Справа № 212/538/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Чайкіна І.Б., за участі секретаря судового засідання Крутиголови В.О., розглянувши відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі всіх осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року представник Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль (далі АТ Криворізька теплоцентраль)звернулась до суду із вказаною позовною заявою. Мотивуючи свою заяву тим, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , на квартиру відкрито особовий рахунок. Відповідачі не здійснюють оплату за отриману послугу централізованого опалення у період з листопада 2017 року по жовтень 2024 року, у зв`язку із чим виникла заборгованість. Позивач просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2017 року по 31 жовтня 2024 року у розмірі 29693,09 грн., плата за абонентське обслуговування становить 116,68 грн., а також у зв`язку із невиконанням відповідачами обов`язку щодо сплати заборгованості просить стягнути з них суму індексу інфляції у розмірі 5572,98 грн., 3% річних у розмірі 1927,99 грн. та пеню у розмірі 386,26 грн. та судовий збір.

Ухвалою суду від 24 січня 2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про застосування строку позовної давності, у якій зазначила, що період за який позивач просить стягнути заборгованість за сплати за постачання теплової енергії та нараховані інфляційні втрати та 3 % річних є з листопада 2017 року по жовтень 2024 року, натомість позивач звернувся до суду у січні 2025 року, з пропуском строку позовної давності. Просила застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у період з 01 листопада 2017 року по 16 січня 2022 року, а також стягнення за вказаний періо нарахованих інфляційних втрат, 3 % річних та відмовити у задоволенні позову у цій частині. Крім того, просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило. Відповідачем ОСОБА_1 надано заяву про відкладення розгляду справи, у якій просила відкласти розгляд справи на іншу дату, оскільки відповідач ОСОБА_2 на теперішній час перебуває у місцях позбавлення волі і позбавлений можливості ознайомитись з матеріали справи та подати будь-які заяви по суті чи з процесуальних питань.

Вирішуючи питання про відкладення розгляду справи, суд зазначає, що у відповідності до статті 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України, під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Частиною 1-2 статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 має право представляти інтереси ОСОБА_2 , тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача ОСОБА_1 від 03 березня 2025 року про відкладення судового засідання, оскільки остання не підтвердила відповідних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 року Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства Криворіжтепломережа до Державного підприємства Криворізька теплоцентраль до Державного підприємства Криворізька теплоцентраль передано об`єкти теплопостачання в Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста (а.с.11).

Відповідачі мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.29, 30).

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 перебуває на обслуговуванні у АТ Криворізька теплоцентраль, на квартиру відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на послуги централізованого опалення.

АТ Криворізька теплоцентраль по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. ст.67, 68, 162 Житлового Кодексу Українизобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15.

Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів Українивід 21липня2005року №630 (із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною першою ст.32 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений ст.19 Закону України Про теплопостачання.

Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до положень статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває на обслуговуванні у Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль, на який відкритий особовий рахунок на послуги централізованого опалення.

Відповідачі мають виконувати свої зобов`язання з оплати наданих послуг з централізованого опалення, проте відповідачі, як споживачі послуг теплопостачання не здійснювали своєчасно та в повному обсязі оплату за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з листопада 2017 року по жовтень 2024 року, за адресою: АДРЕСА_1 обліковується заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 29693,09 грн., плата за абонентське обслуговування за період з серпня 2022 року по жовтень 2024 року становить 116,68 грн. (а.с.21).

Вирішуючи заяву відповідача ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини 3, 4 статті 267 ЦК України).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість.

Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини 1,5 статті 261 ЦК України).

Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховується щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу.

Слід зауважити, що частиною 5 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 12, згідно з яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом першим Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 установлений карантин на всій території України з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020.

У подальшому зазначений строк неодноразово продовжувався Постановами Кабінету Міністрів України.

Тобто, з 12 березня 2020 року і до скасування карантину, строки позовної давності продовжені Законом.

Суд вважає, що з врахованням Перехідних положень ЦК України та підстави про необхідність обчислення строку позовної давності з березня 2017 року, а тому звертаючись із позовом у січні 2025 року позивачем не допущено пропуску строку позовної давності щодо заявлених позовних вимог у період з листопада 2017 по жовтень 2024 року. Крім того строк давності переривався здійсненням відповідачами часткової оплати за надані послуги.

Таким чином, з відповідачів підлягають стягненню заборгованість по оплаті за централізоване опалення за період з листопада 2017 року по жовтень 2024 року у розмірі 29693,09 грн., плата за абонентське обслуговування за період з серпня 2022 року по жовтень 2024 року становить 116,68 грн.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України.

Позивачем на підставі вимог ст.625 ЦК України заявлено до відшкодування суму інфляційних втрат, 3 % річних та пені, які також підлягають стягненню з відповідачів та становлять: інфляційні витрати у розмірі 5572,98 грн., 3% річних у розмірі 1927,99 грн., пеня у розмірі 386,26 грн. (а.с.22-23).

Статтею 141 ЦПК України визначено, що у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідачів підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн., а саме по 1514 грн. з кожного (3028 грн. / 2).

Керуючись ст.ст.4, 12, 81, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.525, 625, 901, 903 ЦК України, ЗУ Про теплопостачання, ст.ст.16, 20, 21, 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги, Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Криворізька теплоцентральсуму заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 листопада 2017 року по 31 жовтня 2024 року у розмірі 29693 гривні 09 копійок, плату за абонентське обслуговування у розмірі 116 гривень 68 копійок, суму індексу інфляції у розмірі 5572 гривні 98 копійок, 3 % річних у розмірі 1927 гривень 99 копійок, пеню у розмірі 386 гривень 26 копійок, а всього 37697 (тридцять сім тисяч шістсот дев`яносто сім) гривень.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль, , юридична адреса: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення, складено та підписано без проголошення 03 березня 2025 року.

Суддя: І. Б. Чайкін