печерський районний суд міста києва
Справа № 214/9002/24-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року суддя Печерського районного суду м. Києва Новак Р.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання дій протиправними, відшкодування шкоди, стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою 17.10.2024, в якій просить суд: стягнути з АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість у розмірі 45854 грн з яких: заборгованість за заблокованими пенсійними коштами - 27544 грн, заборгованість по заблокованим соціальним виплатам - 2330 грн, кошти позичальників на витрати - 7500 грн кредитний рахунок, 3400 грн оплата навчання КНУ, 5080 грн - оплата репетитора; визнати протиправними дії АТ «Державний ощадний банк України» як такі, що суперечать Законам України; зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» виплатити йому 49000 грн. за нанесення йому матеріальної та моральної шкоди; судові витрати у справі покласти на АТ «Державний ощадний банк України», так як він є учасником бойових дій.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.01.2025 справу за вказаним позовом направлено за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Перевіривши позовну заяву з доданими до неї матеріалами, встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.175, 177 ЦПК України, а виявлені недоліки наразі виключають можливість визначення її підсудності, виходячи з такого:

-позовна заява містить дві майнових вимоги (стягнення заборгованості та відшкодування шкоди), виражених у грошовій формі, які в загальному складають 94854 грн, проте всупереч п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову зазначена лише за одну вимогу без врахування моральної та матеріальної шкоди;

- в позовній заяві зазначено, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій. Так, згідно з п. 13 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Проте, позивачем не зазначено, які саме права гарантовані ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» були порушені відповідачем;

-зі змісту позову слідує, що спір у справі загалом стосується виконавчого провадження НОМЕР_1, відкритого 24.01.2022 з примусового виконавчого напису нотаріуса, де за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень стягувачем є АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», а боржником ОСОБА_1 . При цьому, спосіб захисту прав позивачем обрано без належного урахування цього, як і відповідного визначення кола учасників у справі (без залучення АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», приватного виконавця Лисенка Ю.О., інтересів яких стосується спір у справі), що визначає наявність суттєвих неузгоджень між змістом позову, обраним способом захисту та фактичними обставинами, колом учасників, без усунення яких однозначне визначення суті справи є ускладненим;

- позивач звертається з позовною вимогими про стягнення коштів (п.1) та відшкодування моральної та матеріальної шкоди (п.3), однак не посилається на будь-які докази наявності та розміру такої заборгованості та шкоди. Між іншим, суддя звертає увагу позивача, що в силу ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги;

Вказані вище недоліки у своїй сукупності перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Суддя зауважує, що дотримання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову є імперативним правилом, в тому числі і для суду. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, відсутність доказів які підтверджують заявлені обставини) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, провадження у справі не може бути відкрито, а тому відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України її слід залишити без руху з вказаних вище підстав та надати позивачеві строк для усунення недоліків, протягом десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

В разі невиконання вимог ухвали суду, заява, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Керуючись ст.ст.4, 19, 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання дій протиправними, відшкодування шкоди, стягнення коштів - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачеві право протягом десяти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені недоліки, шляхом подання заяви з додержанням вимог встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Р.В. Новак