Справа № 729/450/15-ц
6/729/1/25 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 р. м. Бобровиця

Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Демченко Л.М.

за участю секретарів Ященко Л.В., Романченко С.С.,

представника заявника Жили О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Бобровицького районного суду заяву акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення до примусового виконання,

У С Т А Н О В И В:

Представник АТ «Чернігівобленерго» звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку на його пред`явлення до примусового виконання. Свою заяву обґрунтовує тим, що 03.06.2015 Бобровицьким районним судом Чернігівської області було винесене рішення про стягнення з ОСОБА_1 збитків в сумі 9466, 70 грн., заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 114, 87 грн. та 243 грн. судового збору. На підставі вказаного рішення був виданий виконавчий документ, який отриманий стягувачем 01.07.2015. Виконавчий лист був пред`явлений до виконання до Бобровицького районного відділу державної виконавчої служби. По вказаному виконавчому документу було відкрите виконавче провадження, яке завершене 31.08.2016 на підставі п.10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено на виконання до Сихівського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області. 30.06.2017 вказаним відділом ДВС винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання у зв`язку з відсутністю в боржника майна та коштів, на які можливо накласти стягнення. Однак, виконавчий документ до стягувача не дійшов. У зв`язку з тим, що виконавчий лист був надісланий не рекомендованим поштовим відправленням, у стягувача була відсутня інформація про стан виконавчого провадження. Після проведення реорганізації Бобровицького РЕМ шляхом приєднання до Ніжинського РЕМ в ході внутрішнього аудиту було виявлено факт втрати виконавчого документ. Враховуючи викладене, просить заяву задовольнити, видати дублікат виконавчого листа №729/450/15-ц від 27.06.2015, виданого Бобровицьким районним судом Чернігівської області у справі щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Чернігівобленерго» збитків, завданих в результаті порушення правил користування електричною енергією та поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі.

Представник заявника в судовому засіданні пояснив, що 03.06.2015 Бобровицьким районним судом Чернігівської області було винесено рішення, на підставі якого був виданий виконавчий документ, який вони отримали 01.07.2015. Пізніше він був пред`явлений до виконання до Бобровицького районного відділу ДВС, та потім направлено на виконання до Сихівського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області. 30.06.2017 вказаним відділом ДВС повернуто виконавчий документ стягувачу без виконання на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», але на адресу стягувача виконавчий лист не повернувся, що свідчить про його втрату. Відсутність даного документу були виявлена лише в 2019 році при об`єднанні Бобровицького, Носівського та Ніжинського РЕМ. Безпосередньо юридична особа, яка зверталася до суду з позовом про стягнення заборгованості - ПАТ «Чернігівобленерго» не змінилася, змінилася лише назва АТ «Чернігівобленерго». Вважає, що поважними причинами пропущення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стала відсутність посади юрисконсульта, який повинен контролювати виконання судових рішень та звернення виконавчих листів до примусового виконання. Враховуючи вказане, просив заяву задовольнити, видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

ОСОБА_1 не з`явився до суду, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.65).

Відповідно до ч.3 ст.433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Дослідивши матеріали справи, заяву, заслухавши представника заявника, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 03.06.2015 позовні вимоги ПАТ «Чернігівобленерго» задоволені, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Чернігівобленерго» збитки, завдані в результаті порушення правил користування електроенергією для населення та заборгованість за спожиту електричну енергію на загальну суму 9581,57 грн. та 243, 60 грн. в повернення судового збору (а.с.28-30).

01.07.2015 згідно заяви позивача його представнику, який діяв на підставі довіреності, Найку В.В., виданий під особистий підпис виконавчий лист на виконання у примусовому порядку вищезазначеного рішення суду (а.с.34).

Виконавчий лист звернений до виконання позивачем та перебував на виконанні у Бобровицькому районному відділі державної виконавчої служби до 31.08.2016. Виконавче провадження завершене згідно п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлене на виконання до Сихівського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області, оскільки боржник працював в ТОВ «Агентство безпеки Тайфун», що знаходиться в м.Львові, вул.Навроцького, 1, що підтверджується листом Бобровицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с.47).

Постановою державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області від 30.06.2017 виконавчий лист повернутий стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.45).

У листі від 30.08.2024 №75182 Сихівський відділ ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зазначив, що перевіркою бази даних автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що повторно виконавчий документ до відділу не надходив. У зв`язку з тим, що термін зберігання завершених виконавчих проваджень, а також реєстру на відправлену кореспонденцію закінчився, неможливо надати копію виконавчого провадження та доказів надіслання оригіналу виконавчого листа (а.с.44).

02.02.2021 від представника Ніжинського РЕМ до суду надійшла заява про видачу виконавчого листа у справі про стягнення з ОСОБА_1 збитків, завданих в результаті порушення правил користування електроенергією для населення та стягнення заборгованості (а.с.37).

Листом від 03.03.2021 заявника було повідомлено, що вказаний виконавчий документ разом із копією рішення суду вже були отримані 01.07.2015 представником позивача, тому заявник може звернутися до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

З заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання позивач (стягувач) звернувся тільки 25.11.2024 року. Причини пропуску обґрунтовує тим, що після проведення реорганізації Бобровицького РЕМ шляхом приєднання до Ніжинського РЕМ в ході внутрішнього аудиту було виявлено факт втрати виконавчого листа.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст. ст. 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

У ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 4, 5, 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на дату винесення постанови про повернення виконавчого листа стягувачу) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до норм п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист повертається стягувачу у випадку коли у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частини 1 пункту 17.4 розділу ХIII перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст вказаних норм, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Отже, дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили (висновок Верховного Суду у постанові від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009).

Таким чином, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа суд повинен належним чином перевірити, чи дійсно виконавчий лист втрачено. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Однією із підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Проаналізувавши зазначені норми закону можна дійти висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду».

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з постанови державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львова ГТУЮ у Львівській області від 30.06.2017 виконавчий документ повернутий стягувачу. Обґрунтовуючи вимоги про видачу дублікату виконавчого листа, стягувач АТ «Чернігівобленерго» посилається на те, що при проведенні реорганізації Бобровицького РЕМ шляхом приєднання до Ніжинського РЕМ в ході внутрішнього аудиту було виявлено відсутність виконавчого листа у документах Бобровицького РЕМ, що підтверджується актом результатів проведення інвентаризації (аудиту) від 31.07.2024р.

При цьому, суд звертає увагу на те, що, як пояснив представник заявника, реорганізація відбувалась в 2019 році, тобто ще до закінчення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, після перериву строків для пред`явлення до виконання в розумінні ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник стягувача надав суду тільки акт аудиту від 31.07.2024р. по Ніжинському РЕМ, але не надав доказів відсутності виконавчого листа за місцем знаходження безпосередньої юридичної адреси стягувача АТ «Чернігівобленерго», оскільки позивачем у цивільній справі був ПАТ «Чернігівобленерго», заявником про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку є АТ «Чернігівобленерго». Тому суд вважає, що заявником не надано доказів про відсутність виконавчого документу за місцезнаходженням юридичної адреси АТ «Чернігівобленерго».

Доводи представника заявника про те, що у стягувача була відсутня інформація про стан виконавчого провадження не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документу, має винеси постанову про відкриття виконавчого провадження. Вказана постанова має ідентифікатор. Даний код дає можливість отримати повний доступ до провадження, а саме: ознайомитись з діями виконавця, а також з усіма документами виконавчого провадження.

Матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження звернення заявника до органів виконавчої служби, як і підтверджень направлення копії постанови про повернення виконавчого листа від 30.06.2017, що може свідчити про його втрату при пересилці кореспонденції.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що стягував за виконавчим лситом про хід його виконання не цікавився.

Згідно з вимогами ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже, доводи представника заявника про те, що лист направлений не рекомендованим поштовим відправленням, а простим повідомленням не заслуговують на увагу, оскільки суперечать вимогам вищезазначеної правової норми. Крім того, на підтвердження вказаних доводів представником заявника не надано жодних доказів.

Постановою від 30.06.2017 р. виконавчий лист повернутий стягувачу ПАТ «Чернігівобленерго», на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», а тому враховуючи вимоги ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився 01.07.2020р., а із заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку на його пред`явлення до примусового виконання згідно штампу вхідної документації, заявник звернувся 25.11.2024р., тобто після закінчення трирічного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Строк пред`явлення виконавчого документу до виконання потрібно відраховувати саме з дати винесення постанови про повернення виконавчого документу. (постанова Верховного Суду від 20 грудня 2020 року у справі № 464/1079313-ц).

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє права стягувача повторно пред`явити виконавчий документ на виконання протягом строків, встановлених частиною першою статті 12 цього Закону (постанови Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 199/13511/13 та від 29 червня 2021 року справа № 2-394/11).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне поновлення судом строків пред`явлення виконавчих листів до виконання є порушенням конвенційних прав та порушенням права на справедливий суд. Можливість отримати своєчасний судовий захист є головним аспектом реалізації права на доступ до правосуддя. Однак вказане право не може бути абсолютним і його реалізація повинна бути здійснена в межах певних процесуальних строків.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень Суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

У рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції) «про захист прав людини і основоположних свобод».

Отже, суд, враховуючи вищевикладене, не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки причини, зазначені заявником, не є поважними на думку суду та не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законодавством строк виконавчий лист до примусового виконання.

В зв`язку з цим, доводи представника заявника про те, що відсутня посада юрисконсульта є однією з поважних причин пропуску строку є безпідставними з огляду на вищезазначене.

В п.35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 у справі № 2-836/11 зазначено, що коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви

У зв`язку з тим, що суд прийшов до висновку про відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Чернігівобленерго» збитків на суму 9581 грн. 57 коп. та 243 грн. 60 коп. судового збору ,тому не підлягає задоволенню і заява заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документу.

Керуючись ст. ст. 76-79, 81, 433, п. п. 17.4 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 1, 12, 37 Закону України «про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку на його пред`явлення до примусового виконання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Л.М.Демченко