Номер провадження 2/754/3374/25
Справа № 754/2844/25
У Х В А Л А

28 лютого 2025 року Суддя Деснянського районного суду міста Києва Сенюта В.О., вивчивши заяву представника позивача - адвоката Ковалевського Романа Володимировича про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діють ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної місті Києві державної адміністрації про визнання недійсним договору дарування, визнання недійсним правочину щодо відмови від спадщини та відновлення становища, яке існувало до порушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діють ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної місті Києві державної адміністрації про визнання недійсним договору дарування, визнання недійсним правочину щодо відмови від спадщини та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 28.02.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ковалевський Р.В. подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_4 , заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного об`єкту та накласти арешт на об`єкт нерухомого майна на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 та зборонити вчиняти будь-які дії.

Подану заяву обґрунтовано тим, що 02.11.2018 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір безпроцентної позики, за яким ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 60 000,00 доларів США та зобов`язався повернути позичені кошти Позивачеві до 28.02.2019. Кошти за договором позики в строк та порядку визначеними сторонами в договорі повернуті не були. 22.11.2019 Дніпровським районним судом міста Києва відкрито провадження у справі № 755/18527/19 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики від 02.11.2018. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 27.05.2021 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором безпроцентної позики від 02.11.2018 в розмірі 60 000,00 доларів США та 10 218,08 доларів США - 24 проценти річних від простроченої суми, а всього стягнуто 70 218,08 дол. США. Рішення суду набрало законної сили, судом видано виконавчі документи. Станом на лютий 2025 року рішення суду від 27.05.2021 залишається невиконаним. Виконавчий лист на примусове виконання рішення суду перебуває на виконанні приватного виконавця Ляпіна Д.В. (ВП № НОМЕР_8), згідно матеріалів виконавчого провадження кошти на рахунках боржника відсутні, будь - яке інше рухоме та нерухоме майно, на яке можливо звернути стягнення, у боржника відсутні. Окрім того, в матеріалах виконавчого провадження наявні й інші відомості, що підтверджують відсутність будь-якого майна боржника, за рахунок якого можливо виконати рішення суду. 18.02.2025 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Д.В. складено Акт приватного виконавця згідно якого приватним виконавцем підтверджено відсутність будь - якого майна у боржника та повідомлено про виявлення факту безоплатного відчуження боржником майна. Отже, згідно матеріалів виконавчого провадження, жодного майна у боржника не виявлено, транспортні засоби, корпоративні права, рахунку в банківських установах не виявлено. У зв`язку з відсутністю за боржником будь - якого зареєстрованого майна, рішення суду, що набрало законної сили, вже майже чотири роки залишається невиконаним, що грубо порушує права кредитора. 3 відомостей ДРРПНМ та долучених до Акт приватного виконавця документів позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 , маючи прострочене грошове зобов`язання перед кредитором, після звернення позивача до суду, в порушенням вимог законодавства України, безоплатно відчужив належне йому нерухоме майно. Так, за результатом здійсненої перевірки та аналізу реєстраційних справ встановлено наступне: 11.06.2012 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 11.05.2012 за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) зареєстровано право власності на 1/5 частину квартири загальною площею: 103,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно Інформаційної довідки з ДРРПНМ № 413349655 від 14.02.2025 та матеріал/. реєстраційної справи № 000 щодо квартири АДРЕСА_1 слідує, що 02.11.2020 (вже після звернення Позивача з позовом про стягнення боргу) ОСОБА_2 укладено Договір дарування частки квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук 3.М. за реєстровим № 1792 згідно якого ОСОБА_2 подарував належну йому 1/5 частини квартири своєму онуку - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), від імені якого при укладені договору діяли батьки ОСОБА_5 ( НОМЕР_3 ) та ОСОБА_6 ( НОМЕР_4 ). Тобто, ОСОБА_2 безоплатно відчужив належне йому нерухоме майно на користь близького родича (онука) чим позбавив кредитора можливості задовольнити власні грошові вимоги Позивача, що підтверджені рішенням суду. Окрім того, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 січня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чучукало В.Л. встановлено, що на підставі ст. 1216 ЦК України, спадкоємцем 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 померлого ОСОБА_7 (1943 р.н.) є його онука ОСОБА_3 . Підставою переходу спадщини до ОСОБА_3 , спадкоємця другої черги (онуки померлого), є відмова спадкоємця першої черги (сина померлого) - ОСОБА_2 від спадщини. Дії боржника вочевидь є недобросовісними, оскільки відмова від спадщини на користь своєї доньки свідчить про вчинення дій на шкоду кредитора, позбавивши можливості кредитора частково задовольнити свої вимоги за рахунок такого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

У відповідності до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

У частині 2 ст. 150 ЦПК зазначено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини п`ятої статті 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) сформульовано висновок про те, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Окрім цього, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді заборони третім особам вчиняти певні дії щодо предмета спору тощо) права відповідача або вказаних осіб, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Предметом позову у даній справі є визнання недійсним договору дарування частки квартири від 02.11.2020, визнання недійсним заяви про відмову ОСОБА_2 від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 , визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.01.2023.

Відповідно до письмових матеріалів справи, 02.11.2020 ОСОБА_2 укладено Договір дарування частки квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук 3.М. за реєстровим № 1792 згідно якого ОСОБА_2 подарував належну йому 1/5 частини квартири своєму онуку - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), від імені якого при укладені договору діяли батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Крім того, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.01.2023, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чучукало В.Л. на підставі ст. 1216 ЦК України, спадкоємцем 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 померлого ОСОБА_7 (1943 р.н.) є його онука ОСОБА_3 .

Так, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет заяви забезпечення позову в даній справі, є взаємопов`язаний із способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Наведений захід забезпечення позову відповідає вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті (ч. 10 ст. 158 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. 149-153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача - адвоката Ковалевського Романа Володимировича про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діють ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної місті Києві державної адміністрації про визнання недійсним договору дарування, визнання недійсним правочину щодо відмови від спадщини та відновлення становища, яке існувало до порушення - задовольнити.

Накласти арешт на об?єкт нерухомого майна - 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 000, що на праві власності належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ) та заборонити вчинення будь - яких реєстраційних дій щодо об`єкту нерухомого майна 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 000, що на праві власності належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 );

Накласти арешт на об?єкт нерухомого майна - 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 000, що на праві власності належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ) та заборонити вчинення будь - яких реєстраційних дій щодо об`єкту нерухомого майна 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 000, що на праві власності належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ).

Відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання її повного тексту.

Позивач: ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_7 , адреса - АДРЕСА_3 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , адреса - АДРЕСА_4

ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_5 , адреса - АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_3 , адреса - АДРЕСА_5

ОСОБА_6 РНОКПП НОМЕР_4 , адреса - АДРЕСА_2

ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_6 , адреса - АДРЕСА_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві Державної адміністрації (ССДС Деснянської РДА) , адреса - м. Київ, проспект Червоної Калини, буд. 21-Г.

Повний текст ухвали суду складено 28.02.2025.

Суддя: В.О. Сенюта