1Справа № 335/3912/24 2/335/272/2025
У квітні 2024 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Писаренка С.Ю. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором про добровільне відшкодування шкоди, мотивуючи свої вимоги наступним.
02.09.2022 року о 22 год. 18 хв. у м. Запоріжжі на перехресті вул. Тбіліська та бул. Шевченка відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки Skоdа модель Осtаvіа, з номерним знаком НОМЕР_1 , 2020 року випуску, власником якого є позивач, та за кермом якого на момент ДТП був також позивач, та транспортного засобу марки Mitsubishi модель L200 темно-зеленого кольору з невідомим номерним знаком, який рухаючись заднім ходом скоїв наїзд на автомобіль позивача, завдавши чисельних пошкоджень його елементам кузову, а після наїзду залишив місце ДТП.
Так як водій іншого транспортного засобу залишив місце дорожньо-транспортної пригоди та працівників поліції не дочекався, то встановити відразу його особу не вдалося.
Надалі співробітниками УПП в Запорізькій області було встановлено, що 02.09.2022 року о 22:18 год. на перехресті бул. Шевченка та вул. Тбіліська, водій іноземний громадянин - ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Mitsubishi L200, темно-зеленого кольору з невідомим номерним знаком, в порушення вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху, під час руху заднім ходом не переконався в безпеці та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Skоdа модель Осtаvіа, з номерним знаком НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , після чого залишив місце події. В подальшому, з метою встановлення місця знаходження водія ОСОБА_2 , до військової частини НОМЕР_2 надіслано запит, де ОСОБА_2 проходив службу у ЗСУ. У відповідь на вказаний запит, керівництво військової частини НОМЕР_2 повідомило про те, що ОСОБА_2 звільнено зі служби за власним бажанням.
Також співробітники УПП в Запорізькій області повідомили, що станом на час надання відповіді встановити місцезнаходження водія ОСОБА_2 та притягнути останнього до адміністративної відповідальності не надається можливим (лист УПП в Запорізькій області від 09.10.2023).
Зі свого боку після ДТП позивач самостійно розшукав водія Mitsubishi L200 - іноземного громадянина ОСОБА_2 та після роз`яснення ситуації той визнав свою вину у спричиненні своїми діями шкоди та 16.09.2022 уклав з позивачем договір про добровільне відшкодування шкоди.
Відповідно до п. 1.1. вказаного договору за цим договором стягувач ОСОБА_1 та боржник ОСОБА_2 дійшли згоди, що боржник зобов`язується відшкодувати стягувачу шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди («ДТП»), у розмірі 118 470,01 грн. в строки, передбачені цим договором. Також станом на день укладення договору боржник перерахував стягувачеві 20 000 грн. (п. 1.2. Договору).
Відповідно до п. 1.3. договору, залишок заборгованості, який підлягає сплаті стягувачеві, складає 98 470,01 грн., які боржник зобов`язався відшкодувати стягувачу у строк до 16.10.2022 року.
Згідно пункту 3.1. договору, відшкодування шкоди здійснюється боржником на користь стягувача шляхом перерахування грошових коштів безготівковим переказом на банківський рахунок стягувача.
Згідно п.п. 4.1. договору, у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність, встановлену чинним законодавством України. У разі невиконання боржником свого зобов`язання щодо відшкодування шкоди, встановленого цим договором, стягувач залишає за собою право звернутися до компетентних органів для стягнення несплаченої суми (п.п. 4.2. Договору).
У відповідності до п.п. 5.1. договору, цей Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами взятих на зобов`язань.
У відповідності до п.п. 5.2. договору, питання, не врегульовані положеннями цього договору, регулюються чинним законодавством України.
Також позивач вказує, що розмір шкоди в сумі 118 470,01 грн. (п. 1.1. договору) було визначено по попередній калькуляції пошкоджень автомобіля на станції технічного обслуговування, і в подальшому розмір спричиненої відповідачем майнової шкоди виявився навіть більшим, що підтверджується експертним звітом № 1180 про оцінку автомобіля Skоdа Осtаvіа від 22.12.2022 року, відповідно до якого, загальна вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля становить 129 235,41 грн.
Отже відповідач, визнаючи свою вину у завданні позивачу шкоди, користуючись на території України всіма цивільними правами та обов`язками, та будучі вільний у виборі форми відшкодування такої шкоди, уклав договір, де визначив суму, яка підлягає відшкодування, порядок відшкодування та строки такого відшкодування, проте у встановлений строк умови Договору не виконує, відшкодування не сплачує.
Таким чином, борг за договором не сплачений, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість за Договором у розмірі 98 470,01 грн.
Також позивач вказує, що оскільки сума за договором відповідачем не сплачена, відповідач відповідно до вимог ст. 625 ЦК України має сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 7195,52 грн., а також три проценти річних від простроченої суми у розмірі 4311,76 грн.
Отже загальна сума боргу відповідача за договором про добровільне відшкодування шкоди від 16.09.2022 з урахуванням нарахувань, встановлених ч. 2 ст. 625 ЦК України, станом на 01.04.2024 становить 109 977,29 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку.
Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі.
Ухвалою судді від 11.04.2024 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для виконання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.
Ухвалою судді від 30.05.2024 року позовну заяву повернуто позивачу.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 04.09.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника Писаренка С.Ю. задоволено. Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2024 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду.
Ухвалою судді від 11.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з розглядом в порядку загального позовного провадження, встановлено строки для подання заяв по суті справи, призначене підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 17.10.2024 року витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетинання державного кордону, починаючи з 24 лютого 2022 року, громадянином Великої Британії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .
01.11.2024 року від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України до суду надано витяг з наявною у Базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином Великої Британії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 24.02.2022 року по теперішній час (станом на 10:23 31.10.2024): відповідно до якої останній перетнув пункт пропуску Шегині на в`їзд в Україну 11.05.2022 року. Іншої інформації немає.
Ухвалою суду від 17.12.2024 року закрито підготовче засідання у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Представник позивача у судовому засіданні, вважав за можливе розглядати справу за відсутності відповідача, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав, що викладені у ньому.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Зокрема, відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справ. Відповідно до матеріалів позовної заяви позивач зазначив адресу відповідача (останнє відоме місце проживання відповідача в Україні) - військова частина НОМЕР_2 , тому судові повістки скеровані за вказаною адресою. Крім того, з наданого від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України до суду витягу з наявною у Базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином Великої Британії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 24.02.2022 року по теперішній час (станом на 10:23 31.10.2024): відповідно до якої останній перетнув пункт пропуску Шегині на в`їзд в Україну 11.05.2022 року. Іншої інформації немає. Вказане свідчить про те, що відповідач не покидав територію України. Крім того, відповідач повідомлявся судом про день та час розгляду справи згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошень про його виклик, тому, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки в судові засідання відповідач не повідомив, відзив на позов не подав.
Враховуючи, що відповідач, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився до суду, не повідомив про причини неявки, не подав відзиву на позовну заяву, судом за згодою представника позивача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Заслухавши доводи представника позивача, та надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.
02.09.2022 о 22:18 год. на перехресті вул. Тбіліська та бул. Шевченка у м. Запоріжжі сталася ДТП за участі автомобілів «Skoda Octavia», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та «Mitsubishi L200», темно-зеленого кольору, з невідомим номерним знаком, під керуванням водія ОСОБА_2 , який на момент ДТП був військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_2 , та який після ДТП місце пригоди залишив. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.
Власником автомобіля «Skoda Octavia», д.н. НОМЕР_1 , є позивач ОСОБА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 18.11.2020.
З метою фіксації факту ДТП позивач викликав поліцію, працівниками якої були складені схема ДТП та рапорт від 02.09.2022.
На вказаний лист ІНФОРМАЦІЯ_2 надав відповідь від 28.11.2022 № 101/6080, в якому повідомив, що ОСОБА_2 звільнений наказом начальника ВЧ НОМЕР_2 від 21.09.2022 № 148 ДСК з військової служби у запас за власним бажанням, у зв`язку із чим Запорізький зональний відділ ВСП не має змоги здійснити розшук водія автомобіля «Mitsubishi L200».
Аналогічна інформація була надана позивачу листом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.01.2023 № 101/87.
Також, листом УПП в Запорізькій області від 09.10.2023 № 252-ад/41/31/01-2023 представника позивача проінформовано, що ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України, який під час руху заднім ходом не переконався в безпеці та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Skoda Octavia», д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , після чого залишив місце події. Станом на теперішній час місцезнаходження ОСОБА_2 не відоме, тому останнього не вдається притягнути до адміністративної відповідальності. Також направлено фото пошкодженого автомобіля «Skoda Octavia», д.н. НОМЕР_1 , у результаті ДТП.
На підтвердження розміру заподіяної шкоди, завданої позивачеві внаслідок ДТП, позивачем надано Звіт № 1180 про оцінку автомобіля «Skoda Octavia», д.н. НОМЕР_1 , складений спеціалістом-автотоварознацем, оцінювачем ОСОБА_6 , який є суб`єктом оціночної діяльності, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ на дату оцінки 02.09.2022 складає 102 960,81 грн., величина втрати товарної вартості автомобіля складає 26 274,60 грн., матеріальний збиток, завданий власнику вказаного автомобіля внаслідок ДТП на дату оцінки складає 129 235,41 грн.
Крім того, як слідує з обставин справи після ДТП позивач самостійно розшукав водія Mitsubishi L200 - іноземного громадянина ОСОБА_2 та 16.09.2022 уклав з останнім договір про добровільне відшкодування шкоди.
Відповідно до п. 1.1. вказаного договору за цим договором стягувач ОСОБА_1 та боржник ОСОБА_2 дійшли згоди, що боржник зобов`язується відшкодувати стягувачу шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди («ДТП»), у розмірі 118 470,01 грн. в строки, передбачені цим договором. Також станом на день укладення договору боржник перерахував стягувачеві 20 000 грн. (п. 1.2. Договору).
Відповідно до п. 1.3. договору, залишок заборгованості, який підлягає сплаті стягувачеві, складає 98 470,01 грн., які боржник зобов`язався відшкодувати стягувачу у строк до 16.10.2022 року.
Згідно пункту 3.1. договору, відшкодування шкоди здійснюється боржником на користь стягувача шляхом перерахування грошових коштів безготівковим переказом на банківський рахунок стягувача.
Згідно п.п. 4.1. договору, у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність, встановлену чинним законодавством України. У разі невиконання боржником свого зобов`язання щодо відшкодування шкоди, встановленого цим договором, стягувач залишає за собою право звернутися до компетентних органів для стягнення несплаченої суми (п.п. 4.2. Договору).
У відповідності до п.п. 5.1. договору, цей Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами взятих на зобов`язань.
У відповідності до п.п. 5.2. договору, питання, не врегульовані положеннями цього договору, регулюються чинним законодавством України.
Також позивач вказує, що розмір шкоди в сумі 118 470,01 грн. (п. 1.1. договору) було визначено по попередній калькуляції пошкоджень автомобіля на станції технічного обслуговування, і в подальшому розмір спричиненої відповідачем майнової шкоди виявився навіть більшим, що підтверджується експертним звітом № 1180 про оцінку автомобіля Skоdа Осtаvіа від 22.12.2022 року, відповідно до якого, загальна вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля становить 129 235,41 грн.
Крім того, з інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що 17.10.2023 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя розглянута справа № 335/6309/23 провадження 2/335/2431/2023 за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Писаренка Сергія Юрійовича до Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа - Військова частина НОМЕР_2 , про стягнення страхового відшкодування. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2023 року позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Писаренка Сергія Юрійовича до Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа - Військова частина НОМЕР_2 , про стягнення страхового відшкодування задоволено частково. Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту транспортного засобу розміром 102 960 (сто дві тисячі дев`ятсот шістдесят) гривень 81 копійку. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення величини втрати товарної вартості транспортного засобу в сумі 26 274 (двадцять шість тисяч двісті сімдесят чотири) гривні 60 копійок суд відмовив.
Станом на час розгляду справи судом позивачу з боку МТСБУ на виконання рішення суду виплачено суми страхового відшкодування, що підтвердив у судовому засіданні представник позивача.
Крім того, рішенням у справі № 335/6309/23 провадження 2/335/2431/2023 встановлено, що 30.11.2022 позивач звернувся до МТСБУ із повідомленням про ДТП, в якому зазначив обставини вчинення ДТП та долучив схему ДТП та листи УПП в Запорізькій області. 02.12.2022 позивач направив до МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування на визначений позивачем розрахунковий рахунок.
Також під час розгляду справи № 335/6309/23 провадження 2/335/2431/2023 суд встановив, що у даному випадку цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу позивача автомобіля «Skoda Octavia», д.н. НОМЕР_1 , була застрахована на момент ДТП у ПрАТ «СК «Євроінс Україна», поліс № 206708664 терміном дії 09.11.2021-09.11.2022. Інший учасник ДТП такого полісу не мав.
Також при розгляді цивільної справи № 335/6309/23 провадження 2/335/2431/2023 суд встановив, що у даному випадку наявні обставини, за яких виникає цивільна-правова відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки, у даному випадку водія автомобіля «Mitsubishi L200» ОСОБА_2 , оскільки наданими суду доказами підтверджено наявність шкоди, протиправні дії її заподіювача і причинний зв`язок між протиправними діями та наявністю шкоди. Таким чином, за наслідками розгляду цивільної справи суд встановив, що у даному випадку МТСБУ має відшкодовувати шкоду за рахунок фонду захисту потерпілих на умовах, визначених Законом № 1961.
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до МТСБУ у справі № 335/6309/23 провадження 2/335/2431/2023 задоволені частково, а саме в частині стягнення вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача розміром 102 960,81 грн.
За положеннями частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Предметом позову у даній справі є вимога про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 98 470,01 грн. на підставі договору про добровільні відшкодування шкоди та штрафних санкцій на підставі ст. 625 ЦК України, внаслідок невиконання грошового зобов`язання.
Водночас, як встановлено судом позивач скористався своїм правом передбаченим Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення на свою користь страхового відшкодування, який судом було задоволено частково та стягнуто страхове відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту транспортного засобу розміром 102 960 грн. 81 коп., отже тягар відшкодування збитків, яких позивач зазнав у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, рішенням суду покладено на МТСБУ, у зв`язку з чим підстав для відшкодування шкоди з відповідача ОСОБА_2 немає.
Тому покладання на відповідача ОСОБА_2 обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування буде надмірним та суперечитиме меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Позивач ОСОБА_1 самостійно обрав спосіб захисту порушеного права, зокрема, звернувся до суду з позовом до МТСБУ про стягнення на свою користь страхового відшкодування шкоди завданої відповідачем ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
З огляду на це необґрунтованим є вимоги позивача про те, що шкода має бути відшкодована ще й її заподіювачем - відповідачем у справі ОСОБА_2 на підставі договору добровільного відшкодування шкоди від 16.09.2022 року, а умови договору від 16.09.2022 року в цій частині не відповідають положенням ст. 6 ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Крім того, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Оскільки позивач скористався своїм правом та звернувся до МТСБУ з вимогою про стягнення страхового відшкодування та отримав страхове відшкодування відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 шкоди завданої внаслідок даної дорожньо-транспортної приводи на підставі ст.ст. 627, 1166 ЦК України та в межах заявлених позовних вимог суд не вбачає.
В силу положень ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд,
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в особі представника адвоката Писаренка Сергія Юрійович, до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором про добровільне відшкодування шкоди - відмовити.
Рішення складене в повному обсязі та проголошене 03 березня 2025 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня ухвалення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду або через Орджонікідзевського районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_2 .

Суддя Ю.В.Геєць