Справа № 729/54/25
2/729/199/25 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

заочне

27 лютого 2025 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :

головуючої судді Булиги Н.О., секретаря Романченко С. С., з участю представника позивачки адвоката Фурсія С.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Бобровиці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Фурсія С. О., звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить виселити відповідача ОСОБА_2 , з належного їй житлового будинку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй, на підставі договору дарування земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку від 05.12.2024 року, належить житловий будинок по АДРЕСА_1 . У даному будинку на даний час ніхто не зареєстрований, проте в ньому проживає її мати ОСОБА_3 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_2 . Позивачка зазначає, що останнім часом, між ними почалися сварки, крім того, по факту вчинення домашнього насильства зі сторони ОСОБА_2 , неодноразово викликалися працівники поліції, якими були складені адміністративні матеріали стосовно останнього. На вимогу власниці будинку та її матері виселитися, ОСОБА_2 відмовляється.

Позивачка зазначає, що має намір відремонтувати вказаний житловий будинок та в подальшому його продати. Однак, відповідач відмовляється у добровільному порядку виселитися з житлового будинку та забрати своє майно, чим порушує права та законні інтереси позивачки як власника житлового будинку та створює перешкоди у користуванні та розпорядженні її власністю. Тому, ОСОБА_1 вимушена звертатися до суду та просить виселити відповідача ОСОБА_2 з належного їй житлового будинку.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з вказаних у позові підстав, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, заслухавши учасників справи, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що згідно договору дарування земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку від 05.12.2024 року та Витягу з Державного реєстру речових прав від 05.12.2024 року, ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,2200 га, кадастровий номер :02:000:0021, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою АДРЕСА_1 , з розташованим на ній житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами (а.с.7-9).

Відповідно до довідки № 32323 від 02.12.2024 року виданої відділом «ЦНАП» Бобровицької міської ради Чернігівської області, за адресою у АДРЕСА_1 , на даний час ніхто не зареєстрований (а.с.10).

Згідно даних паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 зареєстрований у АДРЕСА_2 (а.с.11-13).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що 05.12.2024 вона подарувала своїй доньці, позивачці, земельну ділянку та розташований на ній житловий будинок по АДРЕСА_1 . В цьому будинку проживає свідок та ОСОБА_2 , якому ОСОБА_3 дозволила проживати без оформлення будь-яких договорів, так як він робив деякий ремонт будинку. Проте, ОСОБА_2 почав зловживати спиртними напоями на грунті чого вчиняв сварки, домашнє насильство та наносив побої свідкові, на що неодноразово викликалися працівники поліції, якими були складені адміністративні матеріали стосовно відповідача. Також ОСОБА_2 притягувався до кримінальної відповідальності за нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 . Проте, він не зробив належних висновків та продовжує вчиняти протиправні дії щодо свідка та майна належного їй, а також пошкоджує житловий будинок (зриває замки, вибиває вікна). На вимогу власниці будинку добровільно виселитися, ОСОБА_2 не реагує, заходить в приміщення будинку, зриваючи замки, та поводить себе зухвало, пояснюючи, що він там мешкає. Також свідок зазначила, що заявлені відповідачем свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_2 вживають спиртні напої.

Відповідно до положень статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За приписами ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За ч.1., ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Оцінивши докази в сукупності, суд дійшов висновку, що доводи позивачки знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для повного задоволення позову.

У свою чергу відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували доводи позивачки.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки проживання відповідача в будинку належному позивачці, порушує її права на вільне володіння і розпорядження своїм майном, а тому є встановлені законом підстави для усунення перешкод позивачці в користуванні житловим будинком шляхом виселення відповідача без надання іншого житлового приміщення.

Також, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову на користь позивачки з відповідача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 280-284, 354 ЦПК України, ст. 316,321,391 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211, 20 гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення суду може бути переглянуте Бобровицьким районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачка - ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Суддя Бобровицького районного суду Н. О. Булига