Справа № 143/845/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2025 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Сича С.М.,

за участю секретаря Левченко М.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Погребище Вінницького району Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вказавши у ній як заінтересованих осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява мотивована тим, що він з 1996 року проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 . Під час спільного проживання у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оскільки вони проживали без реєстрації шлюбу, то відомості про батька дитини були внесені в актовий запис про народження зі слів матері. В 2024 року він та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.

Заявник стверджує, що у них на утриманні перебуває їхній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є дитиною з інвалідністю І А групи, та потребує стороннього догляду внаслідок психічного захворювання.

Оскільки ОСОБА_1 постійно самостійно здійснює утримання сина ОСОБА_3 , то він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.7 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Однак, йому було повідомлено, що засіданням комісії з перевірки наявності прав громадян на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 вирішено направити подані ним документи на доопрацювання з огляду на відсутність документального підтвердження факту утримання ним повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю І групи.

За таких обставин він змушений звернутися із цією заявою до суду.

Посилаючись на наведені обставини та положення ст.ст.315, 318 ЦПК України, просить встановити факт того, що повнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є дитиною з інвалідністю І А групи, перебуває на утриманні ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 13.11.2024 року замінено неналежну заінтересовану особу ІНФОРМАЦІЯ_2 на належну заінтересовану особу - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.39, 40).

Ухвалою суду від 03.01.2025 року залучено до участі у справі як заінтересовану особу Міністерство оборони України (а.с.51, 52).

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав та підтвердив викладені у ній обставини, разом із цим зазначив, що він не записаний батьком дитини у актовому записі про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 вважає, що заява підлягає задоволенню. Також повідомила, що вона отримує соціальну допомогу по догляду за ОСОБА_3 та оформлена як особа, яка здійснює за ним постійний догляд.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Представник Міністерства оборони України Ільчик О.В., будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, проте направив на адресу суду письмові пояснення, в яких просив проводити розгляд справи за його відсутності, у задоволенні заяви відмовити (а.с.69, 70).

Заінтересована особа ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши учасників справи та дослідивши її матеріали, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_3 , матір`ю якого є ОСОБА_5 , а батьком на підставі ч.1 ст.135 СК України записаний ОСОБА_6 (а.с.20).

19.06.2024 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.11).

Згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу станом на 06.08.2024 року ОСОБА_2 отримує соціальні виплати в розмірі 2920 грн. 00 коп. щомісячно (а.с.14).

Згідно із довідкою КП «Погребищенський ЦПМСД» Погребищенської міської ради №256 ОСОБА_2 знаходилася на лікуванні у сімейного лікаря з 15.05.2024 року з діагнозом гіпертонічна хвороба І ступеня (а.с.15).

Згідно із довідкою до акта МСЕК №041574 від 10.02.2015 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інвалід І групи з дитинства, потребує постійного, що не регулюється, стороннього догляду та допомоги (а.с.16).

Згідно із висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №43 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обмежений у самообслуговуванні та здатності до самостійного пересування, орієнтації, спілкування (а.с.17).

Згідно із актом обстеження житлово - побутових умов проживання від 08.07.2024 року ОСОБА_1 проживає разом із дружиною ОСОБА_2 та пасинком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в житловому будинку АДРЕСА_1 (а.с.18).

Відповідно до витягу з протоколу №4/09 від 26.07.2024 року засідання комісії з перевірки наявності прав громадян на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 пакет документів військовозобов`язаного ОСОБА_1 щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п.7 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з огляду на відсутність документального підтвердження факту утримання повнолітньої дитини з І А групою інвалідності направлено на доопрацювання (а.с.19).

Згідно із довідкою від 09.01.2025 року №9 ОСОБА_1 на даний час працює в ФГ «Дружба - Л», с.Гопчиця, Вінницького району, Вінницької області, оператором сушильних установок (а.с.65).

Згідно із довідкою від 09.01.2025 року сукупний дохід ОСОБА_1 , отриманий як заробітна плата в ФГ «Дружба - Л», за період з липня 2021 року по грудень 2023 року становить в загальному 203870 грн. 28 коп. (а.с.67).

Згідно із довідкою від 09.01.2025 року сукупний дохід ОСОБА_1 , отриманий як заробітна плата в ФГ «Дружба - Л», за період з серпня по грудень 2024 року становить в загальному 39700 грн. 61 коп. (а.с.66).

За змістом ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Вирішуючи заяву по суті, суд виходить із того, що ОСОБА_1 звернувся до суду із метою встановлення факту перебування на його утриманні повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю І групи, для оформлення в подальшому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

В силу п.7 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває повнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю I чи II групи.

Частиною 5 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» урегульовано, що порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із Переліком документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", затвердженим Додатком 5 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560, до переліку документів, що надають право на відстрочку з підстав, передбачених п.7 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», входить для підтвердження родинних стосунків - свідоцтво про народження дитини із зазначенням батьківства військовозобов`язаного.

Із системного аналізу наведених нормативних приписів слід дійти висновку, що правом на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.7 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» наділені біологічні мати та батько, на утриманні яких перебуває їхня повнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю I чи II групи.

Цілком очевидним видається, що такий підхід суб`єктів нормотворення до формування переліку осіб, котрі мають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, в цій частині зумовлений положеннями ч.1 ст.198 СК України, за змістом яких батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, заявник ОСОБА_1 не є особою, яка записана батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в актовому записі про його народження, а відтак ним не доведено належними та допустимими доказами, що він має право на відстрочку з підстав, передбачених п.7 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Разом із цим, у пунктах 64-66, 74, 88 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22 виснувано, що правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними.

При цьому сімейні відносини як вид суспільних відносин складаються з суб`єктів, об`єктів і змісту (прав та обов`язків). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти, які поділяються на юридичні дії (настання яких залежить від волі людей і породжує певні правові наслідки) та юридичні події (юридичні факти, які настають незалежно від волі людини).

Так, у силу положень ЦК України у момент народження фізичної особи в неї виникає цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов`язки), яка припиняється у момент її смерті (стаття 25 ЦК України), а з підстав, установлених цим Кодексом, виникає цивільна дієздатність (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання), яка може бути обмежена виключно у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 30 ЦК України).

Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.

Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

За ч.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2024 року у справі № 333/7023/23 вказано, що у справі, в якій заявник просить встановити факт перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, наявний спір про право, зокрема, спір щодо участі одного з батьків у матеріальному забезпеченні (утриманню) дитини та/або ухилення від участі у матеріальному забезпеченні/утриманню, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження з обов`язковим залученням органу опіки та піклування (частини четверта, п`ята статті 19 СК України). Доведення факту одноосібного утримання дитини батьком та пасинка вітчимом пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати та батько пасинка не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом. Такий факт одноосібного виховання дитини одним із батьків та виховання дитини вітчимом не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини. Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо утримання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо утримання дитини, то факт одноосібного утримання дитини одним із батьків або факт утримання пасинка вітчимом може бути встановлений судом як одна з обставин, що становить предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з утримання дитини. Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право. За установлених у цій справі конкретних обставин факт перебування на утриманні трьох неповнолітніх дітей не може бути встановлений за правилами окремого провадження, у зв`язку із чим заяву слід залишити без розгляду.

Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2024 року у справі №613/1674/23.

Визначаючись із релевантністю наведених правових висновків щодо обставин розглядуваної справи в контексті наявності спору про право, як підстави залишення заяви без розгляду, суд ураховує, що в силу ч.1 ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Отже, обов`язок утримувати повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу закону покладається на його матір ОСОБА_2 , а відтак факт одноосібного утримання заявником повнолітнього пасинка не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю із його матір`ю, в тому числі на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання інтересів повнолітньої непрацездатної дитини.

Зважаючи на встановлені судом обставини, факт перебування на утриманні ОСОБА_1 повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не може бути встановлений за правилами окремого провадження, у зв`язку із чим заяву на підставі ч.6 ст.294 ЦПК України слід залишити без розгляду.

При цьому суд роз`яснює заявнику ОСОБА_1 , що він має право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 258-260, ч.6 ст.294 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена через Погребищенський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали буде складений протягом п`яти днів з дня оголошення її вступної та резолютивної частини.

Повний текст ухвали складений 27.02.2025 року.

Суддя