Провадження № 22-ц/801/362/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бессараб Н. М.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 рокуСправа № 127/15139/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Матківської М. В., Сала Т. Б.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2024 року, постановлене у складі судді Бессараб Н. М. у м. Вінниці, дата складення повного судового рішення 24 вересня 2024 року,

в с т а н о в и в :

В травні 2024 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Шлапака В. С., звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 08 квітня 2011 року. Від вказаного шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2017 у цивільній справі № 127/21470/16-ц з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак наразі визначений судом розмір аліментів є недостатнім для утримання дитини, оскільки з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно зріс у зв`язку з підвищенням цін на продукти харчування, взуття, одяг, а також інші речі, яких потребує дитина для забезпечення нормального розвитку.

Тому ОСОБА_1 з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 54) просила змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа від 11 квітня 2017 року у справі № 127/21470/16-ц, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1 000 грн. щомісячно на частину від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ним повноліття.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2024 року позов задоволено: змінено спосіб стягнення аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2017 у цивільній справі №127/21470/16-ц:

- стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття;

-стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн;

- припинено стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2017 у цивільній справі №127/21470/16-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01 грудня 2016 року та відкликано виконавчий лист з органу державної виконавчої служби виконаним станом на день набрання даним рішенням суду законної сили.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції врахував вік дитини, на утримання якої стягуються аліменти (станом на день розгляду справи виповнилося 14 років), з часу ухвалення рішення суду першої інстанції про стягненні аліментів у розмірі 1 000 грн щомісячно відбулося значне зростання цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, у зв`язку з чим зазначений розмір аліментів не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, не відповідає її потребам та не забезпечує достатній життєвий рівень. Крім того врахував, що відповідач є здоровою та працездатною особою, а тому має можливість надати матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки доказів протилежного суду не надав.

Не погодившись з прийнятим рішенням, 19 грудня 2024 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, та прийняти нове, яким позов задовольнити частково та визначити аліменти в розмірі 1/6 його заробітку (доходу) щомісячно.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не врахував те, що 19 жовтня 2013 року він одружився з ОСОБА_5 (він змінив прізвище після одруження з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 »). Від шлюбу вони мають дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають разом з ними, що підтверджується довідкою № 3 від 24 травня 2024 року.

Судом першої інстанції не враховано те, що розмір аліментів, які просить стягнути з нього позивачка є великим, оскільки не враховано його реального матеріального положення та наявність ще двох дітей, які перебувають на його утриманні.

Позивачка ОСОБА_1 в установлений судом строк правом на подання відзиву не скористалася.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що підтримує викладені в апеляційній скарзі вимоги, просить її задовольнити. Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Шлапак В. С. заперечив проти доводів апеляційної скарги.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення не в повному обсязі відповідає вимогам закону.

По справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

- згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є мати ОСОБА_10 , батько ОСОБА_11 (а.с. 12);

- рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2017 (справа № 127/21470/16-ц) стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 000 грн. щомісячно, які підлягають індексації, починаючи стягнення з 01 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення суду набуло законної сили 22 березня 2017 року.

- 10 жовтня 2013 року ОСОБА_11 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1971, прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « ОСОБА_7 » (а.с. 41).

- відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками зазначено: мати ОСОБА_5 , батько ОСОБА_2 (а.с. 42);

- згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками зазначено: мати ОСОБА_5 , батько ОСОБА_2 (а.с. 43);

- згідно довідки голови правління ОСББ «Вікторія» Петрової І. В., ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 з сім`єю: ОСОБА_5 (дружина), ОСОБА_8 (син), ОСОБА_9 (син), ОСОБА_12 (донька дружини) (а.с. 44).

Між сторонами виник спір про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі") (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанова Верховного Суду від 22 серпня 2022 року в справі №712/6313/21).

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22.

Обов`язок батьків утримувати дітей закріплений законодавчо (стаття 180 СК України), а тому при визначенні розміру аліментів правове значення має лише наявність утриманців у особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, незалежно від того, як виконується такий обов`язок платником: добровільно чи на підставі судового рішення (Постанова Об`єднаної палати КЦС від 09.12.2024 у справі № 404/7235/22).

Суд першої інстанції, оцінивши докази по справі в їх сукупності, врахувавши, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів (2017 року) зросли споживчі ціни на продовольчі товари, одяг та комунальні послуги, правильно констатував, що розмір аліментів, що стягуються з відповідача за рішенням суду (1 000 гривень), є меншим законодавчо визначеного мінімального розміру аліментів і не забезпечує матеріальні потреби дитини відповідно до її віку, а тому потребує зміни.

Проте, визначаючи розмір аліментів як частину від доходу (заробітку), суд не врахував сімейний стан відповідача ОСОБА_2 і перебування на його утриманні ще двох дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , окрім сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Це призвело до хибного висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку ( доходу) на користь позивачки ОСОБА_1 на сина ОСОБА_3 .

Суд першої інстанції захищаючи права дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не врахував право двох інших дітей ( ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 ) мати утримання від батька.

Отже, з урахуванням інтересів дітей відповідача, які всі троє мають рівні права на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, апеляційний суд виснує, що достатнім та справедливим розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде величина, визначена як 1/6 частка його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, змінити судове рішення.

Підставою для зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 обґрунтованими, а рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів, що підлягає стягненню, є таким, що постановлене без повного з`ясування обставин справи, з невірним застосуванням норм матеріального права, які регулюють дані правовідносини, тому рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2024 року підлягає зміні в цій частині.

На підставі викладеного та керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2024 року змінити в частині визначення розміру аліментів: із 1/4 на 1/6, а саме: стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2024 року залишити без змін.

Відновити дію рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Головуюча Т. М. Шемета

Судді М. В. Матківська

Т. Б. Сало