У Х В А Л А

03 березня 2025року м. Київ

Справа № 757/24950/22

Провадження: № 22-з/824/352/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О., суддів Верланова С. М., Нежури В. А.,

розглянувши клопотання адвоката Сухарина Володимира Стефановича в інтересах ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, державний нотаріус Вільногірської державної нотаріальної контори Канюга Ольга Василівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Корольов Вадим Вячеславович, про визнання договору недійсним,

у с т а н о в и в:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із такими судовими рішенням, адвокат Нестеренко О. С. в інтересах ОСОБА_2 23 серпня 2023 року подав апеляційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року та 08 вересня2023 року подав апеляційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023року апеляційну скаргу адвоката Нестеренка Олександра Степановича в інтересах ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року скасовано та постановлено нову про задоволення заяви про забезпечення позову.

Заборонено здійснювати будь-які дії, спрямовані на відчуження спірного нерухомого майна, а саме, нежилі приміщення з АДРЕСА_1 .

Постановою Київського апеляційного суд від 07 лютого 2024 року апеляційну скаргу адвоката Нестеренка Олександра Степановича в інтересах ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року залишено без змін.

12 лютого 2025 року адвокат Сухарина В. С. в інтересах ОСОБА_1 подав через систему «Електронний суд» заяву про скасування заходів забезпечення позову, в якій посилається на те, що судовий розгляд справи закінчено, а рішення судів першої та апеляційної інстанції про повну відмову у задоволенні позову залишені без змін та набрали законної сили, про те не вирішено питання щодо скасування заходів забезпечення позову. Вказує, що ОСОБА_1. не є учасником справи, однак ще до ухвалення постанови апеляційного суду від 29 листопада 2023 року він набув право приватної власності на нежилі приміщення з АДРЕСА_1 .

Перевіривши доводи заяви суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частинами 1, 4-7,9 ст. 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Крім того, положення статті 382 ЦПК України щодо постанови суду апеляційної інстанції за результатами апеляційного перегляду справи не передбачають вирішення питання судом апеляційної інстанції щодо заходів забезпечення позову за відсутності апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову.

Скасування заходів забезпечення позову врегульовано статтею 158 ЦПК України, яка не передбачає подання до суду апеляційної інстанції клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом першої інстанції.

Виходячи зі змісту ст. 374, 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, приймаючи постанову по суті вимог апеляційної скарги на рішення суду, не уповноважений вирішувати питання щодо скасування заходів забезпечення позову, що були вжиті судом першої інстанції.

Як убачається із матеріалів справи ОСОБА_2 звертався із заявою про забезпечення позову до суду першої інстанції.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Нестеренко О. С. в інтересах ОСОБА_2 23 серпня 2023 року подав апеляційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року до Київського апеляційного суду.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023року апеляційну скаргу адвоката Нестеренка Олександра Степановича в інтересах ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року скасовано та постановлено нову про задоволення заяви про забезпечення позову.

Заборонено здійснювати будь-які дії, спрямовані на відчуження спірного нерухомого майна, а саме, нежилі приміщення з АДРЕСА_1 .

Отже, забезпечення позову відбулось внаслідок апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову.

Ураховуючи викладене, вирішення заяви про скасування заходів забезпечення позову відноситься до компетенції того суду, до якого була подана відповідна заява учасника і який розглядав заяву, а відтак питання скасування заходів забезпечення позову належить до повноважень Печерського районного суду м. Києва.

Крім того, згідно ч. 1, 4 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Судом встановлено, що заходи забезпечення позову шляхом заборони здійснювати будь-які дії, спрямовані на відчуження спірного нерухомого майна, а саме, нежилі приміщення з АДРЕСА_1 були вжиті судом у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, державний нотаріус Вільногірської державної нотаріальної контори Канюга Ольга Василівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Корольов Вадим Вячеславович, про визнання договору недійсним.

Разом з тим, ОСОБА_1. не є учасником вищевказаної справи, а тому він не наділений правом заявляти відповідне клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Оскільки заява про скасування заходів забезпечення позову, подана особою, яка не є учасником справи, та зазначена заява подана до апеляційного суду в порядку ст.158 ЦПК України, яка не передбачає подання до суду апеляційної інстанції клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вирішення такої заяви до компетенції суду апеляційної інстанції не відноситься, а тому заяву адвоката Сухарина В. С. інтересах ОСОБА_1 слід повернути без розгляду.

Керуючись ст. ст. 157, 158, 374 - 382 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Сухарина Володимира Стефановича в інтересах ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову залишити без розгляду та повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді: С. М. Верланов

В. А. Нежура