ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/831/24 Номер провадження 22-ц/814/702/25Головуючий у 1-й інстанції Рябченко В. В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

суддів: Кузнєцової О.Ю., Одринської Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 30 вересня 2024 року ухвалене у складі головуючого судді Рябченка В.В., повний текст судового рішення виготовлено дати не вказано

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» про стягнення заборгованості з орендної плати за землю,-

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У липні 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Коморна Олена Василівна звернулася до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» про стягнення заборгованості з орендної плати за землю.

Просила суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» заборгованість з орендної плати за землю за 2023 рік в сумі 2833,94 грн. та судові витрати по сплаті судового збору, а також витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування позову зазначала, що згідно договору купівлі - продажу від 08.06.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахаровою Л.І., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , позивач став власником земельної ділянки площею 0,6083 га кадастровий номер :001:0017, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Великоперевізького старостинського округу Миргородського району Полтавської області та перебуває в оренді у відповідача, згідно договору оренди землі без номера від 15.06.2018 року.

01.07.2023 року. між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду договору оренди землі від 15.06.2018 року, якою внесені зміни щодо власника земельної ділянки, яким став ОСОБА_1 .

В супереч умовам договору оренди землі відповідач не виплатив позивачу орендну плату за землю за 2023 рік, розмір якої, на момент подачі позовної заяви, становив 2833,94 гривень.

02.09.2024 року представник позивача адвокат Коморна О.В. надала суду заяву про зменшення розміру позовних вимог в часті стягнення орендної плати з 2833,94 гривень до 2281,34 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 30 вересня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» про стягнення заборгованості за орендною платою задоволені.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» (, індекс 42304, Сумська область, Сумський район, с. Степанівка, вул. Заводська, 4) на користь ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 заборгованість з орендної плати за землю за 2023 рік в сумі 2281 (дві тисячі двісті вісімдесят одна) грн. 34 коп., судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп, та витрати на правову допомогу в розмрі 12000, 00 ( дванадцять тисяч) гривень.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись із таким вирішенням спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що 17.07.2024 року ТОВ «Райз Північ» сплатило орендну плату за 2023 рік, що підтверджується платіжною інструкцією № .

Також відповідач не погоджується з доводами позивача щодо вартості правничої допомоги, наданої позивачу та вважає, що розмір витрат не є повною мірою обґрунтованим та не відповідає критерію розумності.

10.01.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Коморна Олена Василівна надала суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 30.09.2024 року без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 13 статті 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на ціну позову та зазначені норми закону, дана справа має розглядатися у письмовому провадженні без повідомлення її учасників.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено, що згідно договору купівлі - продажу від 08.06.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахаровою Л.І., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , позивач став власником земельної ділянки площею 0,6083 га кадастровий номер :001:0017, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Великоперевізького старостинського округу Миргородського району Полтавської області та перебуває в оренді у відповідача, згідно договору оренди землі без номера від 15.06.2018 року.

01.07.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Райз Північ» було укладено додаткову угоду договору оренди землі від 15.06.2018 року, якою внесені зміни щодо власника земельної ділянки, яким став ОСОБА_1 .

В супереч умовам договору оренди землі ТОВ «Райз Північ» не виплатив ОСОБА_1 орендну плату за землю за 2023 рік, розмір якої, з урахуванням уточнених позовних вимог позивача становив 2281,34 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем орендна плата не була виплачена, а тому відповідачем було порушено умови договору оренди землі. Також суд зазначив, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 12000 грн є обґрунтованими та відповідають критерію розумності.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Відповідно до частини 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Предметом даного спору є стягнення з відповідача на користь позивача 2281,34 грн. заборгованості з орендної плати за землю за 2023 рік.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Умовами додаткової угоди до договору оренди землі від 15 червня 2018 року в п.4 передбачено, що орендна плата складає 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на дату укладання угоди становить 2833,94 грн. і вноситься у грошовій формі. Орендар вносить орендну плату одним платежем у строки до 31 грудня поточного року. Орендар має право виплачувати орендну плату частинами, протягом строку, визначеного цим Договором.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що перерахування грошових коштів за платіжною інструкцією № від 17.07.2024 варто вважати сплатою орендної плати за 2024 рік, як і вказано в платіжному дорученні.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору, тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки, а не лише суб`єктивні права, які вони мають виконувати.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги той факт, що 13.10.2023 року відбувся продаж спірної земельної ділянки ОСОБА_3 не заслуговують на увагу з огляду на те, що ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,6083 га з кадастровим номером :001:0017, а ОСОБА_3 належить земельна ділянка кадастровий номер :001:0017 площею 0,2172 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Стосовно доводів апеляційної скарги в частині стягнення вартості правничої допомоги колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Сталою судовою практикою Верховного Суду сформована правова позиція про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року (справа № 757/47925/15-ц), від 20.06.2018 року (справа № 127/1284/14-ц), від 27.06.2018 року (справа №554/9348/15-ц), від 25 липня 2018 року (справа № 522/4198/17-ц), від 15.04.2020 року (справа № 199/3939/18-ц), від 09 червня 2020 року (справа № 466/9758/16-ц).

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у справі ОСОБА_1 надавалася адвокатом Коморною Оленою Василівною на підставі договору про надання правової допомоги від 19 січня 2024 року та ордеру про надання правничої правової допомоги серії ВІ № 1228908.

Відповідно до п. 3.1 Договору за послуги щодо надання правової допомоги Клієнт виплачує Адвокату гонорар у розмірі 12 000 грн.

Пунктом 3.2. передбачено, що за домовленістю сторін, оплата правової допомоги буде здійснюватися шляхом післяплати, протягом 25-ти днів з дня оголошення судом першої інстанції рішення, незалежно від результату розгляду справи, або в іншому порядку обумовленому сторонами в додатках до Договору.

Пунктом 3.3. передбачено, що розмір гонорару може бути змінений (збільшений або зменшений) у зв`язку з істотним збільшенням або зменшенням об`єму допомоги, яка надається.

Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги № 3 від 19.01.2024 Адвокат надав наступні послуги: усна консультація 1000 грн. (1,5 год); ведення претензійної роботи 3000 грн. (10 год); складання та подання претензії 2000 грн (5 год); складання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості за договором оренди 6000 грн (4 год). Загальна вартість наданих послуг складає 12 000 грн.

В клопотанні ТОВ «Райз Північ» про відмову в задоволенні вимог представника відповідача щодо стягнення судових витрат просив суд першої інстанції враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принцип співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, значимості вчинених адвокатом дій (надання послуг) в задоволенні вимог представника відмовити за необґрунтованістю, безпідставністю, завищенням, невідповідністю принцип справедливості .

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової Постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі 755/9215/15-ц).

Згідно із ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України)

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, у розумінні положень ч .ч.4,5 ст.137 ЦПК України, у разі неспівмірності розміру витрат із складністю справи, часом, витраченим на виконання робіт і їх обсягом, ціною позову, суд може за клопотанням сторони зменшити розмір відшкодування таких витрат.

Зменшення судових витрат судом можливо лише за клопотанням іншої сторони.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції викладеній в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, у якій Верховний Суд зазначив, що право суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, що підлягає розподілу між сторонами, можливе лише за клопотанням іншої сторони.

З апеляційної скарги вбачається, що ТОВ «Райз Північ», посилаючись на те, що розмір витрат не є повною мірою обґрунтованим та не відповідає критерію розумності.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Колегія суддів, з урахуванням наведеного вище та з урахуванням конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності понесених апелянтом витрат на професійну правничу допомогу, розумності їхнього розміру, заперечень ТОВ «Райз Північ» проти заявленого до стягнення представником ОСОБА_1 адвокатом Коморною О.В.розміру витрат на професійну правничу допомогу, принципу співмірності судових витрат, розміру наданої правничої допомоги, складністю справи та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих послуг, ціною позову і значенням справи для сторін, результатами розгляду справи, вважає що розмір витрат на оплату послуг адвоката є завищеним та приходить до висновку про те, що стягненню підлягає сума 6 000 грн.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 30 вересня 2024 року в частині розміру стягнення витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 141, 367, п.2 ч.1 ст. 374, п.3, 4 ч.1 ст. 376, 382, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» задовольнити частково.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 30 вересня 2024 року в частині розміру стягнення витрат на правничу допомогу змінити.

Зменшити розмір стягнутих з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» (, індекс 42304, Сумська область, Сумський район, с. Степанівка, вул. Заводська, 4) на користь ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 витрат на правову допомогу з 12000 грн. до 6000 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2025 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді О.Ю. Кузнєцова

Т.В. Одринська