Справа №932/4510/24
Провадження №2/932/1839/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Цитульського В.І., за участю секретаря судового засідання Вишневецької К.Д., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Крука Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №16» Дніпровської міської ради про скасування наказу про накладення стягнення у вигляді догани,

В С Т А Н О В И В :

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії.

24.05.2024 ОСОБА_2 звернувся із позовом у якому просить скасувати наказ генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №16» Дніпровської міської ради Хасілєва О.Й. №318 від 24.04.2024 про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульського В.І. від 27.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження, призначено відкрите судове засідання.

Стислий виклад позиції позивача.

Оскаржуваний наказ підлягає скасуванню оскільки позивача не ознайомлено із матеріалами службового розслідування, на підставі якого прийнято оскаржуваний наказ. Позивач, як завідуючий опіковим відділенням лікарні, звертався до керівництва з приводу фінансування та придбання медичного обладнання проте не отримував реагування.

Також позивач звертає увагу на свою тривалу та сумлінну трудову діяльність та викладацьку діяльність. Вказує, що він є професором, автором багатьох праць та винаходів, що він має численні нагороди.

Зазначає, що без належного фінансування та допомоги, створив одне із найкращих опікових відділень в Україні, яке проводить лікування, в тому числі й важкохворих військовослужбовців.

Підсумовуючи зазначає що його дії не завдали лікарні шкоди а догана покладена на нього безпідставно.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги просив їх задовольнити.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Згідно відзиву відповідач заперечує проти задоволення позову. Зазначає, що за результатами службової перевірки було встановлено ряд систематичних порушень в опіковому відділенні та наводить висновки акту службової перевірки, зокрема вказає дані медичних карток, неналежне заповнення яких встановлено (відсутність підписів лікарів та пацієнтів).

Також відповідач вказує, що позивачем не надано пояснень щодо виявлених порушень та що позивач вже двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позову, просив відмовити у його задоволенні.

Фактичні обставини встановлені судом.

Згідно наказу генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №16» Дніпровської міської ради Хасілєва О.Й. №318 від 24.04.2024, завідувачу відділення, лікарю-комбустіологу опікового відділення Філії №3 КНП «МКЛ №16» ДМР ОСОБА_3 , за невиконання вимог власної посадової інструкції та правил внутрішнього трудового розпорядку КНП «МКЛ №16» ДМР оголошено догану.

Підставами вказаного рішення вказано:

1) за наявності вільних ліжок в палатах відділення та в палатах посту анестезіології розташованого в опіковому відділенні декілька пацієнтів незаконно на ліжко-місцях в коридорах;

2) медичні сестри в опіковому відділенні носять на руках прикраси, що не дає змоги провести якісну обробку рук, окрім цього вони не дотримуються техніки проведення обробки рук, використання медичних рукавичок;

3) в маніпуляційній кімнату та перев`язувальних кімнатах №1 та №2 опікового відділення відсутні належні контейнери для зберігання медичних відходів категорії «А» та «В»;

4) у якості оглядової кімнати в опіковому відділенні використовується приміщення, де відсутнє природне освітлення, а матеріали підлоги не дозволяють проводити вологе прибирання;

5) протягом першого кварталу 2024 року в опіковому відділенні не проводиться відбір зразків біологічного матеріалу від пацієнтів з опікових ран;

6) безпідставно застосовувалися для лікування пацієнтів опікового відділення антимікробних препаратів Цефтріксон та Цефопіразон;

7) в опіковому відділенні продовжується систематична практика неналежного оформлення медичних карток стаціонарних хворих.

Оскаржуваний наказ прийнято на підстав акту комісії з службового розслідування фактів викладених у доповідній записці медичного директора КНП «МКЛ №16» ДМР від 04.04.2024 у якому вказано про виявлення описаних вище порушень, а також вказано дані медичних карток, які невірно заповнено.

18.04.2024 позивачу запропоновано надати письмові пояснення щодо акту до 22.04.2024.

22.04.2024 позивач повідомив про необхідність часу до 29.04.2024 у зв`язку із тим, що його не було залучено до розслідування та необхідності часу для вивчення та консультацій з адвокатом.

Позивачем долучено заяву від 24.04.2024 у якій він просив відповідача надати копії матеріалів службового розслідування.

Позивачем долучено його доповідні записки генеральному директору відповідача від 19.10.2023 у якому вказано про необхідні заходи для забезпечення діяльності опікового відділення (зокрема встановлення додаткових ліжок, закупівлю інструментів та розхідних матеріалів) та від 26.10.2023 у якому вказано план розвитку опікового відділення.

Також позивачем долучено дипломи, подяки та інші нагороди.

Згідно п.2.19 посадової інструкції позивача, завданням та обов`язком останнього є контроль правильності, повноти та своєчасності заповнення належної медичної документації медичним персоналом підпорядкованого йому відділення.

За приписами п.4 Положення про порядок проведення службового розслідування та службових перевірок стосовно працівників КНП «МКЛ №16» ДМР від 15.05.2020, особи, яким доручено проведення перевірок службового розслідування мають право:

- викликати працівників, дисциплінарне правопорушення яких підлягає розслідуванню, працівників медичного підприємства, опитувати та одержувати від них усні чи письмові пояснення або складати акти про відмову у наданні пояснень (абзац 2);

- проводити огляд службових приміщень, автомобілів, сейфів, шаф, сховищ, речей і документів в присутності відповідальної особи або/та керівника (абзац 6).

За приписами п.6 вказаного Положення, працівник, стосовно якого проводиться службове розслідування має право серед іншого: ознайомлюватися з наказом про призначення службового розслідування; надавати усні чи письмові пояснення та пред`являти для огляду речі чи документи, які стосуються службового розслідування, звертатися із письмовим клопотанням щодо опитування інших осіб або витребування речей; висловлювати письмові зауваження щодо об`єктивності та повноти проведеного службового розслідування.

За подання позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 212 грн.

Норми застосовані судом.

У відповідності до ч.1 ст.147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

За приписами ст.148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до ст.149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.

Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із вважливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.12.2024 у справі №125/196/24.

У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.07.2020 у справі №554/9493/17 зазначено, що «ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності».

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10.02.2010), постанови КЦС ВС від 07.10.2020 у справі №465/3586/17, від 08.10.2020 у справі №712/22134/12, від 05.10.2020 у справі №347/637/18, від 27.10.2020 у справі №243/11349/18.

Висновки суду.

Підставою для прийняття оскаржуваного наказу вказано допущення позивачем семи порушень.

Відповідно на відповідачеві лежить обов`язок надати докази на підтвердження усіх семи порушень.

Долучений відповідачем акт службового розслідування, складений працівниками лікарні, на трудові права та обв`язки яких має вплив адміністрація лікарні, не є достатнім доказом вчинення позивачем порушень.

Окрім цього, хоча в акті вказано про те, що огляд опікового відділення проведено за участі позивача, докази присутності останнього при такому огляді відсутні (що не відповідає абзацу 6 п.4., п.6 Положення).

Членами комісії не запропоновано позивачу, медичним сестрам та лікарям, які допускали порушення надати пояснення.

Суд звертає увагу, що під час службового розслідування позивач мав право надавати усні чи письмові пояснення, звертатися із клопотанням щодо опитування інших осіб, висловлювати зауваження щодо об`єктивності та повноти розслідування.

При цьому пропозиція до позивача надати пояснення від 18.04.2024 не береться до уваги в описаному контексті, адже вона зроблена вже після складення акту за результатами розслідування та є виконанням відповідачем приписів ст.149 КЗпП України.

Окрім акту на підтвердження вчинених позивачем порушень відповідачем долучено копії медичних карток, складених у першому кварталі 2024 року, в яких не відображено факту проведення відбору зразків біологічного матеріалу від пацієнтів з опікових ран а також частково відсутні підписи лікуючих лікарів.

Суд вважає доведеним факт неналежного заповнення медичних карток лікарями опікового відділення протягом першого кварталу 2024 року. При цьому контроль за правильністю, повнотою та своєчасністю заповнення медичної документації медичним персоналом підпорядкованого йому відділення.

Разом із тим відповідачем не обґрунтовано твердження про обов`язковість відбору зразків біологічного матеріалу від пацієнтів з опікових ран у всіх випадках та не доведено такої необхідності щодо конкретних пацієнтів. Тому факт вчинення позивачем відповідного порушення є недоведеним.

На підтвердження інших порушень, що відображені в оскаржуваному наказі, відповідачем не надано жодного доказу.

На переконання суду, за обставин лише часткового підтвердження допущених позивачем порушень, наявні підстави для скасування наказу про застосування догани в цілому, адже рішення про її застосування ґрунтується на сукупності порушень.

Інші доводи сторін не впливають на правильність вирішення спору тому суд не надає їм оцінку.

З огляду на наведене суд приходить до переконання про задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Із відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Інших витрат до стягнення позивачем не заявлено.

З урахуванням наведеного суд

У Х В А Л И В :

Позов задовільнити.

Скасувати наказ генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №16» Дніпровської міської ради Хасілєва О.Й. №318 від 24.04.2024 про накладення на дисциплінарного стягнення у вигляді догани на ОСОБА_2 .

Стягнути із Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №16» Дніпровської міської ради в користь ОСОБА_2 1 212 грн. на відшкодування сплаченого позивачем судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В.І. Цитульський