1268, 1273, 1297 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Богодухівської міської ради Харківської області, ОСОБА_2 , третя особа: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області,про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на частки житлового будинку загальною площею 42,7 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 26 лютого 2025 року.

СУДДЯ