Справа №496/7252/24
Провадження №2/516/54/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 рокум.Теплодар

Теплодарський міський суд Одеської області у складі:

головуючої судді Ширінської О.Х.,

за участі секретаря Дарієнко М.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теплодар Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітнього сина.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 14.10.1995 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Маяківської сілської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис № 31.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 01.06.2023 року шлюб між ними було розірвано.

У шлюбі у них народилося троє дітей, двоє з яких є повнолітніми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також неповнолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на даний час проживає разом із нею.

Відповідач нікому не платить аліменти, інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків на утриманні немає.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення із позовом і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивачка уточнила заявлені позовні вимоги в частині стягнення аліментів у розмірі не меншому, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та підтримала їх. Заявлені позовні вимоги просила задовольнити з підстав, зазначених у позові. Заперечувала доводи відповідача щодо домовленості між ним та нею про проживання середнього сина ОСОБА_7 , 2003 р.н., з відповідачем. Після того як вони перестали жити однією родиною, всі діти жили разом із нею. Але згодом, її колишній чоловік та його рідня налаштували середнього сина проти неї і він вирішив жити із батьком. При цьому їй не давали можливості бачитись і спілкуватися із сином.

Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо задоволення заявлених позовних вимог та стверджував, що десять років виховує сам їхнього середнього сина ОСОБА_7 за домовленістю із позивачкою. Тому вважає, що він не повинен сплачувати аліменти на молодшого сина. Крім того, він є військовослужбовцем ЗСУ, має декілька поранень та контузій. На даний час проходить лікування, на що витрачається багато коштів. Визнав той факт, що його неповнолітній син ОСОБА_6 проживає разом із своєю матір`ю - позивачкою по справі, та знаходиться на її утриманні. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки він самостійно виховував середнього сина.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстрований 14.10.1995 року виконавчим комітетом Маяківськогої сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис № 31.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 01.06.2023 року шлюб між сторонами розірвано.

В шлюбі у сторін народилося троє дітей, двоє з яких на даний час є повнолітніми.

Позивачка і відповідач є батьками неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 . Свідоцтво зареєстроване Відділом реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області. Факт народження спільної дитини також визнаний сторонами.

На теперішній час дитина проживає разом із своєю матір`ю та перебуває на її утриманні, що визнав відповідач по справі.

Доводи відповідача щодо домовленостей з позивачкою про утримання ним їхнього спільного середнього сина ОСОБА_7 та через це відсутності у майбутньому аліментних претензій з боку позивачки відносно іншої неповнолітньої дитини, не знайшов підтвердження в судовому засіданні, не визнаний позивачкою і не підтверджений належними та допустимими доказами. Тому судом не приймаються до уваги.

Крім того, спільний син сторін по справі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вже давно є повнолітнім і, як пояснив відповідач, сам має мінливий дохід.

Як встановлено судом, у відповідача на даний час відсутні утриманці, як-то: неповнолітні діти, батьки похилого віку, які потребують догляду, відсутні аліментні зобов`язання.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги роз`яснення пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, враховуючи, що позивач займається вихованням неповнолітньої дитини, повністю утримує її, а відповідач недостатньо виконує свої зобов`язання по утриманню дитини, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення аліментів у відповідній частці від заробітку (доходу) .

Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у розмірі судового збору, що становить 1211, 20 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 229, 258-259, 263-268, 430 ЦПК України, ст. ст. 180-184, 191 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ) аліменти на утримання дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 11.11.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.)

Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 28.02.2025.

Суддя: О.Х. Ширінська