Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2025 Справа №607/22342/24 Провадження №2/607/801/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вітіва В.А., представника відповідача ТОВ «ЗЕРНО ЕКСПОРТ» - адвоката Бойко Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНО ЕКСПОРТ» з участю третіх осіб ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

УСТАНОВИВ:

16.10.2024 через систему «Електронний суд» до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНО ЕКСПОРТ» з участю третіх осіб ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша», в якому позивач просить суд стягнути із відповідача в його користь 60015,06 гривень матеріальної шкоди та 30000 гривень моральної шкоди.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 травня 2024 року о 22 год 05 хв в м.Тернопіль по вул.С.Будного водій ОСОБА_2 керуючи вантажним транспортним засобом MAN TGX 18500 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом Roho Tal-A-DK40 д.н.з. НОМЕР_2 не був уважним, не обрав безпечної швидкості руху не врахував дорожньої обстановки, не надав переваги в русі транспортному засобу RENAULT MEGANE д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 який наближався з правого боку та своєчасно не вжив заходів для уникнення з ним зіткнення внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 23.05.2024 року у справі №607/11009/24 водія ТОВ «ЗЕРНО ЕКСПОРТ» ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. В результаті ДТП ОСОБА_1 завдано матеріальну шкоду. Цивільно-правова відповідальність ТзОВ «ЗЕРНО-ЕКСПОРТ» застрахована в ПрАТ «СК «ПЕРША» якою виплачено страхове відшкодування в розмірі 82 196, 94 гривень.

Не погоджуючись із розміром шкоди позивач звернувся до судового експерта Левковича Михайла Геннадійовича. Згідно висновку судового експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи №011/24 від 02.08.20234 встановлено, що сума матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля RENAULT MEGANE, р.н. НОМЕР_3 , 2012 року внаслідок пошкодження його транспортного засобу під час ДТП станом на 08.05.2024 року складає 86 704,30 грн; вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу деталей, внаслідок пошкодження транспортного засобу RENAULT MEGANE, р.н. НОМЕР_3 , 2012 року під час ДТП станом на 08.05.2024 становить 146 719,36 грн. Таким чином, з врахуванням вже виплаченої страхової суми та розміру страхового ліміту, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу матеріальну шкоду пошкодження RENAULT MEGANE, р.н. НОМЕР_3 , 2012 року в наслідок ДТП в розмірі 60 015,06 гривень (146 719,36 - 86 704,30 = 60 015,06 грн.).

Під час настання дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТзОВ «ЗЕРНО-ЕКСПОРТ» та виконував службові обов?язки. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Крім того, внаслідок ДТП з травня 2024 року ОСОБА_1 не міг використовувати автомобіль для доїзду на роботу в м.Тернопіль з місця проживання в с.Ілавче Теребовлянського району (відстань 34,2 км) громадським транспортом який ходить не регулярно. Відбулась втрата можливість ведення звичного життя та викликала додаткові зусилля для організації роботи і життя, неможливість відвідувати родичів, друзів та колег, додаткові витрати, що нанесло шкоду соціальному благополуччю позивача і порушило його життєві зв`язки.

Автомобіль був обладнаний устаткуванням для навчання майбутніх водіїв, для чого й використовувався, але після ДТП позивач втратив можливість його використання з цією ціллю.

ОСОБА_1 перебуває у пригніченому стані, відбулось порушення нормального ритму життя, події самого ДТП, перебування в закладі охорони здоров`я, наступне лікування та проблеми з головними болями потягли за собою тяжкі душевні переживання та моральні страждання, які спричинили негативні зміни у його житті: негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоції та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання, переживання фізичних незручностей, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга.

ОСОБА_1 оцінює нанесену йому моральну шкоду в розмірі 30 000 гривень.

Оскільки неправомірні дії водія ТзОВ «ЗЕРНО ЕКСПОРТ» погіршили душевне і соціальне благополуччя позивача, його нормальні життєві зв`язки і змусили докладати додаткові зусилля для організації життя у зв`язку неможливістю пересуватися пошкодженим автомобілем до його відремонтування, враховуючи тяжкість заподіяної позивачу відповідачем душевної травми, а також глибину емоційних переживань у зв`язку з ДТП, що відбулася, пошкодженням автомобіля, які були посилені категоричною відмовою відповідача добровільно відшкодувати заподіяні ним збитки то вважають, розмір заявленої моральної шкоди обґрунтованим.

05.11.2024 судом зареєстрований відзив на позовну заяву поданий представником відповідача через систему «Електронний суд», який мотивований тим, що позов до задоволення не підлягає, оскільки згідно полісу №219807817 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 , який керував вантажним транспортним засобом «Man TGX 18.500» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТзОВ «ЗЕРНО ЕКСПОРТ», на момент ДТП була застрахована ПрАТ «СК «Перша». Страхова сума на одного потерпілого складає 320 000 грн - за заподіяну шкоду життю і здоров`ю та 160 000 грн - за шкоду, заподіяну майну.

У позовній заяві вказано, що цивільно-правова відповідальність ТзОВ «ЗЕРНО ЕКСПОРТ» застрахована в ПрАТ «СК «Перша», якою виплачено страхове відшкодування позивачу в сумі 82 196,94 грн.

Водночас позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги висновком судового експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи №011/24 від 02.08.2024, згідно якого сума матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_3 внаслідок його пошкодженні у під час ДТП станом на 08.05.2024 складає 86704,3 грн., а вартість відновлювального ремонту становить 146719.36 грн., тому страхова компанія здійснила відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

А тому позивач вважає, що різниця між лімітом страхового відшкодування та розміром невідшкодованої матеріальної шкоди з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 60015,06 грн (146719,36-86704,30).

Водночас правова позиція позивача не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та суперечить інституту цивільно-правової відповідальності, оскільки винуватець відповідає за завдану шкоду, якщо вона перевищує розмір страхової суми або відноситься до сум, які страховик не повинен відшкодовувати. Покладення відповідальності у розмірі завданого збитку який повинен відшкодувати страховик на винуватця - суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Також, вважає, що судовим експертом, при проведення иранспортно-товарознавчої експертизи №001/24 від 02.08.2024, порушено вимоги Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ, оскільки огляд КТЗ здійснювався без представника Відповідача. За інформацією, яка відображена у висновку експерта №011/24 експертне обстеження транспортного засобу «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_3 проводилося 03 липня 2024 року. В той же час, за інформацією Укрпошти - відправлення №250 (лист запрошення на огляд об`єкта дослідження) було вручено Відповідачу лише 16 липня 2024 року, що ставить під сумнів об`єктивність проведеного обстеження.

Крім того, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В позовній заяві приводиться лише оціночне судження позивача щодо завдання йому моральної шкоди, яка полягає в тому, що позивачу заподіяно моральну шкоду через психологічні та моральні переживання, порушення нормальних життєвих та соціальних зав`язків, погіршення сну, тощо.

Зважаючи на наведене, вважає необґрунтованими вимоги щодо стягнення моральної шкоди.

За наведених підстав представник відповідача вважає, що позов до задоволення не підлягає.

18.11.2024 через систему «Електронний суд» представником позивача подана відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що представник відповідача у відзиві посилається на практику Верховного Суду, яка стосується інших, не подібних правовідносин.

Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Згідно висновку судового експерта за результатами проведення транспортнотоварознавчої експертизи №011/24 від 02.08.2024 року: вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу деталей, внаслідок пошкодження транспортного засобу RENAULT MEGANE, р.н. НОМЕР_3 , 2012 року під час ДТП станом на 08.05.2024 року становить 146 719,36 грн. з яких 86 704,30 грн. матеріальна шкода з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей.

Предметом ж позовних вимог є різниця між шкодою з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу та вартістю відновлювального ремонту.

В справі яка розглядається предметом позовних вимог є саме різниця матеріальної шкоди яка не підлягає відшкодуванню страховою організацією.

Отже, якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, а тому деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України, тобто відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Крім цього, заявлені позовні вимоги підтверджуються практикою Верховного суду чинною на день подання цієї заяви.

Щодо експертного дослідження №011/24 від 02.08.2024 зазначає, що судовий експерт Левкович Михайло Геннадійович був попереджений про кримінальну відповідальність при виконанні висновку дослідження №011/24 від 02.08.2024. Неотримання протягом 15 днів з поштового відділення ТОВ «ЗЕРНО ЕКСПОРТ» виклику на огляд автомобіля свідчить про ухилення від участі, та не впливає на зміст висновку.

Під час експертного огляду транспортного засобу RENAULT MEGANE, р.н. НОМЕР_3 , 2012 року проводилось фотографування представленого КТЗ за допомогою цифрової фотокамери, використання маштабної лінійки та товщиноміру, відповідні зображення наведені на ілюстративних таблицях додатку до даного висновку. На 6-7 сторінках Висновку вичерпно відображено характеристики автомобіля, покази одометра 266703 км на 03.07.2024 (фото дод.2 №2,9), встановленно обладнання дублюючі механізми органів керування зчепленням і гальмівною системою, додаткове дзеркало, перелік пошкоджень.

Таким чином, судовим експертом Левковичем М.Г. належним чином перевірено відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; перевірено укомплектованість КТЗ RENAULT MEGANE, р.н. НОМЕР_3 , 2012, встановлено комплектність, наявність додаткового обладнання; встановено пробіг за одометром; зафіксувано інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ RENAULT MEGANE, р.н. НОМЕР_3 , 2012; встановлено характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ RENAULT MEGANE, р.н. НОМЕР_3 , 2012, з їх фіксацією шляхом фотографування.

Тому, заперечення відповідача ТОВ «ЗЕРНО-ЕКСПОРТ» не спростовують висновків експерта, який виконано з дотриманням ЦПК України.

Крім того, доводи представника ТОВ «ЗЕРНО ЕКСПОРТ» щодо оціночних суджень моральної шкоди є не тільки безпідставними, а й цинічними, що підтверджує послідовну поведінку відповідача з ухилення від відповідальності за дії своїх працівників.

Як зазначалось в позовній заяві в наслідок ДТП з травня 2024 року ОСОБА_1 не міг використовувати автомобіль для доїзду на роботу в м.Тернопіль з місця проживання в с.Ілавче Теребовлянського району (відстань 34,2 км) громадським транспортом який ходить не регулярно. Через пошкодження автомобіля відбулась втрата можливості ведення звичного життя та викликала необхідність докладати додаткові зусилля для організації роботи і життя, неможливість відвідувати родичів, друзів та колег, додаткові витрати, що нанесло шкоду соціальному благополуччю позивача і порушило його життєві зв`язки.

Автомобіль був обладнаний устаткуванням для навчання майбутніх водіїв, для чого й використовувався, але після ДТП позивач втратив можливість його використання з цією ціллю, що підтверджено оглядом автомобіля експертом.

Крім цього, ОСОБА_1 перебуває у пригніченому стані, відбулось порушення його нормального ритму життя, події самого ДТП перебування позивача в закладі охорони здоров`я, наступне лікування та проблеми з головними болями потягли за собою тяжкі душевні переживання та моральні страждання, які спричинили негативні зміни у його житті: негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоції та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання, переживання фізичних незручностей, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга.

Стрес і шок від самого ДТП під час якого вантажівка ТОВ «ЗЕРНО ЕКСПОРТ» допустила зіткнення з автомобілем позивача, обмеження подальшого його пересування та звичного життя, обґрунтовано доводить розмір моральної шкоди в сумі 30 000 гривень.

З цих підстав позивач просить суд позов задовольнити.

20.01.2025 Судом зареєстровані письмові пояснення подані представником третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша», в яких представник зазначає, що порядок розрахунку розміру шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди здійснюється у відповідності до норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон).

Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов 'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлений Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного манна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092 (далі - Методика).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що фізичний знос КТЗ (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників).

Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості) (п. 2.4 Методики).

Пунктом 3.9 Методики передбачено, що фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану КТЗ унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості КТЗ, що виникає в процесі його експлуатації. Фізичний знос може розраховуватись у вигляді коефіцієнта фізичного зносу складників залежно від технічного стану КТЗ, який відображає взаємозв`язок умов експлуатації і технічного стану КТЗ з вартістю його складників.

Відповідно до висновку експерта № 011/24 від 02.08.2024 вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу деталей становить 146719,36 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 86704,30 грн, при цьому: вартість робіт - 34635,00 грн вартість матеріалів - 22543,70 грн, вартість шин зі зносом 29% - 3495,00*(1-0,29) = 2481,45 грн вартість запчастин з урахуванням зносу - 86045,66*(1-0,6857) = 27044,15 грн. Відповідно до ремонтної калькуляції № 011/24 від 31.07.2024, яка є додатком №8 до висновку експерта, до вартості цін на запасні частини включено ПДВ в розмірі 20%.

Відповідно до абз.2 п.36.2 ст.36 Закону якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Оскільки в заяві на виплату Позивач просив здійснити виплату страхового відшкодування на власний рахунок, то, відповідно при здійсненні розрахунку розміру страхового відшкодування належного до виплати Позивачу, вирахувано ПДВ в розмірі 20%.

Таким чином, розмір страхового відшкодування становить: 86704.30 грн - 4597,36 грн = 82196,94 грн. При цьому: 86704.30 грн - вартість відновлювального ремонту з урахуванням коеф. фіз. зносу; 4597,36 грн - ПДВ нараховане на вартість запасних частин.

Таким чином, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша» виконало свої зобов`язання за даним страховим випадком, здійснивши виплату страхового відшкодування у розмірі 82196,94 гривень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив такі задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив з підстав, вказаних у поданому до суду відзиві, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_2 будчи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки.

Представник третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» у поданих суду письмових поясненнях щодо обставин справи просив здійснювати розгляд справи без участі представника ПрАТ «СК «Перша».

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, та оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом.

Разом з тим, передбачені статтями 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову.

Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 08 травня 2024 року о 22 год. 05 хв. в м. Тернопіль по вул. С. Будного, водій ОСОБА_2 керуючи вантажним транспортним засобом «Man TGX 18500» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Roho Tal-A-DK40» д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не надав перевагу в русі транспортному засіб «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 , який наближався з правого боку та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Таким чином, ОСОБА_2 своїми діями порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 10.11, 12.1 Правил дорожнього руху.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/11009/24 від 23.05.2024, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки під час ДТП водій ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЗЕРНО ЕКСПОРТ» та ДТП сталося при виконанні ним трудових обов`язків, тому саме ТОВ «ЗЕРНО ЕКСПОРТ» має нести відповідальність за спричинену позивачу шкоду, цивільна відповідальність якого була застрахована в ПрАТ СК "ПЕРША".

Згідно відповіді ГУНП в Хмельницькій області жодних звернень про викрадення MAN TGX 18500 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом Roho Tal-A-DK40 д.н.з. НОМЕР_2 не надходило.

Автомобіль RENAULT MEGANE, р.н. НОМЕР_3 перебуває у власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 .

Відповідно до висновку судового експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи №011/24 від 02.08.2024 встановлено: Ринкова вартість автомобіля RENAULT MEGANE, р.н. НОМЕР_3 , 2012 року випуску станом на момент ДТП тобто на 08.05.2024 року становить 277 778,80 гривень. Сума матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля RENAULT MEGANE, р.н. НОМЕР_3 , 2012 року внаслідок пошкодження його транспортного засобу під час ДТП станом на 08.05.2024 складає 86 704,30 грн. Вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу деталей, внаслідок пошкодження транспортного засобу RENAULT MEGANE, р.н. НОМЕР_3 , 2012 року під час ДТП станом на 08.05.2024 року становить 146719,36 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, ПрАТ «СК «ПЕРША» було виплачено страхове відшкодування позивачу, в сумі 82 196,94 гривень. (а.с. 83-85).

Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між сторонами, є відносини, які пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами першою, другою статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

В судовому порядку встановлено, що вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 146719,36 грн. Сума страхового відшкодування - матеріального збитку завданого власникові автомобіля RENAULT MEGANE, р.н. НОМЕР_3 , 2012 року випуску складає 82196,94 гривень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових виплат), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових коштів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 6 вказаного Закону страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладення договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, згідно з вимогами статті 22 цього закону страховик відшкодовує потерпілій особі лише витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу не підлягають відшкодуванню страховиком згідно із законом.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Таким чином, страховик за полісом обов`язкового страхування відповідає за шкоду завдану його страхувальником з урахування коефіцієнту фізичного зносу, який повинен відшкодовувати винуватець.

Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові №686/17155/15-ц від 03.10.2018 року підтримав правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15, згідно з яким правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець.

Вказане відповідає правовій позиції Верхового Суду, яка викладена у постановах від 03.02.2021 у справі № 592/8115/21, від 15.10.2020 у справі № 755/7666/19.

Отже, якщо потерпіла особа звернулася до страховика й одержала страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоду, свого обов`язку згідно зі ст.1194 ЦК України (відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, яка ним одержана від страховика).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №359/2309/17 вказав, що системний аналіз п.32.7 ч.1 ст.32 закону №1961-IV, ст.22, абз.3 п.3 ч.1 ст.988, стст.1166, 1187, 1194 ЦК, пп.1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й уразі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі така майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Таким чином, з особи, винної у ДТП, підлягає стягненню в межах ліміту відповідальності страховика різниця між фактичною вартістю відновлювального ремонту (без урахування коефіцієнта фізичного зносу), і страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості матеріального збитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК (абз. 3). На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК).

Аналіз статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Перебування водія ОСОБА_2 , на момент ДТП, у трудових відносинах з ТОВ «ЗЕРНО ЕКСПОРТ» не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні.

Таким чином, з особи, винної у ДТП, підлягає стягненню різниця в розмірі 60015,06 грн. між фактичною вартістю відновлювального ремонту (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) в розмірі 146719,36 грн. та виплаченим страховим відшкодуванням в розмірі 82196,64 гривень (з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу).

Враховуючи те, що на момент ДТП, ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЗЕРНО ЕКСПОРТ», законним володільцем джерела підвищеної небезпеки є ТОВ «ЗЕРНО ЕКСПОРТ», а тому суд вважає, що шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія ОСОБА_2 , який перебував у трудових відносинах із ТОВ «ЗЕРНО ЕКСПОРТ», підлягає стягненню з ТОВ «ЗЕРНО ЕКСПОРТ» в розмірі 60015,06 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, Суд зазначає наступне.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 30000 гривень, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивачу було завдано немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які спричинили негативні зміни у його житті, зокрема внаслідок ДТП з травня 2024 року ОСОБА_1 не міг використовувати автомобіль для доїзду на роботу в м.Тернопіль з місця проживання в с.Ілавче Теребовлянського району (відстань 34,2 км), оскільки громадський транспорт ходить не регулярно. Відбулась втрата можливості ведення звичного життя що призвело до необхідності докладати додаткові зусилля для організації роботи і життя, неможливість відвідувати родичів, друзів та колег, додаткові витрати, що нанесло шкоду соціальному благополуччю позивача і порушило його життєві зв`язки. Крім цього, автомобіль був обладнаний устаткуванням для навчання майбутніх водіїв, для чого й використовувався, але після ДТП позивач втратив можливість його використання з цією ціллю. Позивач перебував у пригніченому стані, відбулось порушення нормального ритму життя, події самого ДТП, перебування в закладі охорони здоров`я, наступне лікування та проблеми з головними болями потягли за собою тяжкі душевні переживання та моральні страждання, які спричинили негативні зміни у його житті: негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоції та тілесні реакції при згадуванні моменту ДТП; важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання, переживання фізичних незручностей, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга.

Згідно статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_2 , що виконував свої трудові обов`язки в ТОВ «ЗЕРНО ЕКСПОРТ», керуючи автомобілем, який належить цій юридичній особі та використовувався працівником у робочих цілях, позивач ОСОБА_1 зазнав моральних страждань, оскільки його зазнав механічних ушкоджень, що в свою чергу спричинило негативні зміни в житті позивача, що ним мотивовано в позовній заяві.

Разом з тим, суд вважає завищеним визначений позивачем розмір моральної шкоди.

Враховуючи характер правопорушення, вимоги розумності та справедливості з ТОВ «ЗЕРНО ЕКСПОРТ» на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 10000,00 грн.

Отже, зважаючи на викладене вище, вирішуючи спір між сторонами щодо відшкодування відповідачем завданої шкоди, обґрунтованості позовних вимог про стягнення з ТОВ «ЗЕРНО ЕКСПОРТ» на користь ОСОБА_1 вартості матеріального збитку та моральної шкоди, суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про часткову доведеність позивачем належними та допустимими доказами наявності порушення його прав з боку відповідача, що є підставою для прийняття судового рішення про часткове задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отож, беручи до уваги те, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. та витрати пов`язані із проведення експертизи в розмірі 5000 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 43, 49, 76-78, 81, 141, 258-259, 263, 264, 265, 273, 352 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНО ЕКСПОРТ» в користь ОСОБА_3 60015 (Шістдесят тисяч п`ятнадцять) гривень 06 копійок грошового відшкодування завданої матеріальної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНО ЕКСПОРТ» в користь ОСОБА_3 10000 (Десять тисяч) грошового відшкодування завданої моральної шкоди спричиненої пошкодженням автомобіля.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНО ЕКСПОРТ» в користь ОСОБА_3 1211,20 гривень сплаченого позивачем судового збору та 5000 (П`ять тисяч) гривень сплачених позивачем за проведення транспортно-товарознавчої експертизи.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресом: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНО ЕКСПОРТ», адреса: вул. Соборна, будинок, 12, кабінет 15, смт. Теофіполь, Хмельницького району Хмельницької області, .

Третя особа: ОСОБА_2 , проживає за адресом: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша», адреса: вул. Фізкультури, 30, м. Київ, 03150, .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич