БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/77/25
Провадження № 2/730/103/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2025 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Луговця О.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 84027,26 грн по виконавчому провадженню №51935989. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона тривалий час проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу й ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3 . Після припинення стосунків з відповідачем син залишився проживати з нею й рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 19.07.2016р. стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн, починаючи з 11.05.2016р. і до досягнення дитиною повноліття. За виконавчим листом, виданим на підставі даного судового рішення, Борзнянським РВ ДВС 12 серпня 2016 року було відкрито виконавче провадження №51935989. Однак внаслідок несплати відповідачем аліментів утворилася заборгованість, розмір якої згідно розрахунку за період з 11.05.2016р. по 29.11.2024р. становить 84027,26 грн. У зв`язку з цим, в силу вимог ст.196 СК України відповідач за весь указаний період прострочення виконання аліментного обов`язку повинен сплатити пеню, сума якої лише за 2016 рік значно більша за розмір заборгованості по аліментах, у зв`язку з чим вважає недоцільним проводити розрахунок за наступні 2017-2024 роки, адже більше 100% заборгованості стягнути з відповідача пені неможливо. Тому з відповідача на її користь підлягає стягненню неустойка в сумі 84027,26 грн.

Позивачу ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в справі без повідомлення (виклику) сторін від 24 січня 2025 року було надіслано за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (повернення судової кореспонденції з довідкою АТ «Укрпошта» ф.20 із зазначенням причин повернення «адресат відсутній» згідно з ч.6-8 ст.128 ЦПК України вважається належним сповіщенням особи), але той інших заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подав.

Відповідачу ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в справі без повідомлення (виклику) сторін від 24 січня 2025 року разом із копією позовної заяви з копіями доданих до неї документів було надіслано за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (повернення судової кореспонденції з довідкою АТ «Укрпошта» ф.20 із зазначенням причин повернення «адресат відсутній» згідно з ч.6-8 ст.128 ЦПК України вважається належним сповіщенням особи), однак той відзиву на позов чи інших заяв з процесуальних питань не подав.

Також в установлений строк від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відтак, у силу положень ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами й у такому випадку судове засідання не проводиться та згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до такого висновку

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. №789-XII та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У ст.7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За змістом положень ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» (ч.1). Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (ч.2). Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім (ч.3).

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У судовому засіданні встановлено, що сторони у справі є батьками малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований і проживає з матір`ю, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, витягами з реєстру територіальної громади, довідкою Борзнянської міської ради №3152 від 10.12.2024р.

Заочним рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 19 липня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з 11 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (справа №745/275/16-ц).

За відомостями з автоматизованої системи виконавчого провадження та повідомлень Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 12 серпня 2016 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження ВП №51935989 про стягнення з ОСОБА_2 зазначених аліментів, яке наразі перебуває на виконанні в Чернігівському відділі державної виконавчої служби у Чернігівському районі; у зв`язку з наявністю заборгованості по аліментах до боржника застосовувались штрафи, передбачені ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно розрахунку державного виконавця заборгованість відповідача по аліментах у зв`язку з їх невчасною сплатою (останній платіж - лютий 2023р.) станом на 18.11.2024р. складає 92720,95 грн.

Позивачкою в заяві зроблено розрахунок пені зі сплати аліментів, яка за її підрахунками за 2016 рік становить 147560,00 грн і вже перевищує розмір заборгованості по аліментах, при цьому посилається на формулу, встановлену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019р. у справі №333/6020/16-ц, і в силу вимог ч.4 ст.263 ЦПК України саме цим правовим висновком повинен керуватися суд при вирішенні справ даної категорії. Одночасно суд враховує й правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 19.01.2022р. у справі №711/679/21, щодо формулювання «не більше 100% заборгованості» (абз.1 ч.1 ст.196 СК України).

Відтак, з огляду на вищевказані норми законодавства та правові висновки касаційного суду розмір пені за місячним платежем розраховується наступним чином: «Заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1%. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. При застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абз.1 ч.1 ст.196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. З урахуванням принципу розумності й оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. При здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується».

Тому, зважаючи на викладене, суд не може погодитися з наведеними позивачкою розрахунками пені та її сумою, пред`явленою до стягнення з відповідача.

Так, позивачка в основу обчислення кількості днів прострочення сплати аліментів у 2016 році поклала дату 29 листопада 2024 року, не врахувавши, що згідно розрахунку державного виконавця відповідач здійснював часткову сплату аліментів і ці кошти повинні зараховуватися на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередніх місяцях, зокрема визначеного позивачкою періоду 2016 року.

За відомостями, що містяться в розрахунку державного виконавця, боржником на протязі 2016-2020 років аліменти взагалі не сплачувалися, а в 2021 році здійснено такі платежі: 05.05.21р. 146,00 грн, 18.06.21р. 1500,00 грн, 06.07.21р. 8660,15 грн, 06.10.21р. 500,00 грн (всього 11806,15 грн), чим повністю погашено заборгованість за травень-грудень 2016 року (7677,42 грн).

Розрахунок пені по аліментах за період з серпня по грудень 2016 року слід виконати таким чином, де днем фактичної сплати буде 06.07.2021р. і внесених боржником коштів у сумі 8660,15 грн достатньо для закриття боргу за цей період:

№Заборгованість по аліментах за відповідний місяцьКількість днів прострочення заборгованості по аліментах за відповідний місяць, починаючи з 01 числа наступного місяця до 05.07.2021р.Розрахунок пеніРозмір пені за відповідний період
1.серпень 2016р. - 1000 грн17691000 х 1769 х 1%17690 грн
2.вересень 2016р. - 1000 грн17391000 х 1739 х 1%17390 грн
3.жовтень 2016р. - 1000 грн17081000 х 1708 х 1%17080 грн
4.листопад 2016р. - 1000 грн16781000 х 1678 х 1%16780 грн
5.грудень 2016р. - 1000 грн16471000 х 1647 х 1%16470 грн

Отже, загальна сума пені за період з серпня по грудень 2016 року становить 85410 грн, що перевищує сукупний розмір заборгованості по аліментах, на яку вона нараховується (5000 грн).

Тому, зважаючи, що пеня не може перевищувати 100% заборгованості, одержувач аліментів має право на отримання з платника аліментів неустойки в розмірі не більше, ніж 5000 грн.

При цьому суд зважує на ту обставину, що в силу засад змагальності, диспозитивності цивільного судочинства позивачка усвідомлено не скористалась своїм правом і не надала суду розрахунку неустойки за подальші періоди невиконання відповідачем свого аліментного обов`язку (з 2017 року по листопад 2024 року), хоча це є її процесуальним обов`язком у силу положень ст.12, 81 ЦПК України, тоді як суд не зобов`язаний самостійно це робити (суд уповноважений лише провести перевірку правильності наданого позивачем розрахунку). Натомість кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України).

Водночас суд констатує, що відповідачем не було надано відзиву на позов та жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх аліментних зобов`язань і спростування презумпції вини та вимог позивачки, в тому числі й щодо існування обставин для зменшення розміру неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, даний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню в розмірі 5000 грн неустойки (пені).

Зважаючи на звільнення позивачки від сплати судового збору при подачі позовної заяви в даній категорії справ (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), у відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.196 СК України, ст.2-5, 12, 13, 19, 23, 76-89, 141, 258-268, 274, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 5000 грн.

У задоволенні решти вимог позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець