17.01.2025 Єдиний унікальний номер 205/6264/24
Справа № 205/6264/24
Провадження № 2/205/2997/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Вороніної М.С., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» - Мілованої Ольги Михайлівни про розподіл судових витрат на професійну правову допомогу по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних, та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних, та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2024 року позовні вимоги ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних, та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором № 2РР-00725 від 20.03.2006 року за період з 02.04.2017 року по 24.06.2021 року в розмірі 6 427,20 грн. та суму інфляційних втрат у розмірі 20 009,10 грн., а всього 26 436,30 грн., а також судовий збір у розмірі 323,71 грн. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

25.12.2024 року від представника позивача Мілованої О.М. до суду надійшла заява про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, у якій просила суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 9 879,27 грн., а також поновити строк на подання такої заяви.

Суд розглядає питання щодо ухвалення додаткового рішення по справі без повідомлення сторін у відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи та заяви, доходить наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У своїй заяві представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 9 879,27 грн.

Згідно із ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин першої та другої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів на підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи.

Зокрема, докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19, зауважила, що приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Виходячи зі змісту ч. 8 ст.141 ЦПК України сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів.

Частина 8 ст. 141 ЦПК України кореспондується із положеннями п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України, в якому визначено, що у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.

Отже, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, який подається стороною до суду разом з першою заявою по суті спору, не є заявою про подання доказів розміру судових витрат після ухвалення рішення суду, передбаченою ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Також зазначення у позові, що ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» зобов`язується із врахуванням 8 статті 141 ЦПК України, у випадку настання існування/понесення судових витрат у даній справі, повідомити про це суд, не є заявою про надання доказів понесених судових витрат на правову допомогу протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення.

У постанові Верховного Суду від 13.10.2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

У постанові Верховного Суду від 29.06.2022 року в справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22) містяться висновки про те, що аналіз норм статті 126, 137, 141 ЦПК України вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що до закінчення судових дебатів у справі стороною позивача не зроблено (не подано) відповідну заяву про подання доказів розміру судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, які сторона сплатила або має сплатити, у зв`язку з розглядом справи. Поновлення строку на звернення з відповідною заявою процесуальним законом не передбачено.

При цьому на дату розгляду справи 18.11.2024 року матеріали справи не містили доказів розміру понесених позивачем судових витрат на професійну правову допомогу.

Враховуючи вищенаведене, правові підстави для стягнення на користь відповідача судових витрат на надання правничої допомоги відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 273, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» - Мілованої Ольги Михайлівни про розподіл судових витрат на професійну правову допомогу по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних, та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, якому повний текст ухвали не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, у разі якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.Г. Остапенко

.

.