Справа № 214/8901/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Малаховської І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Лопушенко Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторінгс», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Виноградова Владислава Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Вірко Сергій Григорович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в порядку спрощеного позовного провадження без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу,-

Встановив:

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторінгс», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Виноградова Владислава Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Вірко Сергій Григорович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивач та його представник до зали судового засідання не з`явилися, від останнього до суду надійшло клопотання про призначення іншої дати судового засідання, в обґрунтування якого зазначає, що враховуючи перебування країни у режимі воєнного стану слід вкрай зважено підходити до прав осіб, стосовно яких розглядаються справи, не обмежувати свободи людини і громадянина, навмисно не скорочувати строки розгляду справ. Крім того, оскільки на час розгляду справи, у зв`язку із погіршенням стану його здоров`я, він перебуває на лікарняному (медичний висновок про непрацездатність направить згодом) і не зможе прийняти участь в судовому засіданні, враховуючи поважність обставини просить суд перенести судове засідання.

Відповідач та треті особи будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи до зали судового засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

Суд дослідивши матеріали справи та клопотання представника позивача зазначає наступне.

У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 5 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який станом на день розгляду справи триває.

Згідно з Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені (ст.12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Рада суддів України в п.1 Рішення № 9 від 24.02.2022 року звернула увагу усіх судів України на те, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється, а також ЦПК України не передбачає особливостей розгляду судових справ на період воєнного стану, не внесено змін, які б дозволяли суду відкладати судове засідання чи оголошувати в ньому перерву до закінчення дії воєнного стану.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Основними засадами судочинства відповідно до частини першої статті 129 Конституції України визначено, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно із положеннями ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Судом встановлено, що 07.08.2024 року, 07.10.2024 року, 26.11.2024 року та 20.01.2025 року представник позивача та позивач не з`являлись, представником позивача неоднократно заявлялись клопотання про призначення іншої дати судового розгляду з посиланням на перебування країни в режимі воєнного стану.

Враховуючи, що представником позивача протягом певного проміжку часу подавались однотипні клопотання підряд на дати судових засідань 07.08.2024 року, 07.10.2024 року, 26.11.2024 року та 20.01.2025 року про призначення іншої дати судового засідання з посиланням на режим воєнного стану, суд вбачає спрямованість дій представника позивача на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи, що є неприпустимим та може мати наслідком застосування вимог, передбачених ст. 44 ЦПК України.

Верховний Суд трактує зловживання як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення, що полягає у зловживанні процесуальними правами, за якого відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав, і визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав (ухвала ВС від 6.09.2018, справа №552/2378/17).

Процесуальні права та обов`язки учасників справи визначені ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України, зокрема, учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Водночас, учасник справи зобов`язаний: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у нього докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні й достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду, розглядаючи справу №552/2378/17, визначив зловживання, як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав.

Таким чином, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад цивільного судочинства.

Частиною 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що представником позивача подані чотири однотипних клопотання на дати судових засідань 07.08.2024 року, 07.10.2024 року, 26.11.2024 року та 20.01.2025 року про призначення іншої дати судового засідання, посилаючись на поважну причину неприбуття до суду військовий стан в країні, суд приходить до висновку, що представник позивача свідомо допускає зловживання своїми процесуальними правами при зверненні з позовом до суду, що суперечить завданням цивільного судочинства.

Згідно ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 43, 44, 223, 257, 353 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторінгс», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Виноградова Владислава Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Вірко Сергій Григорович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Б. Малаховська