Провадження №2-з/752/35/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкова Ж.І., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Горлова Є.С. про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права іпотекодержателя, -

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Горлова Є.С. про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права іпотекодержателя, шляхом накладенням арешту на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна: 000) та встановленням заборони ОСОБА_2 або іншим уповноваженим (довіреним) нею особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження (продаж, дарування, відчуження, передання в оренду, іпотеку тощо) квартирою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна: 000).

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення права іпотекодержателя. Відповідач ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 496 000 доларів США, з яких повернула лише 100 000 доларів США. На забезпечення зобов`язань ОСОБА_2 запропонувала передати в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , внаслідок чого за позивачем 07.12.2018 зареєстровано право власності на вищевказану квартиру, в подальшому була скасовано судовим рішенням за позовом ОСОБА_2 . На сьогодні в рамках даного судового процесу, ОСОБА_1 намагається відновити свої права, як іпотекодержатель, оскільки такі були формально припинені в момент звернення стягнення на предмет іпотеки. Натомість на сьогодні його права фактично існують, оскільки договір іпотеки не припинений та не оспорений. ОСОБА_2 , будучи власником вказаної квартири (оскільки власність ОСОБА_1 скасована у судовому рішенні №752/10924/19), може відчужити квартиру АДРЕСА_1 , оскільки записи про обтяження (іпотека та заборона) відсутні.

Враховуючи співмірність та адекватність зазначених вище заходів забезпечення позову, а також обґрунтованість викладених доводів, зокрема, стосовно відсутності негативних наслідків для відповідача, викликаних заходами забезпечення позову по даній справі, вважає зустрічне забезпечення недоцільним та недоречним.

Невжиття заходу забезпечення позову у разі задоволення позовних вимог ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, оскільки ОСОБА_2 може здійснити дії щодо відчуження спірної квартири.

Розглянувши заяву, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

24.07.2012 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики №24/07, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 позику у сумі 3972667 грн., що є еквівалентом 496600 доларів США, строком до 24.01.2013.

З метою забезпечення повернення суми позики позичальник передає в іпотеку на користь продавця нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві власності ОСОБА_1 (п. 10 договору позики №24/07 від 24.07.2012).

24.07.2012 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, відповідно до якого предметом іпотеки є нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві власності.

07.12.2018 рішенням державного реєстратора КП «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкіна О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №44487131 зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на вищевказану квартиру.

Постановою Київського апеляційного суду у справі №752/10924/19 від 05.06.2024 скасовано рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16.09.2021, ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення державного реєстратора КП «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкіна О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №44487131 від 07.12.2018 та №44487060 від 07.12.2018. Скасовано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності №29330414, який внесений на підставі рішення державного реєстратора КП «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкіна О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №44487131 від 07.12.2018. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

17.12.2024 Голосіївським районним судом місті Києві у справі №752/10924/19 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03.06.2019 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 та скасовано заборону ОСОБА_1 вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особами, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку та будь-якого іншого обтяження) щодо квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1, 6, 8 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 в справі №753/22860/17 зазначено, що конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20 вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Суд відзначає, що під час розгляду заяви про забезпечення позову дійсно було встановлено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача ОСОБА_1 або того, що захист його прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходу забезпечення, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль, оскільки між сторонами дійсно виник спір з приводу визнання права власності на квартиру, яка є предметом іпотечного договору, укладеного 24.07.2012 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Оцінюючи надані докази, суд пересвідчився, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про визнання права іпотекодержателя, також суд враховує обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує негативні наслідки від вжиття заходу забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цього заходу.

Оскільки предметом позову є визнання права іпотекодержателя, яке виникло на підставі іпотечного договору, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гоменюк О.М., зареєстрований за №2226, за яким в іпотеку ОСОБА_2 було передано квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого манйа:000), то у випадку відчуження пердмету іпотеки відповдіачем виникне реальна загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та доводи позивача, викладені у заяві про забезпечення позову, з`ясувавши обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, вважаю за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову, накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна: 000) та заборонити ОСОБА_2 або іншим уповноваженим (довіреним) нею особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження (продаж, дарування, відчуження, передання в оренду, іпотеку тощо) квартирою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна: 000), що в свою чергу є достатнім видом забезпечення позову, який унеможливить відчуження відповідачем нерухомого майна та відповідатиме меті застосування заходу забезпечення позову.

За таких обставин заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Горлова Є.С. про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна: 000).

Заборонити ОСОБА_2 або іншим уповноваженим (довіреним) нею особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження (продаж, дарування, відчуження, передання в оренду, іпотеку тощо) квартирою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна: 000).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ця ухвала є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з наступного дня після її постановлення.

Стягувач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Ухвала складена 26.02.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова