КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 752/12719/16-ц

27 лютого 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства «Сенс Банк» адвоката Луньової Анни на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року, постановлену під головуванням судді Хоменко В.С. у справі за заявою представника акціонерного товариства «Сенс Банк» - Гуйвана Ігоря Віталійовича про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, боржник: ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року представник Акціонерного товариства «Сенс Банк» звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, боржник: ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22.08.2017 року у справі №752/12719/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту №10-29/6322 від 10.04.2008 року в розмірі 31 797,91 доларів США, що еквівалентно 801 355,22 грн.

На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист, який був отриманий стягувачем - представником ОСОБА_2 31.10.2017 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 01.08.2022 року задоволено заяву АТ «Альфа-Банк» про заміну сторони її правонаступником: стягувача ПАТ «Урсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк».

Разом з тим, згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень за прізвищем, ім`ям та по батькові боржника ОСОБА_1 відкриті виконавчі провадження відсутні, що підтверджує факт відсутності на виконанні зазначеного виконавчого листа.

За результатами перевірки встановлено, що оригінал виконавчого листа на виконання до державної виконавчої служби або приватного виконавця адвокатом Біллерис Ю.О., який супроводжував дану справу, під час виконання ним своїх посадових обов`язків, не пред`являвся, іншому працівнику під час його звільнення не передавався.

Отже, вважав, що виконавчий лист Голосіївського районного суду м. Києва від 30.10.2017 року у вказаній справі було втрачено.

Також вказав, що АТ «Альфа-Банк» прийняло рішення про зміну свого найменування з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», державна реєстрація відомостей про юридичну особу проведена 30.11.2022 року.

Таким чином, вважав, що оригінал виконавчого листа по справі №752/12719/16-ц втрачений, а строк його пред`явлення до виконання пропущено.

З огляду на вище викладене просив суд поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа та видати дублікат виконавчого листа у справі № 752/12719/16-ц.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви представника акціонерного товариства «Сенс Банк» - Гуйвана Ігоря Віталійовича про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, боржник: ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року, 20 червня 2024 року представник АТ «Сенс Банк» адвокат Луньова А. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу першої інстанції та постановити нову, якою заяву задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що обставини справи про які було зазначено в поданій до суду першої інтонації заяві свідчать про те, що оригінал виконавчого листа виданий Голосіївським районним судом м. Києва був втрачений, а тому наявні підстави для видачі його дублікату та поновлення строку його пред`явлення.

Вказує на те, що відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції не звернув увагу на те, що рішення суду, яке набрало законної сили, повинно бути виконано, а протилежне свідчить про порушення принципу юридичної визначеності.

Вважає, що оскільки виконавчий лист на даний час не перебуває на виконанні, відомості про місцезнаходження відсутні, то наявні підстави для видачі його дублікату.

В судове засідання з`явився представник АТ «Сенс Банк»адвокат Стовбун Олександр Йосипович, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22.08.2017 року у справі №752/12719/16-ц позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованість за договором кредиту № 10-29/6323 від 10.04.2008 р. у сумі 31 797,91 доларів США, що еквівалентно 801 355 грн. 22 коп., та судовий збір у сумі 12 020 грн. 33 коп. (т. 1 а.с. 219-223)

07 вересня 2017 року представник Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" Задорожна Тетяна Андріївна звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з заявою про видачу виконавчого листа на виконання вище зазначеного рішення.

Відповідно до розписки, яка міститься в матеріалах справи (обкладенка справи довідковий лист) 31 жовтня 2017 року року представник Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" Задорожна Тетяна Андріївна отримала виконавчий лист.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01 серпня 2022 року заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони її правонаступником задоволено.

Стягувача Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» у справі 752/12719/16-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості замінено на Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (), як правонаступника за правом грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 .

Згідно довідки АТ «Сенс Банк» від 08.01.2024 року виконавчий лист Голосіївського районного суду міста Києва від 30.10.2017 року у справі № 752/12719/16-ц, яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за договором кредиту № 10-29/6323 від 10.04.2008 року у сумі 31 797,91 доларів США, що еквівалентно 801 355,22 грн., та судовий збір у сумі 12 020,0033 грн., відсутній.

Відмовляючи у задоволенні заяви представника акціонерного товариства «Сенс Банк» - Гуйвана Ігоря Віталійовича про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, боржник: ОСОБА_1 суд першої інстанції посилався на те, що строк пред`явлення виконавчого листа у справі №752/12719/16-ц відносно боржника сплинув до подання цієї заяви, у матеріалах справи відсутні докази поважності причин такого пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому подана заява не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа - є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано, чи не втратило судове рішення законної сили, чи не пропущений строк на пред`явлення до виконання.

У постанові від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

У постанові від 19 квітня 2021 року у справі №2-1316/285/11 (провадження №61-34св21) Верховний Суд зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі №643/20898/13-ц, від 20 травня 2022 року у справі №1005/7133/2012, від 19 липня 2022 року у справі №750/13088/14 та ін.

Таким чином, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виходячи з даної норми закону при вирішенні, відповідно до ст. 433 ЦПК України, питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, суд повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається зі змісту положень ст. 433 ЦПК України, метою застосування цієї статті є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Виконавча давність це встановлений у законі строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено саме до примусового виконання, тому що для добровільного виконання строки не встановлені в тому сенсі, що добровільне виконання рішення після закінчення строку виконавчої давності повинно визнаватися належним. Рішення суду, за загальним правилом, може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох років з моменту набрання ним законної сили.

Перебіг строку виконавчої давності починається з набранням рішенням суду законної сили. Переривається перебіг цього строку пред`явленням виконавчого документа до виконання, а також частковим виконанням рішення. Пропуск строку виконавчої давності, за загальним правилом, позбавляє стягувача права на примусове виконання рішення. Однак, у разі пропуску цього строку за поважної причини стягувач може звернутися до суду із заявою про поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (чинний з 05 жовтня 2016 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 серпня 2017 року набрало законної сили 30 жовтня 2017 року (за даними ЄДРСР), а тому як первісний стягувач та і заявник, як його правонаступник мали право пред`явити до виконання виконавчий лист у справі у строк до 30 жовтня 2020 року, однак цього не зробили.

У зв`язку з тим, що в ст. 433 ЦПК України не міститься переліку причин, які є поважними при пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд у кожному конкретному випадку, виходячи з аналізу конкретних обставин пропуску строку, вирішує питання про те, чи є причина його пропуску поважною.

Тобто, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, так і від чинників, що не пов`язаних з людським фактором.

Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявник у цій справі обов`язку щодо доведення обставин на які посилається не виконав, на підтвердження викладених у заяві доводів доказів не надав, у тому числі на підтвердження непередання від АТ «Укрсоцбанк» виконавчого листа. Також апелянт ні суду першої інстанції ні суду апеляційної інстанції не навів поважних підстав незвернення до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа в межах строків пред`явлення його до виконання, тобто до 30 жовтня 2020 року, у випадку його втрати у 2017 році.

Проаналізувавши заяву, беручи до уваги відсутність будь-яких належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, сід першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Установивши, що строк пред`явлення виконавчого листа у справі № 752/12719/16-ц відносно боржника сплинув до подання цієї заяви, у матеріалах справи відсутні докази поважності причин такого пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин апелянтом до апеляційної скарги не надано.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника акціонерного товариства «Сенс Банк» адвоката Луньової А.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Сенс Банк» адвоката Луньової Анни залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2025 року

Головуючий: Судді: