Провадження № 2-др/625/2/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2025 р. с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Скляренка М.О.,

за участю секретаря судового засідання Талавирі С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у селі Різуненкове Богодухівського району Харківської області заяву представника відповідача за первісним позовом адвоката Лиски П.О., діючого від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за первісним позовом представника позивача адвоката Репетун Катерини Володимирівни, діючої від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна, а також за зустрічним позовом представника відповідача адвоката Мирошниченко Ксенії Павлівни, діючої від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації,

в с т а н о в и в :

12 лютого 2025 року Коломацьким районним судом Харківської області за результатами розгляду цивільної справи № 615/1064/24 ухвалене рішення про задоволення зустрічного позову представника відповідача адвоката Мирошниченко Ксенії Павлівни, діючої від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації, і судом із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у порядку поділу спільного майна подружжя стягнуто 147738 (сто сорок сім тисяч сімсот тридцять вісім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок як грошову компенсацію вартості 1/2 частки транспортного «HYUNDAI TUCSON» 2006 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , а також із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний податковий номер: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , індивідуальний податковий номер: НОМЕР_4 , стягнуто судовий збір, сплачений позивачкою за зустрічним позовом, у розмірі 1477 (одна тисяча чотириста сімдесят сім) гривень 38 (тридцять вісім) копійок.

Водночас судом у задоволенні первісного позову представника позивача адвоката Репетун Катерини Володимирівни, діючої від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна відмовлено.

17 лютого 2025 року представником відповідача за первісним позовом адвокатом Лискою П.О. шляхом формування відповідного документа в системі «Електронний суд» до суду подано заяву про розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового судового рішення, в якій представник відповідача за первісним позовом просив суд вирішити питання щодо розподілу судових витрат, понесених ОСОБА_1 у зв`язку із розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 87600 гривень 00 копійок, що складаються з гонорару адвоката у розмірі 80000 гривень 00 копійок, а також фактичних витрат, необхідних для виконання договору про надання правничої допомоги у сумі 7600 гривень 00 копійок (т. 5, а.с.55-62).

19 лютого 2025 року суддею Коломацького районного суду Харківської області заяву представника відповідача за первісним позовом адвоката Лиски П.О. про розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за первісним позовом представника позивача адвоката Репетун Катерини Володимирівни, діючої від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна, а також за зустрічним позовом представника відповідача адвоката Мирошниченко Ксенії Павлівни, діючої від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні, про що постановлено відповідну ухвалу.

26 лютого 2025 року представником первісного позивача адвокатом Репетун К.В. шляхом формування відповідного документа в системі «Електронний суд» до суду подано заперечення на заяву про розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового судового рішення (т.5, а.с. 88-93).

В обґрунтування заперечень проти заяви про розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового судового рішення представник первісного позивача адвокат Репетун К.В. зазначила, що стороною відповідача за первісним позовом порушено встановлену ЦПК України процедуру звернення до суду із заявою про розподіл судових витрат у справі та надання доказів на підтвердження розміру заявлених витрат, а тому просила суд відмовити у задоволенні цієї заяви.

Будучи належним чином повідомленими про місце, дату і час судового розгляду заяви про розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового судового рішення (т.5, а.с. 79, 82), представник відповідача за первісним позовом адвокат Лиска П.О. та сам відповідач за первісним позовом у судове засідання не з`явилися, водночас 17 лютого 2025 року адвокат Лиска П.О. до суду подав заяву за вх. ЕС№ 296/01-55/25 (т. 5, а.с. 56-68), в якій просив суд розгляд його заяви про розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового судового рішення провести за його відсутності, а також за відсутності відповідачки за первісним позовом ОСОБА_1 .

Представник позивача за первісним позовом адвокат Репетун К.В., а також сам позивач за первісним позовом ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про місце дату та час судового розгляду заяви про розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового судового рішення (т.5, а.с. 80-81), у судове засідання не з`явилися, водночас 27 лютого 2025 року адвокат Репетун К.В. до суду подала заяву за вх. ЕС№ 389/01-55/25 (т. 5, а.с. 94-101), в якій просила суд розгляд заяви про розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового судового рішення провести за її відсутності.

За правилами, визначеними ч.ч. 2, 3, 4 ст. 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи представників сторін адвокатів Лиски П.О. та Репетун К.В., викладені ними у їх відповідних письмових заявах та запереченнях, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося, 12 лютого 2025 року за результатами розгляду цивільної справи за первісним позовом представника позивача адвоката Репетун Катерини Володимирівни, діючої від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна, а також за зустрічним позовом представника відповідача адвоката Мирошниченко Ксенії Павлівни, діючої від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації Коломацьким районним судом Харківської області ухвалене рішення, яким задоволено зустрічний позов представника відповідача адвоката Мирошниченко Ксенії Павлівни, діючої від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації, і судом із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у порядку поділу спільного майна подружжя стягнуто 147738 (сто сорок сім тисяч сімсот тридцять вісім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок як грошову компенсацію вартості 1/2 частки транспортного «HYUNDAI TUCSON» 2006 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , а також із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний податковий номер: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , індивідуальний податковий номер: НОМЕР_4 , стягнуто судовий збір, сплачений позивачкою за зустрічним позовом, у розмірі 1477 (одна тисяча чотириста сімдесят сім) гривень 38 (тридцять вісім) копійок.

Водночас у задоволенні первісного позову представника позивача адвоката Репетун Катерини Володимирівни, діючої від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна відмовлено (т.5, а.с. 14-48).

28 жовтня 2024 року представником відповідача за первісним позовом адвокатом Лискою П.О. шляхом формування відповідного документа в системі «Електронний суд» до суду подано відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог (т.3, а.с. 87-95), де серед іншого адвокатом Лискою П.О. на підставі положень, закріплених у ч.8 ст. 141 ЦПК України, зроблено заяву про те, що між ОСОБА_1 та адвокатом Лискою П.О. укладено відповідний договір про надання правової допомоги, за умовами якого надання правової допомоги має оплатний характер і що орієнтовний розмір витрат складає 40000 гривень 00 копійок, а отже загальний розмір витрат на правову допомогу з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог складає 80000 гривень 00 копійок, а також про те, що докази понесення судових витрат на професійну правничу допомогу будуть ним подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

17 лютого 2025 року представником відповідача за первісним позовом адвокатом Лискою П.О., діючим від імені та в інтересах ОСОБА_1 , шляхом формування відповідного документа в системі «Електронний суд» до суду подано заяву про розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового судового рішення (т.5, а.с. 55-67), в якій представник відповідача за первісним позовом просив суд вирішити питання щодо розподілу судових витрат, понесених ОСОБА_1 у зв`язку із розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 87600 гривень 00 копійок, що складаються з гонорару адвоката у розмірі 80000 гривень 00 копійок, а також фактичних витрат, необхідних для виконання договору про надання правничої допомоги у сумі 7600 гривень 00 копійок.

Приписами п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі ст. 133 цього Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачено) відповідною стороною або третьою особою.

Така правова позиція викладена в постанові, ухваленій об`єднаною палатою Верховного Суду 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.

За правилами, визначеними ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається із матеріалів справи 05 липня 2024 року між адвокатом Лискою Павлом Олександровичем та ОСОБА_3 укладений договір про надання правової допомоги (т.5, а.с. 64), за умовами якого адвокат зобов`язався здійснити захист, представництво Клієнта та надати інші види правової допомоги з усіх правовідносин, що виникають у останнього, на умовах і в порядку, що визначені договором, а Клієнт зобов`язався оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно пунктів 8 та 10 вказаного договору гонорар адвоката обчислюється у погодинній оплаті та встановлюється в додатковій угоді, що підлягає сплаті в гривні готівкою або безготівковою формою. Погодинна ставка застосовується із шестихвилинним дискретним кроком (0,1 години), тобто витрачений час округлюється до найближчого більшого значення, кратного 0,1 години.

Факт надання правової допомоги підтверджується звітом адвоката, наданням допомоги належним чином або актом здачі-приймання. Оплата гонорару на підставі звіту адвоката або рахунку з переліком послуг є підтвердження прийняття таких послуг.

В додатковій угоді № 1 до вказаного вище договору про надання правової допомоги (т.5, а.с. 64) клієнт ОСОБА_3 та адвокат Лиска П.О. дійшли згоди, що гонорар адвоката за надання правових послуг по представництву інтересів Клієнта з правовідносин по справі №615/1064/24 в Коломацькому районному суді Харківської області (справа за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя) складає фіксовану суму в розмірі 40000 гривень 00 копійок, яка сплачується готівкою або безготівковим способом на розрахунковий рахунок протягом визначеного сторонами строку.

Крім того в додатковій угоді №2 до вказаного вище договору про надання правової допомоги (т.5, а.с. 65) клієнт ОСОБА_3 та адвокат Лиска П.О. узгодили, що у зв`язку з поданням ОСОБА_2 заяви про збільшення розміру позовних вимог по справі №615/1064/24, доказів по справі, ряду клопотань, що призвело до збільшення витрат часу на надання правової допомоги, обсягу робіт, складності, збільшення тривалості часу судових засідань, збільшення ціни позову, що викликало необхідність підготовки ряду додаткових процесуальних документів, сторони погодили збільшити розмір гонорару адвокату за надання правових послуг по представництву інтересів Клієнта з правовідносин по справі №615/1064/24 в Коломацькому районному суді Харківської області (справа за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя) додатково на фіксовану суму в розмірі 40000 гривень 00 копійок, яка сплачується готівкою або безготівковим способом на розрахунковий рахунок протягом визначеного сторонами строку. Водночас сторони договору дійшли згоди, що загальний розмір гонорару по справі №615/1064/24 в Коломацькому районному суді Харківської області складає фіксовану суму в розмірі 80000 гривень 00 копійок, яка сплачується готівкою або безготівковим способом на розрахунковий рахунок протягом визначеного сторонами строку.

Згідно поданого до суду акту здачі - приймання №1 до договору про надання правових послуг від 05 липня 2024 року, підписаного сторонами 15 лютого 2025 року (т. 5, а.с. 65-66), на виконання договору про надання правової допомоги адвокат за період з 05 липня 2024 року по 15 лютого 2025 року виконав, а клієнт прийняв наступні послуги: 1) ознайомлення з матеріалами цивільної справи №615/1064/24 (первісний позов, зустрічний позов, додатки до них), дослідження доказів по справі. Ознайомлення з усіма процесуальними документами, доказами, що подаються з боку ОСОБА_2 , ознайомлення з судовими рішеннями по справі, та ознайомлення з матеріалами справи №615/2208/23 (щодо розірвання шлюбу, де містились докази, які були використані) витрачений час складає 20 годин; 2) надання усних консультацій Клієнту та погодження стратегії захисту прав та інтересів, щодо процесуальних документів та доказів, які подаються ОСОБА_2 , роз`яснення суті ухвалених судових рішень, узгодження поточних питань, зокрема, щодо свідків, доказів витрачений час складає 8 годин; 3) складання процесуальних документів: клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали про забезпечення позову, апеляційної скарги на ухвалу суду про забезпечення позову від 16 травня 2024 року, відповідь на відзив на зустрічний позов, відзив на первісний позов, письмове опитування, клопотання про застосування строків позовної давності, заяви про поновлення строку на подання відзиву на первісний позов, клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та оголошення перерви, клопотання про залишення первісного позову без руху, заяви про скасування заходів забезпечення позову, письмові пояснення щодо відчуження автомобіля, клопотання про витребування оригіналів доказів, клопотання про витребування доказів, клопотання про приєднання доказів , клопотання про відкладення судових засідань, заперечення на клопотання про виклик свідків, заперечення на клопотання про витребування доказів, апеляційної скарги на ухвалу суду від 17 вересня 2024 року, заперечення щодо прийняття заяви про збільшення розміру позовних вимог, відзиву на заяву про збільшення розміру позовних вимог, клопотання про сканування матеріалів справи, заперечення на відповідь на відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог, заперечення на клопотання про долучення доказів, виклику свідка, заяви про поновлення строку на подання клопотання про приєднання доказів та клопотання про приєднання доказів, письмовий виступ у судових дебатах, заперечення на заяву про зупинення провадження у справі, подання таких документів до суду та відправка учасникам справи - витрачений час складає 50 годин; 4) складання та подання інших документів та проведення дій, що є необхідними для розгляду справи: скарги, заяви про рецензування звіту оцінювача ТОВ «Консалтинг-експерт 1» та ОСОБА_4 , забезпечення проведення технічної інвентаризації будинку за адресою: АДРЕСА_1 шляхом пошуку відповідних осіб, передання документів, проведення переговорів та отримання консультацій щодо технічної інвентаризації майна - витрачений час складає 10 годин; 5) участь у судових засіданнях в Коломацькому районному суді Харківської області, в Харківському апеляційному суді, з урахуванням часу проїзду до суду та часу очікування судових засідань (перерви, вимкнення світла, зайнятість залу, тощо) - витрачений час складає 32 години.

Загалом згідно вищезазначеного акту здачі - приймання №1 до договору про надання правових послуг від 05 липня 2024 року, підписаного сторонами 15 лютого 2025 року, на виконання договору про надання правової допомоги адвокат за період з 05 липня 2024 року по 15 лютого 2025 року витратив 120 годин.

Відповідно до пункту 2 акту здачі - приймання №1, сторони погодили загальну суму гонорару адвоката за виконану роботу в розмірі 80000 гривень 00 копійок, які Клієнт зобов`язується оплатити, а також вирішили віднести витрати, які пов`язані з проїздом до Коломацького районного суду Харківської області, Харківського апеляційного суду, інших поїздок, необхідних для забезпечення надання правової допомоги, та поштові витрати за рахунок Клієнта, що складає 7600 гривень 00 копійок.

Також, сторони погодили, що оплата гонорару адвокату та фактичних витрат, необхідних для виконання договору про надання правничої допомоги, відбувається протягом двох місяців з дня складання дійсного акту.

Крім того до матеріалів справи долучено рахунок від 15 лютого 2025 року на оплату клієнтом вищезазначених наданих адвокатом послуг на загальну суму 87600 гривень 00 копійок (т.5, а.с. 67).

Зі змісту рішення, ухваленого Коломацьким районним судом Харківської області 12 лютого 2025 року за результатами розгляду цивільної справи за первісним позовом представника позивача адвоката Репетун Катерини Володимирівни, діючої від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна, а також за зустрічним позовом представника відповідача адвоката Мирошниченко Ксенії Павлівни, діючої від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації, вбачається, що зустрічний позов представника відповідача адвоката Мирошниченко Ксенії Павлівни, діючої від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації судом задоволено повністю.

Водночас у задоволенні первісного позову представника позивача адвоката Репетун Катерини Володимирівни, діючої від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна відмовлено.

Згідно положень, закріплених у ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини (стаття 30 зазначеного Закону).

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Також згідно зі ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

У ст. 29 Правил адвокатської етики закріплено, що адвокат має право, окрім гонорару, стягувати з клієнта кошти, необхідні для покриття фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення, якщо обов`язок клієнта з погашення цих витрат визначено договором або визначений законом.

В договорі про надання правової допомоги мають бути визначені види передбачуваних фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо), порядок їх погашення (авансування, оплата по факту в певний строк і таке інше) та може бути визначений їх обсяг.

Якщо необхідність несення фактичних витрат певних додаткових видів або збільшення їх орієнтовного обсягу, визначеного раніше, з`ясувалася після укладення договору, адвокат повинен негайно повідомити про це клієнта та отримати його згоду на погашення необумовлених раніше видатків.

Водночас у договорі про надання правової допомоги, укладеному 05 липня 2024 року між адвокатом Лискою Павлом Олександровичем та ОСОБА_3 , а також у додаткових угодах №1 та №2 до нього відсутні будь-які відомості про те, що сторони визначили і узгодили види передбачуваних фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо), порядок їх погашення (авансування, оплата по факту в певний строк і таке інше). Крім того адвокат Лиска П.О. не надав доказів понесення таких витрат.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (ст. 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України) 3) розподіл судових витрат між сторонами (ст. 141 ЦПК України).

За правилами, визначеними ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті за клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

У розумінні положень, закріплених у ч. 5 ст. 137 ЦПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат передбачене ч. 4 ст. 141 ЦПК України. Водночас у частині 5 зазначеної норми цього Кодексу визначені критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Водночас на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такий висновок виклав Верховний Суд у своїй постанові, ухваленій 13 січня 2021 року у цивільній справі № 596/2305/18-ц.

Крім цього Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно приписів, закріплених у ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для певної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Крім того за змістом ст. 137 ЦПК України при доведеності факту надання правничої допомоги та вартості таких послуг, відсутність доказів про фактичну сплату за надані послуги для розподілу витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду справи, відповідно до ч. 8 ст. 141 цього ж Кодексу, не мають правового значення.

Так, п. 1 ч. 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Отже, законодавець не передбачив можливості для відмови судом у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, яка фактично надана, а тому суд за правилами, визначеними ч.ч. 4-6 ст.137, ч.ч. 3 та 4 ст.141 ЦПК України, у такому разі повинен з`ясувати питання про наявність чи відсутність підстав для зменшення таких витрат.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) (щодо справедливої сатисфакції) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ зазначив, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату гонорару у певному розмірі.

З огляду на вказане вище, а також зважаючи на принцип співмірності наданої правничої допомоги із заявленим до стягнення розміром судових витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою, врахувавши предмет спору, що виник між сторонами, складність справи та виконані адвокатом роботи (надані послуги), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також час, витрачений на виконання таких робіт (надання послуг), значення справи для сторін, суд доходить висновку про доцільність зменшення заявлених представником відповідача за первісним позовом адвокатом Лискою П.О. витрат на професійну правничу допомогу (гонорару) із 8000 гривень 00 копійок до 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок, що, на думку суду, буде відповідати критерію співмірності, закріпленому у ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Визначаючи розмір таких витрат суд також взяв до уваги і те, що фактично у справі відбулося чотири судових засідання, в яких був присутній адвокат Лиска П.О., які тривали близько 12 годин 20 хвилин, а також відносно-сталу судову практику у справах про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна, а також у справах про поділ майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації, що не викликало потреб у ретельній деталізації правової позиції, викладеної у тексті зустрічного позову.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 753/15683/15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі №910/3929/18 та інших.

Таким чином заяву про розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача за зустрічним позовом на користь позивачки за зустрічним позовом25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

Водночас, з огляду на те, що у договорі про надання правової допомоги, укладеному 05 липня 2024 року між адвокатом Лискою Павлом Олександровичем та ОСОБА_3 , а також у додаткових угодах №1 та №2 до нього відсутні будь-які відомості про те, що сторони визначили і узгодили види передбачуваних фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо), порядок їх погашення (авансування, оплата по факту в певний строк і таке інше), а також взявши до уваги те, що адвокатом Лискою П.О. не надано доказів здійснення ним витрат у розмірі 7600 гривень 00 копійок, необхідних для надання правничої допомоги, суд не знаходить визначених п.2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України підстав для розподілу таких судових витрат між сторонами у якості компенсації витрат адвоката.

Також, слід зазначити, що доводи представника первісного позивача адвоката Репетун К.В. щодо відсутності підстав для стягнення із відповідача за зустрічним позовом на користь позивачки за зустрічним позовомвитрат на професійну правничу допомогу, викладені нею у запереченнях на заяву про розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового рішення, суд не вважає такими, що свідчать про наявність підстав для відмови у розподілі між сторонами витрат на професійну правничу допомогу.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст. 137, 259, 264, 265, 270 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача за первісним позовом адвоката Лиски П.О., діючого від імені та в інтересах ОСОБА_1 про розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за первісним позовом представника позивача адвоката Репетун Катерини Володимирівни, діючої від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна, а також за зустрічним позовом представника відповідача адвоката Мирошниченко Ксенії Павлівни, діючої від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації, задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за первісним позовом представника позивача адвоката Репетун Катерини Володимирівни, діючої від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна, а також за зустрічним позовом представника відповідача адвоката Мирошниченко Ксенії Павлівни, діючої від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний податковий номер: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , індивідуальний податковий номер: НОМЕР_4 витрати, пов`язані із правничою допомогою адвоката (гонорару) в сумі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Скляренко