Справа № 493/893/24
Провадження № 2/493/57/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Мясківської І.М.,

за участю секретаря Доскоч А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Печарський В.Д., звернувся до суду з позовом до Балтської міської ради Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

На обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що рідна бабуся позивача ОСОБА_2 (рідна мати матері позивача ОСОБА_3 ) мала право на земельну частку (пай), розміром 4,31 умовних кадастрових гектарів по КСП «Спілка Чернеченських господарів», розташовану на території Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно сертифікату на земельну частку (пай) ОД-03 № 0131373, виданого на підставі розпорядження Балтської РДА Одеської області від 30.04.1996 року № 224, про що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Спілка Чернеченських господарів» є запис № 373 від 10.07.1996 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після її смерті її донька (мати позивача) ОСОБА_4 , як спадкоємець за законом першої черги, відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР прийняла спадщину своєї матері, так як проживала з нею разом на день смерті, доглядала та поховала її, користувалась її особистими речами та предмети домашнього вжитку.

Однак за життя мати позивача ОСОБА_4 спадщину своєї матері ОСОБА_2 не оформила з невідомих причин.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 . Після її смерті позивач, як спадкоємець за законом першої черги, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв її спадщину, так як проживав разом з нею на день смерті.

Однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну частку (пай), прийняту нею у спадщину від її матері ОСОБА_2 через відсутність у позивача оригінала сертифіката на право на земельну частку (пай) спадкодавця.

Інших спадкоємців, які претендують на спадщину ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , немає.

Крім того, з`ясувалась невідповідність прізвища матері позивача « ОСОБА_5 » в її свідоцтві про смерть та прізвища позивача « ОСОБА_6 » в його паспорті.

Вказані вище обставини змусили позивача звернутись до суду.

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач представник Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника відповідача на підставі матеріалів справи.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, судом встановлено наступне.

Згідно довідки Балтської міської ради Одеської області № 04-30/811 від 27.05.2024 року, ОСОБА_2 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0131373 на земельну ділянку загальною площею 34,31 умовних кадастрових гектарів на території Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області, про що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Спілка Чернеченських господарів» є запис за № 373 від 10.07.1996 року.

Як вбачається з актового запису про смерть №19 від 04.05.1998 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки Старостинського округу №4 Балтської міської ради Одеської області № 109 від 20.05.2024 року, на день смерті ОСОБА_2 разом з нею проживала однією сім`єю та була зареєстрована з 1990 року її дочка ОСОБА_4 , яка здійснювала догляд за нею та провела поховання.

Родинні стосунки між ОСОБА_2 , та її дочкою ОСОБА_4 підтверджуються копією актового запису про народження останньої № 37 від 21.10.1935 року та копією актового запису про шлюб № 1 від 07.01.1960 року, з якого вбачається зміна прізвища з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_5 ».

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02.03.2017 року.

Згідно довідки Старостинського округу №4 Балтської міської ради Одеської області № 108 від 20.05.2024 року, на день смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею проживав однією сім`єю з 1974 року в АДРЕСА_1 , її син ОСОБА_1 , який здійснював за нею догляд та провів поховання.

Родинні стосунки між ОСОБА_4 та її сином ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29.08.1974 року, виданого на російській мові, із зазначенням прізвища позивача російською мовою « ОСОБА_8 ».

Відповідно до паспорту громадянина України НОМЕР_3 прізвище позивача українською мовою зазначено « ОСОБА_6 », російською « ОСОБА_8 ».

Листом № 291/01-16 від 03.05.2024 року, адресованого на ім`я позивача, нотаріус повідомила позивача, що на підставі п. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» неможливо видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку у зв`язку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів на вказане майно та роз`яснено право звернення до суду.

Втрата сертифіката на право на земельну частку (пай) серії пай) серії на ім`я ОСОБА_2 , підтверджується публікацією в Балтській районній газеті «Народна трибуна» № 21 (12611) від 01.06.2024 року.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не заводилася.

Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з наступного.

На час відкриття спадщини ОСОБА_2 , тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 , діяв Цивільний Кодекс Української РСР від 18.07.1963 року.

У статті 5 ЦК України визначені загальні правила дії актів цивільного законодавства в часі, за якою акти цивільного законодавства регулюють цивільні відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Певні особливості передбачені розділом «Прикінцеві та перехідні положення». Відповідно до п. 4 вказаного розділу щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення ЦК застосовуються до тих прав та обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Пункт 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК 2003 року встановлює, що правила книги шостої Цивільного Кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цього Кодексу.

В п.1 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленуму Верховного Суду України зазначається, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року.

ОСОБА_4 є спадкоємцем за законом першої черги, яка згідно з п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року, прийняла спадщину ОСОБА_2 , так як фактично вступила в управління (володіння) спадковим майном.

На час відкриття спадщини ОСОБА_4 , тобто на ІНФОРМАЦІЯ_2 , діє Цивільний Кодекс України від 2003 року.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, який згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину матері ОСОБА_4 , так як на день смерті матері проживав разом з нею за однією адресою, та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї.

Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до роз`яснень п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Після смерті матері позивач претендує на її спадщину, проте невідповідність прізвищ « ОСОБА_5 » - « ОСОБА_6 », внаслідок їх перекладу з російської мови, унеможливлює підтвердження родинного зв`язку між позивачем та його матір`ю.

Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які, суд виходить з того, що право спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Відповідно до ст.. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на майно, що увійшло до складу спадщини не є перешкодою для прийняття спадщини.

Беручи до уваги, наявність у позивача ОСОБА_1 права на спадкування після смерті своєї матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка свого часу успадкувала майно після смерті своєї матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняття позивачем спадщини у встановленому законом порядку, відсутності інших спадкоємців, які б виявили бажання прийняти спадщину, належність майна, щодо якого заявлені позовні вимоги, наявність мотивованої відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки вони є законними і обґрунтованими, не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб, обраний спосіб захисту відповідає вимогам закону та спрямований на захист спадкових прав позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 258-259, 263-265, 315, 354 ЦПК України, ст. ст. 16, 25, 328, 386, 1216, 1217, 1218, 1223, 1264, 1268, п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, ст. 549 ЦК УСРС 18.07.1963 року, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановивши, що ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за законом першої черги його матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) розміром 4,31 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату на земельну частку (пай) ОД-03 № 0131373 по КСП «Спілка Чернеченських господарів», розташовану на території Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області, прийняту нею у спадщину за законом першої черги від її матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СУДДЯ