Справа № 293/204/25
Провадження № 2/293/224/2025
УХВАЛА

03 березня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1

до Черняхівської селищної ради

про визнання права власності у порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

24.02.2025 ОСОБА_1 звернулась із позовом до Черняхівської селищної ради, за змістом якого просить:

визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 3,1144 га, з кадастровим номером :01:000:0516, що знаходиться на території Черняхівської селищної територіальної громади Житомирського району Житомирської області, на земельну ділянку площею 0,2519 га з кадастровим номером :01:000:0057, що знаходиться на території Черняхівської селищної територіальної громади Житомирського району Житомирської області та на земельну ділянку площею 0,2632 га з кадастровим номером :01:000:0056, що знаходиться на території Черняхівської селищної територіальної громади Житомирського району Житомирської області.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху за таких підстав.

Позовна заява повинна відповідати загальним вимогам щодо її форми та змісту, передбаченим ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно із ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Так, відповідно до п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява має містити вимогу про виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

У позовній заяві позивач зазначає, що вона є спадкоємицею за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , однак позивачем не зазначено прийняття спадщини іншими спадкоємцями, зокрема, не вказано на докази, які підтверджують відсутність інших спадкоємців.

Разом з тим, не зазначає та не додає і доказів того, що ОСОБА_2 був єдиним спадкоємцем після смерті сина ОСОБА_3 .

Суд вказує, що відомості, які мають місце у постанові нотаріуса не є тим документом, що підтверджують вказані вище обставини.

Окрім того, як слідує із змісту позову, позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються визнання права власності на спадкове майно померлого ОСОБА_2 , яке останній за життя отримав у спадок після смерті сина ОСОБА_3 , проте не оформив своїх спадкових прав, а саме земельну ділянку площею 3,1144 га, з кадастровим номером :01:000:0516, земельну ділянку площею 0,2519 га з кадастровим номером :01:000:0057 та земельну ділянку площею 0,2632 га з кадастровим номером :01:000:0056, розташованих на території Черняхівської селищної територіальної громади Житомирського району Житомирської області, однак доказів, що такі земельні ділянки увійшли до складу спадщини як після смерті ОСОБА_3 так і після смерті ОСОБА_2 суду не надано. Тобто доказів, які доводять, що на момент смерті той чи інший спадкодавець мав право власності на дане майно.

Водночас позивач вказує, що правовстановлюючий документ на спадкові земельні ділянки, а саме державний акт на право власності на земельні ділянки серії ЖТ №003292 від 18.08.2004, виданий на ім`я ОСОБА_3 після його смерті, проте доказів цього не зазначає, як і доказів підстав набуття ОСОБА_3 у власність таких земельних ділянок за його життя та їх цільове призначення.

При цьому суд зауважує, що громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

В той час як державний акт на право приватної власності на землю лише підтверджує таке право власності громадянина на земельну ділянку.

Тобто до видачі державного акта на право власності на земельну ділянку відповідно передує вчинення необхідних дій для набуття такого права, визначених діючим законодавством.

Отже, в позовній заяві не чітко викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, не зазначені докази, які б підтверджували відповідні обставини та відповідно не долучені такі до позовної заяви.

Серед іншого суд зазначає, що позивач у порушення норм п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України, визначивши процесуальний статус Черняхівської селищної ради, як відповідача, не зазначила та жодним чином не обґрунтувала, якими саме діями чи бездіяльністю зазначеного відповідача порушуються, не визнаються чи оспорюються будь-які її права, як позивача.

Передумовою звернення до суду в порядку позовного провадження є наявність спірних правовідносин та необхідність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав і обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання.

Визначення відповідача, предмета та підстав спору є правом позивача.

Відповідачем є та процесуальна особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач залучається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. На відміну від позивача відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Водночас суд зауважує, що Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що відповідачами у справах про спадкування є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. ст.175,177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Черняхівської селищної ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом - залишити без руху.

2. Надати позивачу строк в 7 (сім) днів з дня отримання нею цієї ухвали для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

3. Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, позовна заява буде вважатись неподаною і повернута заявнику.

Інформацію щодо справи учасники справи можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою сторінки:

https://cr.zt.court.gov.ua/sud0624/

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана: 03.03.2025

Суддя Людмила ЛОСЬ