Справа №710/295/25
Номер провадження 2-н/710/15/25
УХВАЛА

іменем України

28.02.2025 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Щербак О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

УСТАНОВИВ:

27.02.2025 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла вказана заява, в якій заявник просить видати судовий наказ про стягнення з Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 234 927,58 гривень.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 8 ст. 165 ЦПК України у разі якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

На виконання вимог передбачених ч.8 ст.165 ЦПК України, судом здійснено запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відомостей про боржника.

Як вбачається з Відповіді №1157121 від 28.02.2025 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованої засобом підсистеми ЄСІТС « Електронний суд», інформації про особу, актуальний стан Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» - порушено справу про банкрутство.

Частиною п. 4 ч. 1 ст.165 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у видачі судового наказу у разі наявності обставини, передбачених частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Велика Палата Верховного суду в постанові від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц, зробила висновок, що частиною четвертою статті 10 Закону № 2343-XII визначено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (частина дев`ятастатті 16 ГПК України). Такі майнові спори розглядаються та вирішуються господарським судом за правилами позовного провадження, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, встановлених Законом № 2343-XII, у межах провадження у справі про банкрутство без порушення нових справ.

Таким чином, з огляду на положення законодавства України, чинного на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Таке врегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 28.04.2021 у справі № 428/2376/20, від 18.01.2022 у справі № 199/8780/20.

Ураховуючи викладене, дана справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.165, 186 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.В. Щербак