Головуючий у суді першої інстанції: Висоцької Г.В.
У Х В А Л А

28 лютого 2025 року місто Київ

справа № 372/3636/23

провадження № 22-ц/824/4788/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальностю «ТРИПІЛЛЯ АГРО ПЛЮС» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «КНЯЖІ МУЖІ», в особі директора Герасименко Ганни Миколаївни, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації речового права, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2024 року задоволено позовні вимоги ТОВ «ТРИПІЛЛЯ АГРО ПЛЮС» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «КНЯЖІ МУЖІ», в особі директора Герасименко Г.М. про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації речового права.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки №107, укладений 23 березня 2023 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «КНЯЖІ МУЖІ» на земельну ділянку площею 3,340 га з кадастровим номером :02:001:0017, що розташована на території Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області.

Визнано протиправним та скасувано державну реєстрацію, яка була проведена 23.03.2023 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Гринько А.П., яким зареєстровано право оренди земельної ділянки за Фермерським господарством «КНЯЖІ МУЖІ» «АГРОРОДИНА КД» (номер запису про право власності 49711830) на земельну ділянку площею 43,340 га з кадастровим номером :02:001:0017, що розташована на території Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 21 листопада 2024 року через засоби поштового зв`язку подала апеляційну скаргу, в порядку ст.355 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, а особі, яка її подала, надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги,- сплати судового збору.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 25 грудня 2024 року ОСОБА_1 отримала 18 січня 2025 року, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення, проте до даного часу недоліки апеляційної скарги не усунуті, будь-яких заяв на виконання ухвали суду про усунення недоліків не надходило, судовий збір не сплачений.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанїі» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Подавши апеляційну скаргу у листопаді 2024 року ОСОБА_1 станом розгляду справи не цікавиться та засоби щодо прискорення процедури слухання справи не використовує.

Підстави для прийняття апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог ст.356 ЦПК України, відсутні.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає ОСОБА_1 повторно звернутися з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст.356 ЦПК України, з одночасним поданням заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з дотриманням вимог ст.357 ЦПК України.

У зв`язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, ОСОБА_1 має право повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальностю «ТРИПІЛЛЯ АГРО ПЛЮС» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «КНЯЖІ МУЖІ», в особі директора Герасименко Ганни Миколаївни, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації речового права - визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус