24 лютого 2025 року
місто Чернігів
Провадження №2-др/751/7/25
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.
секретарй Барбаш М. В.
учасники справи:
представник позивача ОСОБА_2
відповідач ТОВ «ДЕБТ ФОРС»
треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача адвоката Блохіної Наталії Вікторівни про стягнення понесених судових витрат,
у с т а н о в и в:
Ухвалою від 21.01.2025 року заяву призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
В ухваленому рішення від 19.11.2024 року, судом було вирішене питання про стягнення із відповідача заявлених судових витрат судового збору, стягнувши з ТОВ «Дебт Форс» судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.
Зазначає, що у даному випадку, відсутні підстави для винесення додаткового рішення у справі, так як підставі, визначені ч. 1 ст. 270 ЦПК України .
У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє у задоволенні заяви про стягнення витрат.
Заявляючи вимогу про стягнення із відповідача витрат на надання правничої допомоги, позивач, подаючи таку заяву про ухвалення додаткового рішення, не надає документів, що підтверджують повноваження представника на представництво його в суді, також не надано доказів укладеного між адвокатом і клієнтом на надання правничих послуг, а також не підтверджено жодними документами оплату наданих послуг.
У даному випадку, звертають увагу суду на незначну складність справи.
Вважають, що заявлені витрати на правничу допомогу не відповідають критерію їх реальності у зв`язку з відсутністю факту їх дійсності та необхідності, а також і те, що заявлені витрати на правничу допомогу не відповідають критерію розумності.
Дана категорія справи, не є складною та відноситься до категорії малозначних і доводи наведені у позовні заяві (рішення суду), ґрунтуються на загально відомих висновках, які зазначені у постановах Великої Палати Верховного Суду, і практику за категорією таких справ слід вважати установленою. Саме такі висновки покладені в основу позовної заяви, а тому гонорар адвоката в такому розмірі не відповідає критеріям співмірності (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належно.
Представник позивача надіслала заяву про розгляд справи без її участі, заяву про стягнення витрат на правничу допомогу підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 28.08.2024 року справу передано до Новозаводського районного суду міста Чернігова за підсудністю.
09.10.2024 року представник ТОВ «Дебт Форс», Костюченко М. надіслала до суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, відповідно до якого просить відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу (а.с.67-69).
Заперечення обґрунтовано тим, що на підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги суду мають бути надані такі документи: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, довіреність); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги; детальний опис вчинених дій (наданих послуг). Заявлені витрати на правничу допомогу не визначені, чим не дотримано ст. 133, 134 ЦПК України. До позовної заяви не подано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документи, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату.
Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19.11.2024 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною, зареєстрований в реєстрі за № 1553, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 36803 гривні 79 копійок. Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок (а.с.105-109).

У позовній заяві позивач повідомив, що поніс судові витрати у вигляді оплати правової допомоги та судового збору, та просив судові витрати стягнути з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Із матеріалів справи вбачається, що правнича допомога позивачу ОСОБА_1 надавалася на підставі договору про надання правової допомоги від 27.07.2024 року адвокатом Блохіною Наталією Вікторівною та ордеру (а.с. 6-8, зворот а.с.11, 18).

Загальна вартість виконаних робіт (послуг) адвокатом Блохіною Н.В. відповідно до розрахунку оплати витрат на правову (правничу) допомогу складає 15000 гривень (зворот а.с.7)

Позивач сплатив на користь адвоката Блохіної Н.В. 15000 гривень за надання правничої допомоги, що підтверджується копією квитанції № б/н від 27.07.2024 року (а.с.24).

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 викладений висновок, що для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Такий правовий висновок викладено також у постановах Верховного Суду від 24.06.2020 у справі № 757/16448/17-ц, від 24.03.2021 у справі № 308/1020/16-ц.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на правничу допомогу адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, виваженості та розумності, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Наведений підхід до вирішення питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу є сталим та неодноразово викладався у постановах Верховного Суду, зокрема, від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18, від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15ц (провадження № 14-382цс19), від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19 (провадження № 12-94гс20), від 19 листопада 2021 року у справі №752/16038/19 (провадження № 61-7905св21).

Разом з тим, пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи клопотання ТОВ «Дебт Форс» про зменшення витрат на правову допомогу (а.с.67-69), з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 гривень.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 76, 77, 81, 141, 246, 259, 263, 264, 265, 268, 270, 354 ЦПК України, суд

Вирішив:

Заяву представника позивача адвоката Блохіної Наталії Вікторівни про стягнення понесених судових витрат задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, надані адвокатом Блохіною Наталією Вікторівною на підставі договору про надання правової допомоги від 27.07.2024 року у сумі 5000 гривень.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» (юридична адреса: 02121, м.Київ, вул.Харківське шоссе, 201/203, літ.2А, оф.602, )

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович (місцезнаходження: 14013, м. Чернігів, проспект Перемоги, 139, оф. 208)

Суддя С. М. Ченцова