У Х В А Л А

про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення

28 лютого 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Майор Ю.В.

за участю:

заявника ОСОБА_1

приватного виконавця Роман Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в режимі відео конференції заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 308/15628/24 за скаргою ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються: приватний виконавець Роман Роман Михайлович, стягувач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «По Кошицькій» на постанови приватного виконавця Роман Романа Михайловича прийнятих у межах виконавчого провадження ВП №73613895 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про скасування процесуального документу,-

В С Т А Н О В И В:

07.02.2025 р. ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі № 308/15628/24 за скаргою ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються: приватний виконавець Роман Роман Михайлович, стягувач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «По Кошицькій» на постанови приватного виконавця Роман Романа Михайловича прийнятих у межах виконавчого провадження ВП №73613895 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про скасування процесуального документу.

В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення заявник зазначає, що 23.12.2024 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у цивільній справі №308/15628/24 скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець Роман Роман Михайлович, стягувач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «По Кошицькій» на рішення приватного виконавця Роман Романа Михайловича прийнятих у межах виконавчого провадження ВП №73613895 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про скасування процесуального документу - задоволено частково. Визнано неправомірною та скасовано постанову приватного виконавця Роман Романа Михайловича від 19 вересня 2024 р. про скасування процесуального документа у виконавчому провадженні №73613895. В решті вимог скарги - відмовлено.

Вказує, що на даний час ухвала суду приватним виконавцем не виконана. Ухвала суду є неповною і суд не вирішив всіх вимог, які розглядав. Задовольняючи подану нею скаргу суд не стягнув з приватного виконавця судовий збір, і не зобов`язав його усунути порушення, а тому на даний час приватний виконавець Роман Р.М. незаконно не виконує ухвалу суду, не зазначає в АСВП про скасування постанови від 19.09.2024 р.

З посиланням на викладене, на приписи ст. ст. 270, 451 ЦПК України просить суд винести додаткове рішення у формі ухвали з вищевикладених питань, в тому числі щодо зобов`язання приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника - повернути виконавчий документ стягувачу, припинити виконавчі дії у виконавчому провадженні №73613895 після повернення виконавчого документа стягувачу, позначити в АСВП відомості про повернення виконавчого документа стягувачу і скасування постанови від 19.09.2024 р.), стягнення з приватного виконавця Романа Р.М. судового збору; Роз`яснити приватному виконавцю Роману Р.М., що судові засідання відкладались і саме суд викликав його в судове засідання з порушенням строків розгляду справи і справа могла бути розглянута в двадцятиденний термін за відсутності сторін, явка яких не є обов`язковою, а незаконне вимагання приватним виконавцем з неї коштів за виклики його суддею в суд, а не нею - це кримінально каране діяння. Від сплати судового збору і судових витрат вона, як споживач, звільнена на всіх стадіях судового процесу, що підтверджено постановою Верховного Суду у цивільній справі №308/22432/23 від 11 грудня 2024 р.; Зобов`язати приватного виконавця подати звіт і повідомлення про виконання ухвали суду і додаткової ухвали суду.

21.02.2025 року від приватного виконавця Роман Р.М. надійшов відзив на заяву, згідно якого вважає таку заяву безпідставною , необґрунтованою та такою, що подана з порушенням норм процесуального та матеріального права. Вважає, що оскільки боржниця звільнена від сплати судового збору, отже підстав для стягнення з нього судового збору який ОСОБА_1 не сплачувала , не має. Зазначив, що ухвала суду про скасування постанови про скасування процесуального документа від 19.09.2024року, додатково скасування постанова не потребує. І в реєстрі АСВП немає механізму для скасування вищевказаної постанови і як зазначає суд: «.. лише керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини…».

Також вказав, що на його думку боржниця зловживає наданими процесуальними правами, та лише затягує час для ухилення від виконання рішення суду. У зв`язку з чим вважає заяву боржниці безпідставною та необгрунтованою.

З посиланням на викладене, просить суд відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 07.02.2025року щодо ухвалення додаткового рішення в повному обсязі.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 подану заяву про ухвалення додаткового рішення підтримала з підстав зазначених у заяві, просила суд ухвалити додаткове рішення по справі за скаргою ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються: приватний виконавець Роман Роман Михайлович, стягувач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «По Кошицькій» на постанови приватного виконавця Роман Романа Михайловича прийнятих у межах виконавчого провадження ВП №73613895 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про скасування процесуального документу. Надала пояснення аналогічні викладеним у заяві. Зокрема зазначила, що в ухвалі від 23 грудня 2024 р. суд зазначив, що відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Однак не зазначив в резолютивній частині судового рішення про зобов`язання приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Оскільки у виконавчому провадженні №73613895 виконавчий документ повернуто стягувачу, а приватний виконавець займається мародерством стягнувши понад половину суми заборгованості продає офіс адвоката вартістю понад двісті п`ятдесят тисяч гривень і вже провів оцінку майна на підставі викрадених від неї документів. Просила суд ухвалити додаткове рішення у формі ухвали з підстав п. 1 та п. 3 ст.270ЦПК України.

В судовому засіданні приватний виконавець Роман Р.М. проти задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях. Просив суд відмовити у задоволенні даної заяви.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши вступне слово сторін, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Порядок ухвалення додаткового рішення регламентовано ст. 270 ЦПК України.

Частиною 1 статті 270 ЦПК України встановлено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до вимог ст.270ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Наведений перелік підстав, за яких може бути постановлене додаткове рішення, є вичерпним.

Відповідно до положень ч.5 ст. 270 ЦПК України додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Таким чином, положеннями ЦПК України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень.

Як роз`яснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2019 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).

Заявник ОСОБА_1 порушує питання про ухвалення додаткового рішення з підстав передбачених п.1 та п. 3 ч.1 ст.270 ЦПК України, яким: зобов`язати приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника - повернути виконавчий документ стягувачу, припинити виконавчі дії у виконавчому провадженні №73613895 після повернення виконавчого документа стягувачу, позначити в АСВП відомості про повернення виконавчого документа стягувачу і скасування постанови від 19.09.2024 р.); Роз`яснити приватному виконавцю Роману Р.М., що судові засідання відкладались і саме суд викликав його в судове засідання з порушенням строків розгляду справи і справа могла бути розглянута в двадцятиденний термін за відсутності сторін, явка яких не є обов`язковою, а незаконне вимагання приватним виконавцем з неї коштів за виклики його суддею в суд, а не нею - це кримінально каране діяння. Від сплати судового збору і судових витрат вона, як споживач, звільнена на всіх стадіях судового процесу, що підтверджено постановою Верховного Суду у цивільній справі №308/22432/23 від 11 грудня 2024 р.; Зобов`язати приватного виконавця подати звіт і повідомлення про виконання ухвали суду і додаткової ухвали суду.

Водночас дані обставини не належать до тих при якій суд ухвалює додаткове рішення.

Судом встановлено, що згідно скарги ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються: приватний виконавець Роман Роман Михайлович, стягувач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «По Кошицькій» на постанови приватного виконавця Роман Романа Михайловича прийнятих у межах виконавчого провадження ВП №73613895 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про скасування процесуального документу, заявник ОСОБА_1 просила суд: визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця Романа Романа Михайловича від 19 вересня 2024 р. про відкриття виконавчого провадження №73613895; Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця Романа Романа Михайловича від 19 вересня 2024 р. про скасування постанови про скасування процесуального документа.

Судом встановлено, що 23.12.2024 року суддею Ужгородського міськрайонного суду було постановлено ухвалу по цивільній справі №308/15628/24, якою скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець Роман Роман Михайлович, стягувач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «По Кошицькій» на рішення приватного виконавця Роман Романа Михайловича прийнятих у межах виконавчого провадження ВП №73613895 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про скасування процесуального документу - задоволено частково. Визнано неправомірною та скасовано постанову приватного виконавця Роман Романа Михайловича від 19 вересня 2024 р. про скасування процесуального документа у виконавчому провадженні №73613895. В решті вимог скарги - відмовлено.

Як вбачається з резолютивної частини ухвали, суд вирішив всі заявлені заявником вимоги та задовольнив скаргу частково.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі задоволенню не підлягає, оскільки під час постановлення судом ухвали були розглянуті всі вимоги заявника ( дві вимоги зазначені у скарзі, дана оцінка всім доводам та доказам, які надавали сторони, розглянуті всі вимоги заявника зазначені у скарзі, інші підстави для ухвалення додаткового рішення у даній справі, визначені ст.270 ЦПК України - відсутні, а тому заяву про ухвалення додаткового рішення в даній частині слід залишити без задоволення.

Щодо ухвалення додаткового рішення у справі з підстав п. 3 ст. 270ЦПК України, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що у мотивувальній частині ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 23.12.2024 року вирішено питання, що стосується судового збору, зокрема зазначено, що «Відповідно до ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника. З огляду на приписи ст. 452 ЦПК України та результат розгляду скарги, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника.»

У відповідності до ст. 260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: а) дати і місця її постановлення; б) найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів); в) імен (найменувань) учасників справи; 2) описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою; 3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; 4) резолютивної частини із зазначенням: а) висновків суду; б) строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Таким чином, ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 23.12.2024 року відповідає положенням ст. 260 ЦПК України.

Судом встановлено, що згідно заяви про ухвалення додаткового рішення, позивач ОСОБА_1 просить суд: ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №308/15628/24 шляхом стягнення з приватного виконавця Романа Р.М. судового збору.

Однак, суд відхиляє дані доводи заявниці, з огляду на те, що при постановлені ухвали від 23.12.2024 року судом було вирішено питання щодо розподілу судового збору.

Разом з тим слід зазначити, що невірне, на думку сторони, вирішення судом питання розподілу судових витрат може слугувати доводом апеляційного оскарження.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що не має законних підстав для ухвалення додаткового рішення у відповідності до вимог статті 270 ЦПК, оскільки вимоги заявника щодо ухвалення додаткового рішення фактично зводяться до зміни сутності ухвали, що суперечить вимогам процесуального законодавства.

Суд не вправі під видом додаткового рішення змінити зміст рішення або розв`язати нові питання, що не досліджувалися в судовому засіданні, що є порушенням принципу диспозитивності цивільного судочинства, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

За вказаних обставин суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення.

Отже, Ужгородським міськрайонним судом під час розгляду скарги ОСОБА_1 було вирішено всі заявлені вимоги, які були предметом розгляду та вирішено питання щодо розподілу судового збору.

Доводи викладені в заяві про ухвалення додаткового рішення, не стосуються нерозглянутих судом заявлених вимог, оскільки всі вимоги були вирішені, а тому суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення не ґрунтується на вимогах закону, тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 220, 258-261, 270, 271, 352-354 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 308/15628/24 за скаргою ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються: приватний виконавець Роман Роман Михайлович, стягувач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «По Кошицькій» на постанови приватного виконавця Роман Романа Михайловича прийнятих у межах виконавчого провадження ВП №73613895 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про скасування процесуального документу відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складання повного тексту ухвали 28.02.2025.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца