Справа № 199/1144/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Авраменка А.М., ознайомившись із матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищезазначена цивільна справа, яку було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 27 лютого 2025 року до суду надійшла від сторони відповідача ОСОБА_3 зустрічна позовна заява, а 28 лютого 2025 року від позивача заява про залишення його позову без розгляду.

Ознайомившись із вказаними заявами, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа №199/1144/25 (провадження №2/199/2225/25) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2025 року вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі №199/1144/25 (провадження №2/199/2225/25), яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

28 лютого 2025 року до суду від позивача надійшла заява про залишення його позову без розгляду.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до норм ЦПК України.

Нормою ст.217 ч.3 ЦПК України визначено, що з оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Частиною 2 ст.279 ЦПК України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст.257 ч.1 п.5 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Зі змісту норм цивільного процесуального законодавства, зокрема наведених вище, вбачається, що розгляд судом в порядку цивільного судочинства справи позовного провадження можливий лише за ініціативою позивача (його законного представника) та/або органів та осіб, яким надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, і за умови подальшого підтримання позивачем (його законним представником) свого позову впродовж його розгляду.

Відтак, враховуючи, що позивачем до спливу тридцятиденного строку з дня відкриття провадження у справі, тобто до початку розгляду справи по суті, було подано заяву про залишення його позову без розгляду, що з огляду на наведені судом вище норми ЦПК України та правову позицію щодо підстав здійснення судового провадження унеможливлює подальший розгляд цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви позивача і залишення його позову без розгляду на підставі ст.257 ч.1 п.5 ЦПК України. Одночасно суд роз`яснює позивачу, що залишення позову без розгляду не позбавляє його права на повторне звернення до суду з таким самим позовом.

27 лютого 2025 року до суду від представника відповідача надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики та розписки.

Вирішуючи питання про можливість прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним, суд керувався наступним.

Так, відповідно до ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Частиною 3 ст.194 ЦПК України передбачено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Нормою ч.9 ст.10 ЦПК України визначено, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що першочерговою умовою для прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним є існування нерозглянутого судом первісного позову, розгляд якого триває на момент вирішення питання про прийняття зустрічного позову, а у даній цивільній справі первісний позов за заявою позивача залишено без розгляду, суд приходить до висновку про неможливість прийняття зустрічного позову та необхідність повернення останнього заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 13, 193, 194, 211, 217, 223, 257-261, 263, 268, 279, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про залишення позову без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики залишити без розгляду.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики та розписки повернути заявнику.

Роз`яснити позивачу, що залишення позову без розгляду не позбавляє права на повторне звернення до суду із таким же самим позовом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.М. Авраменко