ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2025 року м. Кропивницький

справа № 486/840/24

провадження № 22-ц/4809/276/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Чельник О. І.,

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Бравермана Владислава Олександровича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2024 року у складі судді Русіної А. А. і

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

В травні 2024 року Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути на свою користь 28 384 грн 50 коп шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 3 028 грн судового збору.

Позовна заява мотивована тим, що 23.09.2020 між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № ЕР-201333355. Забезпечений транспортний засіб - ВАЗ 210700-20 д. н. з. НОМЕР_1 .

01.05.2021 близько 16:00 години в с. Леонівка на а/д Київ-Знам`янка, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 210700-20 д. н. з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля KIA NIRO д. р. н. НОМЕР_2 .

Зіткнення відбулося в результаті порушення ОСОБА_1 п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Кагарлицького районного суду Київської області по адміністративній справі № 368/453/21 від 02.07.2021.

Матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля KIA NIRO д. р. н. НОМЕР_2 , складає 56 769 грн.

На підставі заяви потерпілого ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відшкодувала власнику транспортного засобу KIA NIRO д. р. н. НОМЕР_2 витрати на ремонт автомобіля в сумі 56 769 грн.

При укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого полісом № ЕР-201333355, страхувальнику ОСОБА_2 було надано знижку 50 % як пільговику.

Оскільки відповідач керував транспортним засобом з порушенням умов договору страхування, а саме, на відповідача не розповсюджується пільгове страхування транспортного засобу, позивач вважав, що має право регресної вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 50% від суми виплаченого страхового відшкодування у сумі 28 384,50 грн, а тому звернувся до суду з відповідним позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2024 року позов ПрАТ «УСК «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «УСК «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 28 384 грн 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що потерпілий ОСОБА_3 і страховик досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, що підтверджується заявою щодо досягнення згоди в частині розмірі та способу здійснення страхового відшкодування, а ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в передбаченому законом порядку здійснило виплату страхового відшкодування, тобто належним чином виконало свої зобов`язання відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-201333355.

Оскільки при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідченого страховим полісом № НОМЕР_3 , страхувальнику автомобіля ВАЗ 210700-20 д. н. з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 надано пільгу на оплату страхового платежу в розмірі 50%, що передбачена п. 13.2 ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», однак на час ДТП вказаним автомобілем керував відповідач ОСОБА_1 , якого визнано винним у цій дорожньо-транспортній пригоді та на якого не поширюється пільга у вигляді знижки щодо сплати страхового платежу, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Браверман В. О., який представляє інтереси ОСОБА_1 , просить скасувати рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2024 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулось до суду з позовом з пропуском трирічного строку позовної давності.

ОСОБА_1 судову повістку про виклик в судове засідання суду першої інстанції не отримував, тому не мав можливості скористатися своїм право на подання заяви про застосування строків позовної давності та подання відзиву на позов, що свідчить про те, що суд першої інстанції фактично позбавив позивача права на подання заяви про застосування позовної давності до ухвалення оскаржуваного рішення.

Крім того, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 56 769 грн за узгодженням з потерпілою стороною, при цьому, відповідачу не було надано можливість приймати участь в оцінці збитків і визначені розміру збитків від дорожньо-транспортної пригоди.

Відзив на апеляційну скаргу

Від ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, а рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2024 року залишити без змін.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки ціна позову становить 28 384 грн 50 коп, тобто менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму (станом на 01.01.2024 та на 01.01.2025 становить 90 840 грн), апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 23.09.2020 між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних траноспортних засобів № ЕР-201333355, забезпечений транспортний засіб ВАЗ 210700-20 д.р.н. НОМЕР_1 .

01.05.2021 близько 16:00 год. у с. Леонівка на а/д Київ-Знам`янка, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 210700-20 д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем КІА NIRO д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду, що спричинило механічне пошкодження транспортних засобів.

Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 02.07.2021 (справа № 368//453/21, провадження № 3/368/226/21) ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Від потерпілого ОСОБА_3 та правопорушника ОСОБА_1 03.05.2021 було відібрано пояснення стосовно страхового випадку 01.05.2021.

Актом огляду транспортного засобу від 07.05.2021 встановлено характер та об`єм пошкоджень транспортного засобу КІА NIRO д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до розрахунку № 117 від 17.05.2021 вартість відновленого ремонту транспортного засобу КІА NIRO д.н.з. НОМЕР_2 складає 59 369 грн.

Як вбачається з розрахунку суми страхового відшкодування на підставі розрахунку № 117 від 17.05.2021 сума страхового відшкодування становить 56 769 грн.

Між потерпілим ОСОБА_3 і ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було досягнуто згоди про розмір страхового відшкодування за пошкоджений в результаті ДТП транспортний засіб, який складає 56 769 грн.

За наслідками розгляду даної заяви було складено Страховий акт № 53 від 19.05.2021 на суму 56 769 грн.

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 56 769 грн, що підтверджується платіжним дорученням № ЗР048129 від 21.05.2021.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції конвенції про захист правлюдини та основоположнихсвобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Обґрунтовуючи підстави апеляційної скарги, відповідач посилався на те, що він не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в суді першої інстанції.

Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (частина перша статті 8 ЦПК України).

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частина другастатті 211 ЦПК України).

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статтей 128-130 ЦПК України.

Відповідно до положень частин 1-4 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка не є обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Згідно з ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Судова повістка, а увипадках, встановлених цим Кодексом,-разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (ч. 6 ст. 128 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні з підстави неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторонув умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Наприклад, Європейський суд з прав людини зазначив, що загальна концепція справедливого судового розгляду, яка охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу, вимагає, щоб особу, щодо якої порушено провадження, було поінформовано про цей факт. Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі із апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть упевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, inter alia, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свою позицію щодо кожного документа в матеріалах справи. Тому на національні суди може покладатися обов`язок з`ясувати, чи були судові повістки або інші документи завчасно отримані сторонами, та, у разі потреби, зафіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні (KHARCHENKO v.UKRAINE, № 37666/13, § 6, 7, ЄСПЛ, від 03 жовтня 2019 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Матеріалами справи підтверджується, що в травні 2024 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 1-2).

В позовній заяві позивач зазначив, що останнім відомим місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_1 .

З відповідей ВОМІРМП Управління з питань паспортизації, реєстрації та еміграції центрально-південного управління Державної міграційної служби та Рівнянської сільської ради вбачається, що місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 42-43).

Про судові засідання, призначені на 15 годину 30 хвилин 24 вересня 2024 року та на 13 годину 00 хвилин 17 жовтня 2024 року відповідач повідомлявся за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 45, 55), проте, доказів вручення судових повісток ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що про зазначені судові засідання відповідач повідомлявся через оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме (а. с. 48, 56).

Відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Враховуючи, що суду першої інстанції було відоме місце реєстрації відповідача, розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади про виклик в судове засідання ОСОБА_1 не свідчить про те, що він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21) зазначено, що: «обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання … є реалізацією однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства. Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Правильним по суті рішення є в тому випадку, коли воно відповідає вимогам законності й обґрунтованості, оскільки порушення останніх має наслідком зміну або скасування оскарженого судового рішення. Оскаржене судове рішення належить залишати без змін за наявності незначних порушень закону, які вже були усунені при розгляді справи, або ж таких, які можуть бути виправлені судом апеляційної інстанції. Правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань» стосується випадків, коли такі недоліки не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства».

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Тобто, розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Оскільки суд першої інстанції розглянув справу за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату час і місце розгляду справи, і останній обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, рішення суду підлягає обов`язковому скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом статей 1166, 1187 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п. 35.1 та п. 35.2 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», доказів проведення оплати ремонту автомобіля або доказів того, що на момент виплати відшкодування потерпілим вже виконано відновлювальний ремонт його автомобіля від потерпілого не вимагається для отримання страхового відшкодування.

У пункті 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик i потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування i не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності.

Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

Пунктом 38-1.1. статті 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону, при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Матеріалами справи підтверджується, що 23.09.2020 між ПрАТ «УСК «Княжа Выэнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних траноспортних засобів № ЕР-201333355, забезпечений транспортний засіб ВАЗ 210700-20 д.р.н. НОМЕР_1 (а. с. 6).

Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 02.07.2021 у справі № 368//453/21 (провадження № 3/368/226/21) ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн (а. с. 9).

Вказаним судовим рішенням встановлено, що 01.05.2021 близько 16:00 год. у с. Леонівка на а/д Київ-Знам`янка, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 210700-20 д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 12.1, 13.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем КІА NIRO д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду, що спричинило механічне пошкодження транспортних засобів.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Від потерпілого ОСОБА_3 та правопорушника ОСОБА_1 03.05.2021 було відібрано пояснення стосовно страхового випадку 01.05.2021 (а. с. 10-11, 12-13).

Актом огляду транспортного засобу від 07.05.2021 встановлено характер та об`єм пошкоджень транспортного засобу КІА NIRO д. н. з. НОМЕР_2 (а. с. 14-19).

Відповідно до розрахунку № 117 від 17.05.2021 вартість відновленого ремонту транспортного засобу КІА NIRO д. н. з. НОМЕР_2 складає 59 369 грн.

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування на підставі розрахунку № 117 від 17.05.2021 сума страхового відшкодування становить 56 769 грн (а. с. 21).

Між потерпілим ОСОБА_3 і ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було досягнуто згоди про розмір страхового відшкодування за пошкоджений в результаті ДТП транспортний засіб, який складає 56 769 грн (а. с. 22).

За наслідками розгляду даної заяви було складено Страховий акт № 53 від 19.05.2021 на суму 56 769 грн (а. с. 23).

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 56 769 грн, що підтверджується платіжним дорученням № ЗР048129 від 21.05.2021 (а. с. 24).

З аналізу викладеного вбачається, що потерпілий ОСОБА_3 і страховик досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, що підтверджується заявою щодо досягнення згоди в частині розмірі та способу здійснення страхового відшкодування, а ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в передбаченому законом порядку здійснило виплату страхового відшкодування, тобто, належним чином виконало свої зобов`язання відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-201333355.

Встановивши, що при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідченого страховим полісом № ЕР-201333355, страхувальнику автомобіля ВАЗ 210700-20 д. н. з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 надано пільгу на оплату страхового платежу в розмірі 50%, що передбачена п. 13.2 ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», однак на час ДТП вказаним автомобілем керував відповідач ОСОБА_1 , якого визнано винним у цій дорожньо-транспортній пригоді та на якого не поширюється пільга у вигляді знижки щодо сплати страхового платежу, суд пиходить до висновку про наявність підстав для покладення обов`язоку компенсувати позивачу 50% виплаченого страхового відшкодування в сумі 28 384,5 грн (50% від суми страхового відшкодування 56 769 грн).

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулось до суду з позовом з пропуском трирічного строку позовної давності.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції, внаслідок чого був позбавлений подати відповідну заяву про застосування позовної давності, вирішуючи питання про застосування до спірних правовідносин позовної давності, суд виходить з наступного.

Позовна давність є строком, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Вона обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 ЦК України та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (стаття 256, частина перша статті 260, частина третя статті 267 ЦК України).

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Порядок відліку позовної давності наведено в статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ІХ, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався та відмінено з 30 червня 2023 року постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651.

Законом України від 15 березня 2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України було доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Отже, строк позовної давності в силу положень пунктів 12, 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України продовжено на строк дії карантину та воєнного стану.

Матеріалами справи підтверджується, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 56 769 грн, що підтверджується платіжним дорученням № ЗР048129 від 21.05.2021 (а. с. 24).

Таким чином, оскільки страхове відшкодування потерпілій у ДТП особі виплачено ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 21 травня 2021 року, перебіг строку позовної давності необхідно обчислювати саме з цієї дати.

Враховуючи, що до суду з цим позовом позивач звернувся 17 червня 2024 року, а також те, що строк позовної давності в силу положень пунктів 12, 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України продовжено на строк дії карантину та воєнного стану, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» строк позовної давності не пропущено, а тому доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності не знайшли свого підтвердження.

Посилання ОСОБА_1 на те, що йому не було надано можливість приймати участь в оцінці збитків і визначені розміру збитків від дорожньо-транспортної пригоди, суд не бере до уваги, з огляду на те, що зазначений факт не впливає на правильність визначення вартості матеріального збитку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд першої інстанції, розглядаючи справу, допустив порушння норм процесуального права, що полягало в неповідомленні відповідача про дату, час та місце розгляду справи, проте, дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви.

Порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга адвоката Бравермана В. О., який представляє інтереси ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2024 року скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанці скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» підлягає стягненню 3 028 грн судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Бравермана Владислава Олександровича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» () 28 384 (двадцять вісім тисяч триста вісімдесят чотири) грн 50 коп шкоди, заподіяної внаслілок дорожньо-транспотрної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» () 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді С. М. Єгорова

О. І. Чельник