Справа № 2-1835/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Мацак А.О., за участі представника заявника боржника Лупан О.Є., представника стягувача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), АТ «УкрСиббанк», ТОВ «Кей-Колект», -

ВСТАНОВИВ:

Представник Явтушенко Т.І. звернулась до суду із заявою, в якій просить визнати виконавчий лист № 2-п/401/70/12, виданий Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 08 червня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства УкрСиббанк заборгованості за кредитним договором № 0 від 28.03.2006 року в розмірі 1095952 грн. 01 коп., а також судовий збір в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 1 097 772 (один мільйон дев`яносто сім тисяч сімсот сімдесят дві) гривні 01 копійку.

Заяву мотивує тим, що 28 березня 2012 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська винесено рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

08.06.2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська виданий виконавчий лист № 2-п/401/70/12 на примусове виконання вищевказаного рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

За заявою AT «УкрСиббанк» 09.07.2013 року Амур-Нижньодніпровським ВДВС ДМУЮ відкрито виконавче провадження № 38762567.

11.06.2012 року AT «УкрСиббанк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» уклали Договір Факторингу № 4, за яким право вимоги кредитної заборгованості AT «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 за кредитним договором № 0 від 28.03.2006 року, відступлені ТОВ «Кей-Колект».

Ухвалою від 10.06.2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська замінено сторону у виконавчому провадженні 38762567 з AT «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект».

Відповідно до повідомлень ТОВ «Кей-Колект», останнє відступив право вимоги за кредитним договором № від 28.03.2006, а тому у нього відсутні будь-які фінансові або майнові претензії до боржника.

Також посилається на те, що стягувачем пропущено строки звернення до виконання виконавчого документа

З урахуванням цього, заявник вважає, що виконавчий лист № 2-п/401/70/12 на примусове виконання вищевказаного рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні представник боржника підтримала подану заяву.

Представник стягувача ТОВ «Кей-Колект» повідомим суду, що стягувач відступив право вимоги за кредитним договором, та відповідно судовим рішенням іншій особі. Про виконання зобов`язання боржником на користь іншої особи йому нічого невідомо.

Представник АТ «УкрСиббанк» надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при цьому звернув увагу на факт відступлення права вимоги за зобов`язанням, зазначеним у виконавчому листі на користь іншої особи, яка не залучена до участі у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

28 березня 2012 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. По даній справі Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист від 08 червня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства УкрСиббанк заборгованості за кредитним договором № 0 від 28.03.2006 року в розмірі 1095952 грн. 01 коп., а також судовий збір в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 1 097 772 (один мільйон дев`яносто сім тисяч сімсот сімдесят дві) гривні 01 копійку..

Ухвалою суду від 10.06.2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська замінено у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №2-п/401/70/12, стягувача публічне акціонерне товариство УкрСиббанк на товариство з обмеженою відповідальністю Кей Колект.

Відповідно до відповіді Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровської області від 28.09.2022 року № 021-33/20415 вказано, що виконавче провадження 38762567 про стягнення з ОСОБА_2 завершено відповідно до вимог п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», про що 24.12.2015 року винесена відповідна постанова.

ТОВ «Кей-Колект» повідомив боржнику ОСОБА_2 листом від 25.11.2024 року про відступлення право вимоги за кредитним договором № 0 від 28.03.2006 року ТОВ «Доступна фінанси».

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950.

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон про виконавче провадження) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 2 цього Закону засадами виконавчого провадження є верховенство права; обов`язковість виконання рішень; законність; диспозитивність; справедливість; неупередженість та об`єктивність; гласність та відкритість виконавчого провадження; розумність строків виконавчого провадження; співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Наведене означає, що виконання судового рішення у цивільній справі має здійснюватись з дотриманням загальних засад цивільного права та цивільного судочинства, серед яких добросовісність, верховенство права та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Суд, відповідно до ч.1 ст. 432 ЦПК України, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як роз`яснив ВСС України в інформаційному листі від 01 липня 2015 року "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" у зв`язку з відсутністю чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у суддів виникали труднощі під час її застосування. Так, словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Окрім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так и частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так и часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.?

У справі "Soering vs UK" [5] Європейський суд визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. б Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

Зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не підлягає задоволенню, оскільки остання не надала доказів припинення зобов`язання за судовим рішенням його добровільним виконанням ні теперішньому кредитору, ні попередньому. Іншим доводам боржника для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а саме пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, вже була надана оцінка в ухвалі Амур-Нижньодніпровського районного суду м.. Дніпропетровська від 19.01.2023 та у постанові Дніпровського апеляційного суду від 31.05.2023.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 432 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), АТ «УкрСиббанк», ТОВ «Кей-Колект» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 27.02.2025.

Суддя: В.В. Руденко