Справа № 397/839/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.02.2025 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Максимовича І.В.,

за участю: секретаря судового засідання - Рум`янцевої О.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Антонова А.А.,

представника відповідача адвоката Пушкарьова Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства Довженка Василя Миколайовича в особі голови господарства Довженка Василя Миколайовича про розірвання договору оренди землі, додаткової угоди, повернення земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, на підставі ст. 3, 11, 12, 15, 16, 203, 238, 526, 549, 611, 612, 651, 629 ЦК україни, ст.96 ЗК України, ст. 13, 21, 24, 32 Закону України про оренду землі», звернувся до суду з позовом в якому просить:

- ухвалити рішення, яким розірвати договір оренди землі від «01» грудня 205 року, укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Селянським (фермерським) господарством Довженка Василя Миколайовича (), загальною площею 6,1194 гектарів, кадастровий номер :02:000:3006, якм розташована на території Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.12.2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області Смалиусом Віталієм Володимировичем за індексом номером 26780845, номер запису про речове право: 12379249;

- розірвати додаткову угоду №1 до договору оренди землі №б/н від 01.12.2015 р. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 05, кадастровий номер: :02:000:3006 від 28 травня 2020 року, укладену між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Селянським (фермерським) господарством Довженка Василя Миколайовича (), загальною площею 6,1194 гектарів, кадастровий номер :02:000:3006, яка розташована на території Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області та зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 листопада 2021 року приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської обалсті Котляренком Юрієм Івановичем за індексним номером 61571153, номер запису про речове право: 12379249;

- зобов`язати Селянське (фермерське) господарство Довженка Василя Миколайовича () повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) земельну ділянку розміром 6,1194 гектарів, кадастровий номер :02:000:3006;

- стягнути з Селянського (фермерського) господарства Довженка Василя Миколайовича () на його користь : 11643,00 грн. заборгованості по орендній платі; 338,76 грн. 3% річних; 3459,18 грн. інфляційних втрат; 3789,79 грн. неустойки; 4465,80 грн. сплаченого судового збору, а всього 23696,53 грн.

В обгрунтування позову позивач вказав, що він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,1194 га, кадастровий номер :02:000:3006, розташованої на території Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області.

01 грудня 2015 року між ним та Селянським (фермерським) господарством Довженка Василя Миколайовича було укладено договір оренди землі, зареєстрований державним реєстратором Реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області Смалиусом В.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.12.2015 року за номером запису про інше речове право 12379249, за яким він передав Селянському (фермерському) господарству Довженка Василя Миколайовича в оренду належну йому земельну ділянку строком на 10 років.

За умовами договору оренди землі орендар зобов`язався сплачувати йому орендну плату у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на дату підписання вказаного договору, тобто 3881,00 грн., з якої вираховується податок згідно діючих на момент розрахунку ставок податку визначених Податковим кодексом України, за кожен рік оренди, не пізніше 31 грудня поточного року.

Проте, відповідач належним чином умови договору щодо своєчасності виплати орендної плати не виконує. Орендна плата за користування на умовах договору оренди землі за 2019-2021 роки йому не виплачена. До ого ж ніякої продукції чи послуг в рахунок орендної плати за 2019-2021 роки він від відповідача не отримував.

У зв`язку з несплатою відповідачем орендної плати за договором оренди землі від 01.12.2015 року, виникла заборгованість з орендної плати за 2019 рік - у розмірі 3881,00 грн., за 2020 рік 3881,00 грн., за 2021 рік 3881,00 грн., всього 11643,00 грн.

Крім того, з інформаційної довідки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно йому стало відомо про те, що між ним, від імені якого як від власника/орендодавця діяв ОСОБА_2 , на підставі довіреності посвідченої 27 травня 2020 року приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Котляренком Ю.І., та Селянським (фермерським) господарством Довженка Василя Миколайовича було підписано 28 травня 2020 року додаткову угоду до договору оренди землі № б/н від 01.12.2015 року реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 05, кадастровий номер: :02:000:3006, зареєстрована 13 листопада 2021 року приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Котляренком Ю.І. (за індексним номером 61571153, номер запису про речове право 12379249), якою термін дії вище вказаного договору оренди землі укладено на строк 49 років, дата закінчення дії 01.12.2064, з правом автоматичним продовженням дії договору, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду).

Про підписання вказаної додаткової угоди до договору оренди землі він не був попереджений жодним чином та з умовами передачі належної йому земельної ділянки в оренду на строк 49 років він категорично не згоден. Вважає, що ОСОБА_2 , який підписав додаткову угоду 28 травня 2020 року, від його імені як орендодавця, вчинив цей правочин в інтересах орендаря Селянського (фермерського) господарства Довженка Василя Миколайовича на вкрай невигідних для нього умовах, оскільки ОСОБА_2 є близьким родичем сином голови Селянського (фермерського) господарства Довженка Василя Миколайовича.

Посилаючись на те, що відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав, орендну плату за 2019-2021 роки йому не сплатив, позивач просить через істотне порушення відповідачем умов договору, а саме систематичної несплати орендної плати, розірвати договір оренди землі від 01 грудня 2015 року та укладену до нього додаткову угоду, повернути йому вище вказану земельну ділянку та, у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України, стягнути з Селянського (фермерського) господарства Довженка Василя Миколайовича на його користь 11643,00 грн заборгованості по орендній платі, 338,76 грн 3% річних, 3459,18 грн інфляційних втрат, 3789,79 грн неустойки, а також 4465,80 грн сплаченого судового збору, всього 23696,53 грн.

Також, разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони Селянському (фермерському) господарству Довженка Василя Миколайовича та будь-яким фізичним особам, юридичним особам, фізичним особам-підприємцям на підставі правочину або іншим способом вчиняти будь-які дії, пов"язані з державною реєстрацією прав щодо земельної ділянки площею 6,1194 га, кадастровий номер :02:000:3006, яка розташована на території Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту, яка належить ОСОБА_1 , відчуженням зазначеної земельної ділянки, передачею її у заставу, оренду, суборенду, емфітевзис, користування іншими особами - до закінчення розгляду судом справи (набрання рішенням суду законної сили, закриття провадження у справі) (том 1 а.с.26-28).

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2022 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено частково; заборонено Селянському (фермерському) господарству Довженка Василя Миколайовича на підставі правочину або іншим способом вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав щодо земельної ділянки площею 6,1194 га, кадастровий номер :02:000:3006, яка розташована на території Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту, яка належить ОСОБА_1 , в тому числі передання в суборенду, оренду, емфітевзис, користування іншими особами; в задоволенні решти вимог заяви відмовлено (том 1 а.с.30-34).

Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2022 (головуючий суддя Соловйов О.В.) прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання (том 1 а.с.38-39).

19.12.2022 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що з боку Селянського (фермерського) господарства Довженка Василя Миколайовича не було допущено жодних порушень прав позивача на отримання визначеного договором оренди землі від 01.12.2015 року розміру орендної плати. Як вказує сам позивач у позові, ним за його власною ініціативою 27.05.2020 було видано нотаріально посвідчену довіреність на вирішення усіх питань, що стосуються належної йому спірної земельної ділянки. Вказаною довіреністю позивач уповноважив низку осіб, в тому числі ОСОБА_2 , укладати щодо названої у довіреності земельної ділянки широке коло договорів, включаючи договори оренди. Також вказаною довіреністю довіреним особам позивачем прямо надано право отримання належних позивачу за укладеними щодо його земельної ділянки договорами грошових коштів або іншого майна. На протязі 2019-2021 років позивач жодного разу до каси СФГ ОСОБА_3 не прибував, про наявність у нього банківського рахунку не повідомив, не зважаючи на направлення на його адресу господарством повідомлень з даного приводу. Зважаючи на таку системну поведінку позивача, яка полягала у не вчиненні ним протягом тривалого часу дій для отримання належного йому за договором оренди, а також на видачу ним нотаріально посвідченої довіреності на ім`я ОСОБА_2 , СФГ Довженка В.М. прийняло рішення здійснити виконання свого зобов`язання зі сплати орендної плати на користь позивача не йому особисто, а Довженко М.В. як довіреній особі позивача, що законом та умовами договору оренди землі не заборонено. Так, 29.05.2020 року представнику позивача було передано орендну плату у розмірі 3124,20 грн. у натуральній формі (у формі зерна пшениці у кількості 1115 кг) за 2019 рік; 22.09.2020 у розмірі 3124,00 грн. у натуральній формі (у формі зерна кукурудзи у кількості 962 кг) за 2020 рік; 14.09.2021 у розмірі 3124,20 грн. у натуральній формі (у формі зерна пшениці у кількості 895 кг) за 2021 рік; 16.09.2022 у розмірі 5090,01 грн. у розмірі збільшеному згідно додаткової угоди №1, у натуральній формі (у формі зерна пшениці у кількості 2036 кг) за 2022 рік. Виплата орендної плати саме у натуральній формі здійснена з огляду на те, що саме у такій формі вона сплачувалася позивачу у попередні роки за його проханням. Тобто, станом на день звернення позивачем до суду з вказаним позовом, жодної заборгованості зі сплати орендної плати на спірну земельну ділянку немає, зобов`язання зі сплати орендної плати з боку СФГ Довженка В.М., відповідно до вимог ст.526, 527 ЦК України, належно виконано. Крім того, з боку СФГ Довженка В.М. виконано і визначене Податковим кодексом України зобов`язання зі сплати до бюджету визначених законодавством обов`язкових платежів, що нараховуються на суму орендної плати. Наведене вказує на безпідставність позовних вимог позивача не лише щодо стягнення заборгованості з орендної плати та нарахувань на неї, а й щодо розірвання договору оренди землі, оскільки факт систематичного невиконання з боку СФГ ОСОБА_3 свого обов`язку зі сплати орендної плати відсутній. Також вважають безпідставними доводи позивача щодо неправомірності укладення 28.05.2020 додаткової угоди № 1 до договору оренди землі від 01.12.2015, оскільки така була укладена від імені позивача його довіреною особою Довженком М.В., який діяв на підставі відповідної виданої на його ім`я позивачем нотаріально посвідченої довіреності. Вважають, що укладена представником в інтересах позивача додаткова угода має лише позитивні наслідки для позивача, оскільки призвела до істотного (майже у два рази) збільшення розміру орендної плати (том 1 а.с.52-53).

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 01.03.2023 (головуючий суддя Соловйов О.В.) задоволено клопотання позивача про витребування доказів; витребувано у Селянського (фермерського) господарства Довженка Василя Миколайовича:оригінали накладних № 7/9 від 22 вересня 2020 року, № 3/9 від 14 вересня 2021 року, та № 1/9 від 16 вересня 2022 року; належним чином завірені копії документів які є невід`ємною частиною договору оренди землі № б/н від 01 грудня 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством Довженка Василя Миколайовича, а саме план або схеми земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки з віображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), акт приймання-передачі об"єкта оренди, проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених законом (том 1 а.с. 136-138).

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 21.03.2023 (головуючий суддя Соловйов О.В.) закрито підготовче провадження усправі та призначено її до судового розгляду по суті (том 1 а.с.159-160).

Розпорядженням керівника апарату Олександрівського районного суду Кіровоградської області № 134 від 01.05.2023 у зв`язку із достроковим закінченням відрядження судді Снігурівського районного суду Миколаївської області Соловйова О.В. до Олександрівського районного суду Кіровоградської області з 01.05.2023, проведено повторний автоматичний розподіл даної справи (том 1 а.с. 178).

25.05.2023 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Максимовича І.В. та передано матеріали справи на розгляд (том 1 а.с.181).

Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області Максимовича І.В. від 08.06.2023 дану справу, враховуючи вимоги ч.2 ст. 213, ч.11, 12 ст. 33 ЦПК України, прийнято до свого провадження та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання (том 1 а.с.182).

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 06.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (том 1 а.с.202-203).

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.10.2024 відмовлено у задоволені клопотання представника відповідача Пушкарьова Д.Є. про зупинення провадження у даній справі (том 2 а.с. 38-39).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з обгрунтувань зазначених у позові,просив задовольнити.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити. Також пояснив, що надавав довіреність щодо укладення договорів, в тому і числі іншої земельної ділянки площею 2 га, яку в подальшому передав відповідачу в рахунок орендної плати. Коли почав недоотримувати орендну плату, встановив, що була укладена додаткова угода. У нотаріуса йому не було належно роз`яснено наслідки видачі довіреності. Він би не надавав таку довіреність, оскільки не бажав передачі в оренду земельної ділянки на 49 років, маючи власних дітей. Довіреність надавав виключно для збирання документів для продажу іншої земельної ділянки. А тому звернувся до суду з даним позовом. Щодо отримання орендної плати у натуральній формі не повідомлявся. Щодо наданих відповідачем накладних про видачу орендної плати в натуральній формі має сумніви щодо їх дійсності. Однак встановити їх дійсність неможливо, оскільки оригінали накладних були втрачені, експертизу провести не можливо. Під час допиту як свідка, вказав, що орендну плату взагалі не отримував з моменту укладення договору оренди (2015). Довіреність посвідчувалася, оскільки у нього з ОСОБА_3 була домовленість, за якою він продає останньому земельну ділянку. Тому з метою зібрання відповідних документів посвідчив довіреність. Того ж дня продав ОСОБА_4 земельну ділянку площею 2 га, за яку до цього часу не отримав кошти. Зміст довіреності не читав, довірився нотаріусу, який роз`яснив йому, що вона посвідчується для збирання документів. Довіреність підписував він. У нього об`єктивно була можливість ознайомитися з текстом довіреності, проте він її не читав, оскільки довіряв Довженку, який є його дядьком. Коли дізнався, що від його імені укладено додаткову угоду на оренду землі на 49 років, зрозумів, що його вводять в оману та скасував довіреність (у 2021 році). Зі скаргами на дії нотаріуса ніде не звертався, оскільки спір має з СФГ «Довженко». Не включав до позову вимоги щодо несплати орендної плати з 2015 року, оскільки йому роз`яснив адвокат, що має право на спір за останні три роки. Коли укладав договір оренди в 2015 році, на той час це відповідало його інтересам. Він знав, що згідно договору є різні види виплати оренди у грошовій та натуральній формі. У письмові формі до господарства з приводу виплати орендної плати не звертався, оскільки не бачив у цьому сенсу так як мав добрі стосунки з дядьком. Не гадав, що буде позиватися на дядька до суду. ОСОБА_5 є дружиною його дядька, ОСОБА_2 його двоюрідний брат. Стосунки між ними до моменту звернення до суду були добрі, на даний час вони не спілкуються. ОСОБА_2 не повідомляв його що від його імені щось отримував в рахунок орендної плати згідно довіреності. Від нотаріуса не отримував жодного повідомлення щодо отримання орендної плати, дізнався про них у судовому засіданні. Довіреність відізвав у 2022 році.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з обгрунтувань зазначених у відзиві.

У судовому засіданні також було допитано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що знає позивача, який є його двоюрідним братом по батьківській лінії. Стосунки між ними були нормальні, останнім часом (з 2022 року) припинилися. ОСОБА_3 є його батьком, головою та засновником ФГ «Довженко». З приводу укладення договору оренди землі між позивачем та СФГ «Довженко» йому нічого не відомо, оскільки він був укладений в 2015 році і він на той час не працював в господарстві. З приводу укладення додаткової угоди пояснив, що до нього зателефонував позивач та повідомив про необхідність явки до нотаріуса в смт. Олександрівка, до ОСОБА_7 . Це було в травні 2020. Позивач вказав, що домовився з головою господарства та якому хоче видати доручення та включити також його і його матір виконавцями по дорученню, а також передасть додаткову угоду для підпису. Доручення стосувалося розпорядження земельними ділянками, в тому числі відносно ділянки, що здійснюється даний судовий розгляд. Вони на той час нормально спілкувалися, і він не став відмовляти позивачу. Доручення видавалося на них трьох голову СФГ, його та його матір. Ініціатором посвідчення довіреності на трьох осіб був позивач. Знає, що вони (позивач та голова СФГ) домовилися про укладення додаткової угоди з метою внесення змін до договору оренди щодо строків його дії у сторону збільшення, а також відсоткової ставки по орендній платі. Позивач також казав, що передасть у нотаріуса додаткову угоду голові господарства. Позивач попросив, щоб він (свідок) вивчив текст додаткової угоди і підписав його, а з батьком про все домовився з приводу умов додаткової угоди. Також позивач просив забрати орендну плату у вигляді зерна. Він підписав додаткову угоду як представник позивача по довіреності. Примірник угоди на зберігання він собі не брав, а один примірник угоди вже підписаний ОСОБА_4 взяв Маньковському та передав потім коли зустрілися в Лелеківці, в руки. Розписку в останнього не просив, оскільки не міг передбачити, що будуть якісь негативні наслідки, просто передав документ в руки. Також позивач просив його забрати орендну плату у вигляді зерна, а він потім по можливості приїде та забере. Вперше це було в травні 2020 року (за 2019 рік), потім у вересні 2020 (за 2020 рік), у вересні 2021 (за 2021) та 16.09.2022 (за 2022). Щодо 2023 року голова господарства його повідомив що довіреність недійсна і орендна плата буде виплачена на депозит нотаріуса. Коли він зідзвонювався з Маньковським, то зберігав орендну плату (зерно). ОСОБА_8 казав що приїде забере, а йому воно не мішало та лежало, не зручностей не створювало. Після подачі позову позивач ухилявся від отримання орендної плати. І він, розуміючи, що до нього можуть виникнути питання щодо орендної плати, особисто надіслав листа позивачу щодо отримання зерна. Позивач надіслав йому відповідь. Однак, позивач для отримання орендної плати не з`явився. При передачі зерна від господарства він підписувався у накладних про отримання. На початку війни були переживання щодо втрати документів у господарстві, тому вантажили їх та перевозили в більш безпечні місця, але частина документів була втрачена. Частину документів вдалося відновити. В податковій дізналися про можливість видачі дублікатів накладних. Він розписувався в дублікатах накладних. Зерно позивача зберігається по АДРЕСА_1 . Допомагав у перевезенні Навроцький. Врожай зерна збирається (у період до вересня) та роздається людям. На склад надходить зерно свіжого врожаю. Довіреність і додаткова угода підписувалися не в один день. Довіреність підписали у нотаріуса та один її примірник забрав голова господарства ОСОБА_3 , іншу позивач. Проект додаткової угоди позивач надав голові господарства. Підпис у дублікатах накладних поставлений ним.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що працював у СФГ «Довженка В.М.» водієм на вантажному автомобілі (ГАЗ) та трактористом. Також він є пайовиком даного СФГ. Орендна плата в господарстві зазвичай виплачується у натуральній формі зерном (пшеницею, кукурудзою, насінням). Зерно люди забирали особисто (хто мав транспорт) та розвозили, оскільки не кожен має чим привести. Йому також привозив ОСОБА_9 (брат позивача). Він розвозив газоном, зерно було насипом. Інші люди брали насипом та набирали в мішки. Пам`ятає, що возив трактором Т150 кукурудзу від комбайна, і ОСОБА_10 дав вказівку відвести також зерно до них у двір для ОСОБА_1 (позивача), яке той повинен був забрати. ОСОБА_10 відкрив ворота, він заїхав у двір, скинув зерно та поїхав. Це було наприкінці вересня, 3-4 роки тому. Коля це ОСОБА_2 . Зерно було в мішках, білих, кількість вказати не може. Привозив 2-3 рази, тільки в мішках.

Заслухавши пояснення сторін, свідка та дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,1194 га, кадастровий номер :02:000:3006, розташована на території Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_2 від 01.06.2015, зареєстрованого в Дежавному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.06.2015 за номером запису про право власності 9867895, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №287920254 від 02.12.2021 (том 1 а.с.11-12).

Відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної документації від 12.07.2022, нормативно грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки складає 126459,97 грн. (том 1 а.с.13).

01.12.2015 року між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством Довженка Василя Миколайовича був укладений договір оренди землі №б/н зазначеної земельної ділянки строком на 10 років, який 04.12.2015 зареєстровано державним реєстратором Реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області Смалиусом В.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про інше речове право №12379249 (том 1 а.с.11-12, 14-15, 20-21, 131-132, 155-157).

Відповідно до п. 1, 2, 4, 7 Договору оренди, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить орендодавцю на підставі правовстановлюючих документів, кадастровий номер :02:000:3006, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Олександрівський район, Підлісненська сільська рада, за межами населеного пункту, площею 6,1194 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату підписання цього договору становить 129364 грн.; договір укладено на строк 10 років з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою.

Пунктами 8, 9, 10 Договору оренди, сторони погодили що, річна плата за оренду (орендна плата) за даним договором становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на дату підписання цього договору, тобто 3881,00 грн, з якої вираховується податок згідно діючих на момент розрахунку ставок податку визначених Податковим кодексом України. Орендар виплачує орендну плату у строки, обумовлені цим договором, в грошовій формі, шляхом виплати орендної плати через касу, або її безготівкового переказу за реквізитами, зазначеними у відповідній заяві орендодавця, або в одній із визначених законом інших форм (чи поєднанні різних форм) за додатковим погодженням сторін на момент здійснення виплат: натуральною формою, яка здійснюється шляхом передачі сільськогосподарської продукції чи товарів у кількості, пропорційній їх погодженій сторонами ціні до розміру орендної плати у грошовій формі погодженням цієї форми орендної плати (виду товарів чи продукції, кількості, ціни, тощо) є оформлення та підписання сторонами актів приймання-передачі та/або товарних (товаротранспортних) накладних; відробітковою формою, яка здійснюється шляхом надання орендодавцеві послуг або робіт вартістю погодженою сторонами в рахунок сплати орендної плати у грошовій формі, при цьому види, обсяги, строки і місце надання послуг та виконання робіт визначаються в актах приймання-передачі виконаних робіт чи наданих послуг, підписання яких сторонами і є додатковим погодженням. Орендна плата за рік вноситься не пізніше 31 грудня поточного року (кінцевий термін розрахунку), за умови дотримання вимог, передбачених п. 11 цього договору.

28.05.2020 між представником орендодавця ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Котляренком Ю.І. 27.05.2020 та зареєстрованої в реєстрі за номером 378, від імені орендодавця ОСОБА_1 та орендарем Селянським (фермерським) господарством «Довженка Василя Миколайовича» в особі голови Довженка Василя Миколайовича, за взаємною домовленістю було підписано додаткову угоду № 1 до договору оренди землі №б/н від 01.12.2015 р. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 05, кадастровий номер: :02:000:3006, яку зареєстровано 13.11.2021 приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Котляренком Ю.І. за індексним номером 61571153, номер запису про речове право 12379249, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №316138751 від 28.11.2022 (том 1 а.с.16, 20-21, 133).

За умовами вищевказаної додаткової угоди №1 від 28.05.2020:

«1. Внести зміни до договору оренди землі від 01.12.2015 №б/н виклавши в новій редакції перше речення п.7 розділу «Строк дії договору», а саме: «7. Договір укладено на строк 49 років з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою.»

2. Внести зміни до Договору оренди землі від 01.12.2015 №б/н, а саме в розділі «Строк дії договору», після пункту 7, додати пункт 7.1, а саме:

«7.1. Даний Договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей Договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням Договору вважається поновлення Договору без вчинення сторонами Договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення Договору. Вчинення інших дій сторонами Договору для його поновлення не вимагається. Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніше як за місяць до дати закінчення дії такого Договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення Договору.

У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення Договору до дати закінчення дії такого Договору після настання відповідної дати закінчення дії Договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк».

3. Внести зміни до Договору оренди землі від 01.12.2015 року №б/н виклавши в новій редакції п.8 розділу «Орендна плата», а саме:

«8. Річна плата за оренду (Орендна плата) за даним Договором становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на дату підписання цієї додаткової угоди, тобто 6323 гривень, з якої вираховується податок згідно діючих на момент розрахунку ставок податку визначених Податковим кодексом України».»

Правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем, регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК Цукраїни, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

У відповідності до п.а, ґ ч.1, ч. 2 ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право, зокрема, передавати її в оренду ;) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

За змістом ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.

Згідно зі ст. 31 вказаного Закону, договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Положеннями статей 24, 25 Закону України "Про оренду землі" визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку. Орендар, у свою чергу, має право, зокрема, самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди; своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Водночас, згідно п.д) ч. 1 ст. 141 ЗК України, однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до ст.ст.13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати за земельну ділянку у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки, є підставою для розірвання такого договору.

Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Вищезазначені положення закону вимагають систематичної (два і більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 06.03.2019 року у справі №183/262/17, провадження №61-41932сво18.

Згідно постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 року у справі №183/262/17 (провадження №61-41932сво18) «у пункті «д» ч.1 ст.141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).

При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

А, відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З досліджених доказів встановлено, що Селянське (фермерське) господарство Довженка Василя Миколайовича відповідно до договору оренди землі від 01.12.2015 прийняло у ОСОБА_1 у строкове платне користування земельну ділянку, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,1194 га, кадастровий номер :02:000:3006, розташованої на території Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, строком на 10 років зі сплатою орендної плати в розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки на дату підписання цього договору, тобто 3881,00 грн., з якої вираховується податок згідно діючих на момент розрахунку ставок податку визначених Податковим кодексом України, й сплачується не пізніше 31 грудня поточного року, та згідно додаткової угоди №1 від 28.05.2020 до вказаного договору оренди землі строк дії договору продовжено на строк 49 років.

Право оренди належної позивачу земельної ділянки було зареєстровано за відповідачем у відповідному державному реєстрі.

Згідно п. 29 Договору оренди передбачено, що його дія припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу орендодавця унаслідок прострочення сплати орендарем орендної плати понад три місяці після кінцевого терміну розрахунку з вини орендаря, та на вимогу орендаря внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивач, як на підставу розірвання договору оренди, посилається на систематичну несплату відповідачем орендної плати за 2019-2021 роки.

При цьому, 27.05.2020 ОСОБА_1 було підписано довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Котляренком Ю.І. та зареєстрована в реєстрі за №378, якою він, будучи обізнаний із загальними вимогами, додержавння яких є необхідним для чинності правочину, усвідомлюючи значення своїх дій та згідно із своїм вільним волевиявленням, котре повністю відповідає його внутрішній волі як учасника цього правочину, володіючи українською мовою, що дає йому можливість спілкуватися із представником та з нотаріусом без бедь-яких мовних обмежень, відповідно до вимог та на виконання ст.ст. 244, 1107 Цивільного кодексу України на підставі укладеного з повіреним усного договору доручення, уповноважив, зокрема Довженка Миколу Васильовича (який має право діяти незалежно від інших уповноважених), бути його представником при вирішенні будь-яких питань, що стосуватимуться його як власника, зокрема, земельної ділянки площею 6,1194 га, кадастровий номер :02:000:3006, розташованої на території Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, в тому числі з приводу замовлення та одержання всіх документів, необхідних для розпорядження земельними ділянками, отримання орендної плати за їхнє користування (том 1 а.с.54, 117).

Вказаною довіреністю позивач уповноважив, зокрема, ОСОБА_2 , укладати договори купівлі-продажу, емфітевзису, оренди, міни (міняти, обмінювати) вищевказану земельну ділянку на будь-які інші земельні ділянки на умовах на його власний розсуд. Також вказаною довіреністю довіреній особі ( ОСОБА_2 ) позивачем прямо надано право отримання належних позивачу за укладеними договорами гроші; одержати належний йому примірник договору та/або його копію, інші документи, вносити зміни до цих договорів; підписувати документи в межах наданих повноважень, а також вчиняти всі інші юридично значимі дії, пов`язані з виконанням цієї довіреності.

Як вказано у наведених вище пунктах 8-10 Договору оренди, отримання позивачем як орендодавцем орендної плати можливе або у разі його особистої явки до каси господарства, або у разі наявності у нього банківського рахунку (банківських реквізитів) для безготівкового переказу коштів.

Відповідач направляв на адресу позивача повідомлення про необхідність з`явитися до каси Селянського (фермерського) господарства Довженка Василя Миколайовича для отримання орендної плати або надати відповідну заяву про виплату орендної плати в безготівковій формі із зазначенням банківських реквізитів. Рекомендований лист від 25.06.2022 був отриманий позивачем 29.02.2022, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення. Цінний лист від 17.11.2022 позивачем отриманий не був та повернувся до відправника з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (том 1 а.с.55-59).

У зв`язку з чим, на підставі нотаріально посвідченої довіреності виданої позивачем на ім`я ОСОБА_2 , Селянське (фермерське) господарство Довженка Василя Миколайовича здійснив виконання свого зобов`язання зі сплати орендної плати на користь позивача не йому особисто, а ОСОБА_2 , як довіреній особі позивача, що законом та умовами договору оренди землі не заборонено (том 1 а.с. 60-61, 149-151).

А саме, 29.05.2020 згідно копії накладної № 4/5 Маньковському В.І. через ОСОБА_2 за довіреністю було видано орендну плату за 2019 за земельну ділянку :02:000:3006 у розмірі 3124,20 грн. у натуральній формі (у формі зерна пшениці у кількості 1115 кг).

22.09.2020 згідно накладної № 7/9 (дублікату) ОСОБА_1 через ОСОБА_2 за довіреністю було видано орендну плату за 2020 за земельну ділянку :02:000:3006 у розмірі 3124,20 грн. у натуральній формі (у формі зерна кукурудзи у кількості 962 кг).

14.09.2021 згідно накладної № 3/9 (дублікату) ОСОБА_1 через ОСОБА_2 за довіреністю було видано орендну плату за 2021 за земельну ділянку :02:000:3006 у розмірі 3124,20 грн. у натуральній формі (у формі зерна пшениці у кількості 895 кг).

16.09.2022 згідно накладної № 1/9 (дублікату) ОСОБА_1 через ОСОБА_2 за довіреністю було видано орендну плату за 2022 за земельну ділянку :02:000:3006 у розмірі 5090,01 грн. (у розмірі збільшеному згідно додаткової угоди № 1) у натуральній формі (у формі зерна пшениці у кількості 2036 кг).

Щодо клопотання представника позивача про визнання про визнання вказаних ксерокопій та дублікатів накладних неналежними та недопустимими письмовими доказами, суд приходить до наступних висновків

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з преамбулою Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV, цей Закон визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону № 996-XIV, бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частин 1, 2 ст.9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо). Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

З наведеного вище вбачається, що норми Закону № 996-XIV регулюють відносини організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні. Вказані норми передбачають, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які повинні мати певні реквізити. Разом із тим указані норми не визначають, що обставини передачі товару можуть підтверджуватись тільки первинними документами, передбаченими Законом № 996-XIV.

Отже, такі обставини можуть підтверджуватись також іншими доказами.

За загальним правилом, у разі втрати або зіпсування документа суб`єкт, що видав такий документ, може видати його дублікат.

Дублікат повторно оформлений документ для використання замість втраченого чи пошкодженого оригіналу, який має аналогічну юридичну силу. При цьому дублікат має бути виготовлено на такому самому бланку підприємства (установи, організації), що й оригінал, та містити інформацію, ідентичну інформації в оригіналі.

Згідно з усталеною позицією Верховного Суду (наведеною, наприклад, у постанові Касаційного господарського суду від 29 січня 2020 року у справі № 916/922/19) визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, а отже, судам у розгляді справи належить досліджувати, крім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару (обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару в господарській діяльності покупця).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

Іншими словами, відсутність у сторін цього судового спору належним чином оформлених первинних документів, не усуває обов`язок позивача заперечувати проти доводів відповідача про здійснення спірних дій по сплаті орендної плати.

Цього позивачем у справі зроблено не було.

Крім того, суд враховуює, що зі сторони відповідача виконано і визначене Податковим кодексом України зобов`язання зі сплати до бюджету визначених законодавством обов`язкових платежів, що нараховуються на суму орендної плати, що підтверджується фактом відображення відповідних сум нарахувань та утримань у формі податків у звітності господарства, зокрема за форомою 1 ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку» за ІІІ квартал 2019 року і ІІІ квартал 2020 року, а також за формою додатку 4 ДФ «Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору» за ІІІ квартал 2021 року і ІІІ квартал 2022 року (том 1 а.с. 62-67).

Також, суд враховує й пояснення свідка ОСОБА_3 щодо отримання ним, як довіреною особою позивача, орендної плати за договором оренди у натуральній формі (зерном) та його зберігання, оскільки позивач відмовляється отримувати його.

За таких обставин, суд, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку у їх сукупності, приходить до висновку, що станом на день звернення позивачем до суду, заборгованість зі сплати орендної плати за оренду спірної земельної ділянки у відповідача відсутня.

Тобто, твердження позивача, що відповідачем не виконувався обов`язок щодо сплати орендної плати спростовується матеріалами справи та дослідженими доказами.

Позивачем не надано суду доказів істотного порушення відповідачем умов договору у виді систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, а тому позовні вимоги позивача про розірвання договору оренди землі, додаткової угоди та стягнення заборгованості по орендній платі, 3% річних, інфляційних втрат та неустойки не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду та у їх задоволенні слід відмовити.

Враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди землі, додаткової угоди та стягнення заборгованості по орендній платі, відповідно позовні вимоги щодо повернення земельної ділянки не можуть бути задоволені, як похідні.

Безпідставними є доводи позивача щодо неправомірності укладення 28 травня 2020 року додаткової угоди № 1 до договору оренди землі від 01.12.2015 року, оскільки така була укладена від його імені довіреною ним особою ОСОБА_2 , який діяв на підставі відповідної виданої на його ім`я позивачем нотаріально посвідченої довіреності.

Інші, наведені позивачем доводи в обґрунтування своєї позиції, не спростовують наведених висновків суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати слід віднести за його рахунок.

Відповідно до ч.9, 10 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Таким чином, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2022 (том 1 а.с.30-34) після набранням рішенням суду законної сили підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 158, 259, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства Довженка Василя Миколайовича в особі голови господарства Довженка Василя Миколайовича про розірвання договору оренди землі, додаткової угоди, повернення земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі відмовити.

У відповідності до вимог ч.9, 10 ст. 158 ЦПК України, після набрання законної сили рішенням суду скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2022.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу.

Повний текст судового рішення складено 27.02.2025.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Представник позивача: адвокат Антонов Антон Антонович (місце знаходження: АДРЕСА_3 , ордер серія ВА №1039452 від 28.11.2022).

Відповідач: Селянське (фермерське) господарство Довженка Василя Миколайовича в особі голови господарства Довженка Василя Миколайовича (місце знаходження: 27342, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Підлісне, вул. Івана Франка,13, ).

Представник відповідача: адвокат Пушкарьов Дмитро Євгенович (місце знаходження: 25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. В. Чорновола,21, ордер серія ВА №1043722 від 12.12.2022)

Суддя: І.В. Максимович