Справа № 549/38/25
Провадження № 2/549/70/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2025 року
Чорнухинський районний суд Полтавської області у складі
головуючої судді Василюк Т. М.
за участю секретаря судового засідання Давиденко Ю. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що 29 грудня 2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 був укладений Договір кредитної лінії №00-10749453 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до якого, відповідач отримала кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 4800 грн. на умовах, передбачених договором, який зобов`язався повернути до 28.01.2024, сплатити проценти за його користуванням та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
22.01.2024 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» було укладено договір факторингу № 22-01/2024, згідно якого до ТОВ «Макс Кредит» перейшли усі права вимоги до боржників, у тому числі й до відповідача договором кредитної лінії №00-10749453.
В подальшому, 16.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" уклали договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, у відповідності до умов якого ТОВ «Макс Кредит» передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК"ЕЙС» приймає належні ТОВ «Макс Кредит» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, датою відступлення права вимоги є день, в який сторони склали і підписали Акт приймання-передачі згідно з Додатком №3, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права вимоги. Відповідно до Акту приймання-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, до позивача перейшло право вимоги до боржників, в тому числі й за договором кредитної лінії № №00-10749453, укладеним 29.01.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 .
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не попередила. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надав.
Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Судом встановлено, що 29 грудня 2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 був укладений Договір кредитної лінії №00-10749453 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до якого, відповідач отримала кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 4800 грн. на умовах, передбачених договором, який зобов`язався повернути до 25.08.2024 , сплатити проценти за його користуванням та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», введення позичальником одноразового ідентифікатора є підписанням договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» свої зобов`язання за Договором кредитної лінії виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач порушив умови договору та своєчасно не вносив кошти для погашення заборгованості.
Після підписання договору ОСОБА_1 , 29.12.2023 ТОВ «Качай Гроші» ініціювало переказ коштів згідно договору №00-10749453 від 29.12.2023 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі Онлайн» на платіжну карту № НОМЕР_1 , що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Качай Гроші».
22.01.2024 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» було укладено договір факторингу № 22-01/2024, згідно якого до ТОВ «Макс Кредит» перейшли усі права вимоги до боржників, у тому числі й до відповідача договором кредитної лінії №00-10749453.
16.08.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» був укладений договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, на підставі якого, до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії №№00-10749453
Ухвалою від 27.01.2025 у АТ «КБ «Приват Банк» було витребувано виписку по картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в АТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , за період з 29.12.2023 до 03.01.2024.
На виконання ухвали від 27.01.2025 АТ «КБ «Приват Банк» повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_4
Також, АТ «КБ «Приват Банк» надало виписку по рахунку № НОМЕР_4 за період з 29.12.2023 до 03.01.2024, відповідно до якої 29.12.2023 року здійснено переказ коштів на суму 4800,00 грн. Інформація про платника відсутня. Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операції (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_4 та який знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 : НОМЕР_5 .
Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ТОВ «Качай Гроші» відступило ТОВ «Макс Кредит», а ТОВ «Макс кредит» ТОВ «ФК «ЕЙС» право вимоги за діючим кредитним договором, за яким у зв`язку із порушенням відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань перед ТОВ «Качай Гроші», визначених договором від 29 грудня 2023 року №00-10749453 щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк, утворилась заборгованість.
Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Однак, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979ц15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку щодо погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Відповідачем суду не надано доказів сплати кредитних коштів та нарахованих процентів за договором від 29 грудня 2023 року №00-10749453 на користь ТОВ « Качай Гроші».
Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом частини першої статті 615 ЦК України не припустима одностороння відмова від зобов`язання.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
Відповідачем факт отримання коштів не спростовано, доказів погашення кредитної заборгованості суду не надано, власного розрахунку заборгованості за кредитним договором не надано, не заявлено заперечень стосовно заміни кредитора у зобов`язанні.
Як вже зазначалось, між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» (22 січня 2024 року № 22-01/2024), а також між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» (16 серпня 2024 року № 1608024-МК/ЕЙС) було укладено договори відступлення права вимоги в тому числі за договором від 29 грудня 2023 року № 00-10749453, укладеним між ТОВ «Качай Гроші» та ОСОБА_1 .
Тобто до ТОВ «ФК «Ейс» перейшли права та обов`язки за договором від 29 грудня 2023 року № 00-10749453, позивач набув права вимоги щодо відповідача за кредитним договором.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.3 ст. 12, ч.ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами дослідженими судом в судовому засіданні, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог.
Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконує, отже позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.
Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги №2211/Е від 22.11.2024, укладеного з Адвокатським бюро «Тараненко та партнери», додаткова угода № 6 до договору про надання правничої допомоги №2211/Е від 22 листопада 2024 року, акт прийому передачі наданих послуг від 22.11.2024 на загальну суму 7000 грн..
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).
Враховуючи складність справи, яка є малозначною, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, що не є значними, розмір задоволених позовних вимог, суд, виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, вважає за можливе зменшити заявлені витрати на правничу допомогу до розміру 3 000 гривень, що відповідає засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги та підлягають стягненню з ОСОБА_1 .
Розподіл судових витрат суд здійснює в порядку, визначеному статтями 133, 137, 141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 ,. на користь позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» 2 422,00 грн витрат зі сплати судового збору та 3 000,00 грн витрат, пов`язаних з наданням відповідачеві правової допомоги.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 626,627, 806 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію», суд
ухвалив:
Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС», сплачений судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС», судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте Чорнухинським районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Т. М. Василюк