Справа № 185/9592/24
Провадження № 2/185/949/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 лютого 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О, за участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., представника позивача адвоката Степанової О.В., відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , їх представника адвоката Поліщук О.І розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Павлограда цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Міністерство Оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу

В С Т А Н О В И В

Позивач 09.09.2024 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Міністерство Оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у якому просить суд встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який помер (загинув) ІНФОРМАЦІЯ_3 виконуючи обов`язки військової служби по захисту Батьківщини від збройної агресії російської федерації проти України загинув внаслідок артилерійського обстрілу поблизу населеного пункту Новоселівське Сватівського району Луганської області, починаючи з серпня 2014 року і до моменту смерті ОСОБА_4 , стягнути судові витрати по справі.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що починаючи з серпня 2014 року і до моменту смерті ОСОБА_4 вони проживали з ним однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. У зв`язку з тим, що встановлення даного факту можливо лише в судовому порядку, вона змушена звернутися з даним позовом до суду.

Відповідачі звернулися до суду з відзивом на позов у якому просили суд в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що їх син ОСОБА_4 ніколи з позивачем однією сім`єю не проживав.

Від представника третьої особи надійшов відзив у якому він заперечував проти задоволення позову посилаючись на його не обґрунтованість.

В судовому засіданні позивач та її представник, кожен окремо, позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідачі та їх представник, кожен окремо, позов не визнали. Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову посилалися на те, що позовні вимоги в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, доказів спільного проживання однією сім`єю суду не надано. Їх син з позивачем однією сім`єю ніколи не проживав.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожна окремо, пояснили, що на протязі багатьох років були знайомі з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вони мали дружні стосунки з цією сім`єю. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проживали разом, однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Також з ними проживала донька позивача ОСОБА_9 , яку ОСОБА_8 вважав своєю дитиною та займався її утриманням та вихованням. ОСОБА_7 і ОСОБА_9 чекали ОСОБА_8 з полону, зверталися до небайдужих людей через Інтернет, виступали по телебаченню. Після повернення ОСОБА_10 з полону вони продовжили проживати разом, однією сім`єю. Разом купували автомобіль і користувались ним також разом. У травні 2024 року ОСОБА_10 загинув на фронті, позивач та її донька приймали участь у його похованні.

Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено наступне.

Розпочинаючи з серпня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 почали проживати разом однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу у фактичних шлюбних відносинах.

Мешкали в будинку позивачки за адресою: АДРЕСА_1 , разом з донькою позивачки ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в будь-яких інших шлюбних відносинах не перебували.

За час спільного проживання вони були однією сім`єю, мали спільний бюджет, виконували права та обов`язки подружжя, разом виховували та утримували доньку позивачки ОСОБА_11 , яка вважала ОСОБА_4 своїм батьком, а він вважав ОСОБА_9 своєю донькою. Весь цей час вони проводили разом, мали спільний відпочинок та вели спільне господарство. Неодноразово подорожували, разом проводили увесь час. Під час проживання ними спільно було накопичено грошові кошти та 14.04.2017 року придбано мотоцикл марки «SOUL ZSS109F». За спільною домовленістю подружжя мотоцикл було зареєстровано на ім`я ОСОБА_12 , оскільки керував він особисто.

Після початку широкомасштабної військової агресії рф 24.02.2022 року м.Попасна Луганської області опинилось в епіцентрі бойових дій. Позивачка з донькою була евакуйована до м.Дніпро, де влаштувалася на проживання у гуртожиток за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає по теперішній час. ОСОБА_4 також у березні 2022 р. приїхав до сім`ї, і вони спільно займали дві кімнати - № 313 та №314. ОСОБА_10 також проживав з ними, але ще повертався до м.Попасна, звідки на початку квітня 2022 року вивіз своїх батьків (відповідачів) до с.Лисянка Звенигородського району Черкаської області, де мешкав рідний брат його батька - ОСОБА_2 . Батьки оселилися в приватному будинку за адресою: АДРЕСА_3 перейменована відповідно Розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації від 18.05.2016р. № 245 «Про перейменування об`єктів топоніміки Черкаської області») будинок АДРЕСА_4 , який належить рідному брату відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_2 .

ОСОБА_4 з родиною (позивачкою та її донькою) також планували з часом переїхати до с.Лисянка Звенигородського району Черкаської області, і підшукували там собі будинок.

У березні - квітні 2022 року ОСОБА_4 , намагаючись допомогти мешканцям міста Попасна, періодично на шкільному автобусі вивозив з-під обстрілів жителів міста Попасна Луганської до м.Бахмут Донецької області, намагаючись рятувати як найбільше людей. 29.04.2022 року автобус, яким керував ОСОБА_4 потрапив під обстріл, а він потрапив в полон. ОСОБА_4 вивезли до окупованого м.Первомайськ Луганської області, де він перебував два місяці.

Весь час перебування ОСОБА_4 в полоні позивачка намагалася його врятувати, зверталася до органів державної влади, засобів масової інформації, писала в соціальних мережах, тощо. Донька позивачки ОСОБА_9 також публікувала відео-звернення з проханням відпустити її тата. Крім того, позивачка через знайомих передавала ОСОБА_10 мобільний телефон, гроші в сумі 1500 доларів США, щоб він зміг повернутися до України.

Батьки ОСОБА_4 (відповідачі) активної участі у звільненні сина не брали. Про перебіг подій дізнавалися від ОСОБА_3 по телефону. Юлію вони називали цивільною дружиною.

Після звільнення з полону ОСОБА_13 одразу приїхав до м.Дніпро, де його чекала сім`я - дружина та донька, як він сам називав ОСОБА_14 (позивачку) та ї доньку ОСОБА_9 .

Неодноразово вони разом їздили до батьків ОСОБА_4 в с.Лисянка Черкаської області. Допомагали їм, купували продукти харчування, побутові речі, білизну, ліки, тощо.

Під час спільного проживання позивачка з ОСОБА_4 за накопичені грошові кошти 03 березня 2023 року придбали автомобіль марки «HYUNDAI TUCSON», 2007 року випуску. Автомобіль вибирали разом. ОСОБА_2 наполягав н тому, щоб автомобіль оформити на позивачку. Просив вислати йому копії паспорту та коду для оформлення документів. Але потім, за спільною домовленістю подружжя автомобіль було зареєстровано на ім`я ОСОБА_4 , оскільки він мав водійське посвідчення.

Придбане майно (мотоцикл та автомобіль) спільно вирішили залишити на зберігання у батьків ОСОБА_4 , в с.Лисянка, так як вони мешкають у приватному будинку, де є свій двір та місце, а в м.Дніпро зберігати транспортні засоби було ніде, бо мешкали у гуртожитку.

08.09.2022 року ОСОБА_4 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_5 до проходження військової служби та перебував у складі військової частини НОМЕР_3 . З 28.01.2023 року ОСОБА_4 перебував у складі військової частини НОМЕР_4 .

Під час проходження ОСОБА_4 військової служби він постійно приїжджав до своєї родини (позивачки з донькою) до м.Дніпро. Регулярно висилав кошти на картку ОСОБА_15 . Допомагав та підтримував свою родину. Крім того, позивачка також виявляла турботу про ОСОБА_10 , пересилала йому речі, продукти харчування, завжди була на зв`язку з командиром військової частини. Усі вважали її дружиною ОСОБА_4 .

Також позивачка разом з ОСОБА_4 постійно їздила до с.Лисянка, провідувала батьків ОСОБА_10 , допомагала по господарству.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 виконуючи обов`язки військової служби по захисту Батьківщини від збройної агресії російської федерації проти України загинув внаслідок артилерійського обстрілу поблизу населеного пункту Новоселівське Сватівського району Луганської області.

15.05.2024 року за домовленістю між відповідачами та позивачкою поховали ОСОБА_4 на кладовищі у с.Лисянка Звенигородського району Черкаської області. Поховання відбулося повністю за рахунок військової частини. Позивачка займалася організацією похорон, разом з донькою брали участь у похованні. Присутній був також батько відповідач ОСОБА_2 . Мати (відповідачка ОСОБА_1 ) не брала участі у похованні, та присутня не була.

Після смерті ОСОБА_16 позивачка, як дружина, розпорядилася деякими речами померлого (одяг, тощо).

За весь час сумісного проживання позивачка із ОСОБА_4 вели спільне господарство : мали спільний бюджет, об`єднували свої кошти та витрачали їх як спільні кошти для забезпечення себе всім необхідним для життя. ОСОБА_10 регулярно перераховував грошові кошти на картку позивачки. Гроші витрачались на спільні потреби, продукти харчування, речі побуту, одяг, майно для спільного користування, речи домашнього побуту, витрати на утримання житла, тощо. Крім того, як вже зазначалось, за спільні кошти були придбані мотоцикл та автомобіль.

Реєструвати шлюб не поспішали, відклавши цю подію до завершення війни. Але вони дбали один про одного, були справжньою сім`єю, виконували права та обов`язки подружжя, забезпечували виховання доньки позивачки ОСОБА_9 , яку ОСОБА_4 називав своєю донькою. Отже, за період спільного проживання з серпня 2014 року по день загибелі ОСОБА_4

04.05.2024 року між позивачкою та ОСОБА_17 склалися сімейні відносини, які притаманні подружжю, вони проживали разом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки один до одного та виховання дитини, мали спільний бюджет та витрати, спільне харчування, спільно вирішували питання, пов`язані з побутом, брали участь в утриманні житла і займались його благоустроєм, піклувалися один за одним і надавали взаємну допомогу, що носило постійний та систематичний характер, тобто, протягом усього часу їхнього спільного проживання зберігались відносини, які притаманні саме подружжю і вони проживали однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», сім`ям загиблих осіб виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». За приписами ст. 16-1 Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Згідно п. 4 ст. 16-1 Закону № 2011-ХІІ, зокрема, до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Отже, встановлення факту спільного проживання позивачки ОСОБА_3 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу з серпня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 із ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 , загиблим ІНФОРМАЦІЯ_3 при захисті Батьківщини, недоторканності та територіальної цілісності України, має для заявниці юридичне значення та дозволить отримати право на виплату одноразової грошової допомоги на підставі пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки пов`язаний з її правом на отримання одноразової грошової допомоги, яке передбачене Законом №2011 -XII, рішення суду необхідно їй для подання документів до відповідних органів з метою призначення та отримання одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця.

Оскільки будь-яким іншим чином ніж в судовому порядку позивачка позбавлена можливості встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, вона звернулася до суду з цією заявою.

Відповідно до ст..141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України,

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Міністерство Оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який помер (загинув) ІНФОРМАЦІЯ_3 виконуючи обов`язки військової служби по захисту Батьківщини від збройної агресії російської федерації проти України загинув внаслідок артилерійського обстрілу поблизу населеного пункту Новоселівське Сватівського району Луганської області, починаючи з серпня 2014 року і до моменту смерті ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на корить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на судовий збір в сумі 605.60 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на корить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на судовий збір в сумі 605.60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 03 березня 2025 року.

Суддя: В. О. Головін