Справа №731/53/25
Провадження №2/731/79/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Тарасенко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 Варвинського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ», подану адвокатом Пархомчуком Сергієм Валерійовичем, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

24 січня 2025 року, засобами електронного зв`язку, до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява.

На обґрунтування заявлених позовних вимог посилаються на те, що 04 березня 2021 року між відповідачем по справі ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» було укладено Кредитний договір №22927. Вказаний договір було підписано, шляхом використання електронного підпису позичальника, який був відтворений шляхом використання відповідного одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами вищевказаного Договору кредитодавець зобов`язався передати позичальнику (відповідачу) у власність кошти у розмірі 1 500 грн на встановлений Договором 20-денний строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, вказаний позичальником № НОМЕР_1 , а останній у свою чергу зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики, інші платежі, можливі штрафні санкції, у відповідності до Графіку сплати кредитних коштів.

При цьому позикодавець свої зобов`язання за вищевказаним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися коштами на умовах, передбачених відповідним Договором.

У подальшому, між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та позивачем ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» був укладений Договір факторингу №02-17/02/2022 від 17 лютого 2022 року, у відповідності до положень якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» передало (відступило) за плату ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» права вимоги, а ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» прийняло належні ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача за Кредитним договором №22927 від 04 березня 2021 року на заборгованість у загальному розмірі - 9 000 грн, з яких: 1 500 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту та 7 500 грн - прострочена заборгованість за відсотками.

Натомість, усупереч умовам вказаного Договору, незважаючи на направлення поштовим зв`язком на адресу відповідача відповідного повідомлення з вимогою щодо добровільного погашення заявленої заборгованості, останній не виконав взятих на себе боргових зобов`язань, оскільки погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», ні на рахунки первісного кредитора ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП», так і не здійснив.

У зв`язку з цим, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача ОСОБА_1 відповідну заборгованість у загальному розмірі - 9 000 грн. Також, позивач наполягає на розподілу судових витрат, у виді сплаченого судового збору у сумі - 2 422, 40 грн та витрат на правову допомогу адвоката у сумі - 10 500 грн.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 28 лютого 2025 року.

26 лютого 2025 року представник позивача - адвокат Пархомчук С.В., використовуючи засоби електронного зв`язку, звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат (а.с. 46-48), додавши документи на їх підтвердження.

27 лютого 2025 року засобами поштового зв`язку від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній вказав на часткове визнання пред`явленого до нього позову, визнавши суму заборгованості за Кредитним договором №22927 від 04 березня 2021 року у загальному розмірі 2 250 грн, з яких: 1 500 грн - заборгованість за тілом кредиту та 750 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. У задоволенні позову в іншій частині категорично заперечив. На обґрунтування своєї позицію зазначив, що фактично не заперечує щодо укладення 04 березня 2021 року між ним та ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» Кредитного договору №22927 від 04 березня 2021 року, на обумовлених Договором умовах. Аналогічним чином, відповідач не оспорює щодо наявності у позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» відповідних прав вимоги за вказаним Кредитним договором, як кінцевим правонаступником ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП». Також останній погоджується з тим, що ним не виконані боргові зобов`язання у частині оплати за тілом кредиту у розмірі - 1 500 грн. При цьому, останній категорично заперечує щодо розміру заявленої позивачем заборгованості за відсотками, з підстав їх протиправного нарахування поза межами обумовленого Договором 20-денного строку користування кредитними коштами - у період з 04 березня 2021 року по 24 березня 2021 року, посилаючись на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 05 квітня 2023 року по справі №910/4518/16. У зв`язку з цим вважає, що розмір заборгованості в частині боргового зобов`язання за відсотками за користування вказаним кредитом становить - 750 грн (1 500х2.5%х20). Вважає, що будь-які подальші нарахування після спливу обумовленого Договором двадцяти денного строку користування кредитом можуть бути застосовані виключно як вид відповідальності, що відповідає ст. 625 ЦК України, та умовам Договору, у виді неустойки (штраф, пеня), інфляційні виплати, чи 3% річних. Крім того, у частині вимоги позивача щодо розподілу судових витрат, зокрема, у виді витрат на правничу допомогу у розмірі - 10 500 грн, відповідач наголосив, що зважаючи на складність справи та типовість для цих відносин, розмір заявлених витрат є неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з цим, на переконання відповідача витрати на правничу допомогу підлягають зменшенню до 1 000 грн, та їх подальший розподіл, разом із сплаченим судовим збором, повинен бути здійснений пропорційно до задоволеного судом позову, що за підрахунками відповідача становить 25%.

Позивач «ФК КЕШ ТУ ГОУ» явку свого представника у судове засідання не забезпечили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причину своєї неявки до суду не повідомляли. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. У позовній заяві та процесуальній заяві про розподіл витрат просили розгляд справи проводити без виклику сторін.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся засобами поштового зв`язку, за адресою його зареєстрованого місця проживання (а.с. 45). У змісті відзиву на позовну заяву просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 04 березня 2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП», в особі директора Астанніної О.Є., як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, було укладено Договір про надання фінансового кредиту №22927 (а.с. 14-15), шляхом використання останнім електронного підпису одноразовим ідентифікатором «AV3421», на умовах зворотності, строковості та платності, відповідно до положень якого сторони Договору узгодили, що ОСОБА_1 , як позичальник отримав кошти у розмірі - 1 500 грн, шляхом їх перерахування у безготівковій формі на реквізити платіжної банківської карти, кредит наданий строком на 20 діб (строк дії Договору), тобто терміном до 23 березня 2021 року, з фіксованими відсотками за користування кредитом у розмірі 912,5% річних від суми кредиту у розрахунку 2,5% на добу, та 15% комісії від суми фінансового кредиту.

Відповідно до довідки про ідентифікацію клієнт ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з яким укладено Договір №22927 від 03 квітня 2021 року ідентифікований ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП», акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): здійснювалося в інформаційно-телекомунікаційній системі https://www.aviracredit.com.ua/. Одноразовий ідентифікатор «AV3421», дата відправки ідентифікатору позичальнику 03 квітня 2021 року; номер тел.: 32 (а.с. 10)

Аналогічним шляхом також було підписано сторонами Додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту №22927 - Графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту (а.с. 16).

У свою чергу, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП» належним чином виконало своє зобов`язання за вищевказаним Договором про надання фінансового кредиту №22927, що підтверджується відповідною інформаційною довідкою №5200/05, виданою 21 травня 2024 року директором ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН», з відомостями щодо транзакції №31487-10822-51453 від 03 квітня 2021 року о 17:18:07 на суму 1 500 грн на платіжну картку №5168-75ХХ-ХХХХ-0585 (а.с. 27).

Суд зважає, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Так, згідно із статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Таким чином, судом встановлено що, посилання на обставини укладення вищезазначеного Договору про надання фінансового кредиту між його сторонами в електронній формі, відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позивачем доведено, що відповідач ОСОБА_1 ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції; надав відповідні данні для заповнення формуляра заявки (П.І.П, РНОКПП, місце проживання, телефон, данні паспорту та ін.) та шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом України «Про електронну комерцію» погодився із запропонованими умовами договору та підписав їх.

Факт підписання сторонами зазначеного Договору не спростований та не оспорюється, навпроти був визнаний відповідачем.

За таких обставин, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та кредитодавцем виникли договірні відносини, оскільки між ними був укладений відповідний Договір про надання фінансового кредиту.

З метою підтвердження наявності у позивача в межах вищевказаного Договору відповідного права вимоги до позичальника - відповідача по справі, до матеріалів справи додано документи, які підтверджують наступні обставини.

17 лютого 2022 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП», як клієнтом, та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ», як фактором, було укладено Договір факторингу №02-17/02/2022 (а.с. 17-20), у відповідності до умов якого, предметом даного Договору є право вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне у майбутньому, керуючись ст. 1078 ЦК України, фактор зобов`язався передати кошти у розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити своє право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників (додатку №1 до цього Договору (п. 1.1., 1.2. Договору факторингу №02-17/02/2022).

Права Вимоги переходять до Фактора після підписання Сторонами цього Договору. В разі невиконання виконання Фактором вимог п.7.2 Договору, Договір вважається неукладеним, при цьому в разі невиконання Фактором зобов`язання, щодо сплати другої частини Ціни продажу. Договір вважається неукладеним, а Клієнт повертає Фактору першу частину Ціни продажу, сплачену відповідно до п. 7.2. Договору (п. 6.2.3. Договору факторингу №02-17/02/2022).

Фактор здійснює оплату Клієнту шляхом: перерахування суми, що вказана в п. 7.1 цього договору, на вказаний у реквізитах до цього Договору рахунок, двома платежами: 253 860,83 грн. (50%) - протягом з п?яти робочих днів з дати підписання Сторонами цього Договору, та 253 860,83 грн (інші 50%) - протягом (двадцяти) робочих днів з дати підписання Сторонами нього Договору (п. 7.2. Договору факторингу №02-17/02/2022).

У подальшому, 12 жовтня 2022 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» була укладена Додаткова угода до Договору факторингу №02-17/02/2022 від 17 лютого 2022 року про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням (а.с. 21).

Факт виконання обумовлених Договором умов, здійснення оплати ціни прав вимоги 507 721,66 грн та переходу відповідного права грошової вимоги на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» доводиться копіями відповідних платіжних інструкцій: №3877 від 12 жовтня 2022 року та №3669 від 21 лютого 2022 року (а.с. 25).

Згідно із витягом з Реєстру боржників до Договору Факторингу №02-17/02/2022 від 17 лютого 2022 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за Договором №22927 щодо заборгованості у сумі - 9 000 грн, з яких: 1 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 7 500 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 9).

Аналогічна сума заборгованості також відображена у відповідній виписці з особового рахунка за Кредитним договором №22927 ОСОБА_1 , яка була нарахована за період з 23 квітня 2021 року по 25 червня 2024 року (а.с. 8).

Суд бере до уваги, що доказів на підтвердження того, що вищевказаний Договір факторингу, укладений між первісним кредитодавцем відповідача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ», скасований, матеріали справи не містять. Напроти відповідачем чинність вказаного Договору факторингу не ставиться під сумнів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. 514 ЦК України).

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку щодо набуття позивачем ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором про надання фінансового кредиту №22927, укладеним 03 квітня 2021 року з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП».

Відповідно до позиції позивача, всупереч обумовленим умовам Договору ОСОБА_1 не належно виконав взяті на себе договірні зобов`язання, оскільки не здійснював погашення відповідного боргового зобов`язання, як за основною сумою боргу, так і за відсотками.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору на адресу його місця реєстрації позивачем, шляхом використання поштового зв`язку, було направлено відповідну вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором №бн від 22 травня 2024 року, пред`явлену з наміром досудового врегулювання спору, надавши можливість ОСОБА_1 добровільно здійснити погашення заборгованості перед позивачем на суму 9 225 грн протягом тридцяти днів з моменту отримання даного листа (а.с. 28, 31, 33).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи вказані вимоги відповідачем в добровільному порядку виконані не були, що фактично і стало підставою для звернення позивачем до суду з вказаним позовом.

Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в повній мірі відповідачем не повернуті, ні на користь первісного кредитодавця, ні на його правонаступника, має місце прострочення відповідного грошового зобов`язання, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд, у відповідності ч. 1 ст. 1050 ЦК України, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої та не повернутої суми наданих кредитних коштів.

За таких обставин, оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань, що фактично ним визнано на етапі судового розгляду, доказів своєчасного, належного та повного виконання договору позики не надав, що має наслідком наявність заборгованості та підстав для їх стягнення у примусовому порядку.

Разом з тим суд зважає, що відповідачем розрахунок вказаної вище заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту у частині наявності непогашеного тіла кредиту не спростований, оскільки останній будь-яких заперечень щодо його змісту до суду не надав, напроти у вказаній частині позов визнав, а тому, суд приходить до висновку щодо наявності у відповідача ОСОБА_1 заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту №22927 від 04 березня 2021 року у сумі - 1 500 грн, як основної суми боргу (тіла кредиту), а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо заявлених вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі - 7 500 грн, слід зазначити наступне.

Суд зважає, що відповідно п. 1.2. договору кредит надається строком на 20 днів. Тобто до 23 березня 2021 року. Строк дії договору 20 днів. Але в будь-якому випадку, договір діє до його повного виконання сторонами.

За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором (п. 1.3. Договору про надання фінансового кредиту №22927).

Слід наголосити, що сторонами також обумовлено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки (п. 2.3. Договору про надання фінансового кредиту №22927).

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) вказала, що в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (пункт 54) та від 04 лютого 2020 року у справі №912/1120/16 (пункт 6.19).

Твердження про те, що проценти за «користування кредитом» нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, свідчать про помилкове розуміння правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України (п. 116 постанови від 05 квітня 2023 року).

Велика Палата Верховного Суду у п. 141 вищезазначеної постанови від 05 квітня 2023 року з огляду на мотивувальну частину постанови від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 уточнила викладений у цій постанові висновок таким. У разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

Також Велика Палата Верховного Суду у п. 146 вищезазначеної постанови від 05 квітня 2023 року акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04 лютого 2020 року у справі №912/1120/16.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

За таких обставин надання первісному кредитору чи його правонаступнику можливості подальшого нарахування відсотків поза межами строку позики вочевидь порушить баланс інтересів сторін, адже на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву позичальника.

У зв`язку з цим, аналізуючи судову практику та сталість підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом/позикою» поза межами строку, на який надається такий кредит/позика, суд приходить до переконання щодо протиправного нарахування відсотків за користування кредитом поза межами обумовленого Договором строку.

При цьому суд зауважує, що у змісті позову та розрахунку заборгованості позивач ідентифікуючи відсотки за користування кредитом, не посилається саме на положення частини 2 статті 625 ЦК України та не вказує на те, що наявна у відповідача заборгованість за відсотками кваліфікується саме як окремий вид відповідальності.

За таких обставин, оскільки сума позики становила - 1 500 грн, відсоткова ставка за користування позикою визначена у розмірі 2,5%, щоденно, а строк позики - 20 днів, загальний розмір нарахованих відсотків за вказаним Договором позики не може перевищувати - 750 грн (1 500х2,5%х20).

А тому зважаючи на те, що відповідач заборгованості за вказаним Договором не погашав, ні за основним боргом, ні за відсотками, та пролонгація договору не здійснювалася, то заборгованість відповідача перед позивачем в частині непогашених відсотків становить - 750 грн, що і підлягає стягненню.

Решта відсотків, що нараховані за межами строку кредитування та не як міра відповідальності на підставі частини 2 статті 625 ЦК України, не підлягають до стягнення, оскільки у вказаній формі позивачем у межах вказаної цивільної справи не пред`являлися.

Вимоги щодо стягнення комісії, визначеної п. 1.5. Договору, позивачем не пред`являлися.

Враховуючи наведене та встановлені обставини справи, які свідчать про те, що ОСОБА_1 належним чином не виконав свої боргові зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості за Договору про надання фінансового кредиту №22927 від 04 березня 2021 року у загальному розмірі - 2 250 грн, з яких: 1 500 грн - заборгованість за основною сумою кредиту та 750 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.

У зв`язку з цим, заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.

Суд зважає, що позивачем також заявлено вимогу щодо розподілу судових витрат, які пов`язані з розглядом даної цивільної справи, зокрема: 2 422,40 грн - сплаченого судового збору та 10 500 грн - у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частина 8 ст. 141 ЦПК України передбачає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонам доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача було долучено до матеріалів справи наступні документи:

- копія свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльністю Пархомчука С.В. та копія Довіреності від 30 грудня 2024 року (а.с. 7, 29);

- копія Договору про надання правничої допомоги від 29 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчук С.В. (а.с. 11-12), де визначено що вартість правової допомоги адвоката обчислюється, виходячи із фактично затрачених годин роботи адвоката та розраховується, виходячи з вартості роботи адвоката, яка встановлюється сторонам у розмірі 2 000 грн за одну годину фактично витраченого часу на надання правової допомоги;

- копія Додаткової угоди №1 до Договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, укладеної 27 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчук С.В. (а.с. 13);

- копія Акту про отримання правової допомоги від 24 лютого 2025 року, згідно з яким адвокат Пархомчук С.В. надав, а клієнт ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» прийняли правову допомогу під час підготовки та направлення позову про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за кредитним договором №22927 від 04 березня 2021 року на загальну суму - 10 500 грн та копія відповідного рахунку (а.с. 50, 55 зворот);

- копія платіжної інструкції №35466 від 24 лютого 2025 року щодо оплати ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» на користь ОСОБА_2 коштів на суму 10 500 грн, з цільовим призначенням «за правничу допомогу» (а.с.55).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем до суду надано належні докази на підтвердження понесених ними судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги.

Разом з тим, слід наголосити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 02 липня 2020 року у справі №362/3912/18 та у додатковій постанові від 30 вересня 2020 року у справі №201/14495/16-ц.

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо (додаткова постанова КГС ВС від 30 серпня 2023 року №911/3586/21).

Суд зважає на те, що позовна заява стосується спору з невеликою ціною позову та невеликим рівнем складності. За таких обставин, зважаючи на відповідні заперечення відповідача, суд дійшов висновку, що сума витрат на правничу допомогу в розмірі 10 500 грн за надану адвокатом Пархомчуком С.В. правову допомогу є завищеною та не відповідає критерію розумності. При цьому, на думку суду, критерію розумності відповідає сума витрат на правничу допомогу в розмірі - 6 000 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з цим, беручи до уваги часткове задоволення вказаного позову, що за підрахунками суду становить - 25% частини задоволеного розміру майнових вимог, то сума стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача становить - 2 105,60 грн, з яких 605,60 грн - судовий збір та 1 500 грн - витрати на правничу допомогу.

На підставі наведеного, керуючись ст. 133, 141, 247, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ», подану адвокатом Пархомчуком Сергієм Валерійовичем, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» (; юридична адреса: вул. Кирилівська, б. 82, оф. 7, м. Київ, 04080) заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №22927, укладеним 04 березня 2021 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП» () у розмірі - 2 250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) гривень.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» судові витрати зі сплати судового збору в сумі - 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у сумі - 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, а всього стягнути 2 105 (дві тисячі сто п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко