Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/203/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.02.2025смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Кривенко О.В.

при секретарі судових засідань Маташнюк О.В.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Прутяна О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меліоратор -Агро Юг" про розірвання договору оренди земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меліоратор -Агро Юг" про розірвання договору оренди земельної ділянки укладеного 04 квітня 2005 року і зареєстрованого 01 березня 2007 року за №63 у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр ДЗК».

Позов мотивований тим, що 4 квітня 2005 року між ним, ОСОБА_1 та ТОВ «Меліорато-Агро Юг»» було укладено договір оренди землі, який був зареєстровано у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» 01 березня 2007 року за № 63, відповідно до п.3.1 Договору строк оренди складав 5 (п`ять) років.

24 грудня 2015 року до вказаного вище договору було підписано додаткову угоду, строк дії договору було продовжено до 31.12.2022 року.

15 листопада 2017 року було укладено ще одну додаткову угоду, відповідно до умов якої датою закінчення дії Договору є 01.03.2028 року.

До 2019 року Орендар виконував умови договору і сплачував орендну плату, але, починаючи з 2019 року почалися незрозумілі відтермінування виплат і остаточний розмір виплати за 2019 рік склав лише 50 відсотків від того, що передбачено умовами договору.

З 2020 року орендна плата взагалі не виплачується. До грудня 2022 року були обіцянки щодо виплати орендної плати, а у грудні 2022 року на телефонне звернення позивача зазначили, орендної плати не буде.

Ні в 2020, 2021, ні в 2022 роках орендна плата не виплачувалася, що, на думку позивача, є порушенням умов договору.

Укладаючи Договір оренди землі, позивач розраховував на отримання орендної плати відповідно до умов пункт 4.1 Договору, проте, за 2020 - 2022 роки орендна плата не виплачувалася взагалі, а в ті роки, коли виплачувалася (2019 р.), то це робилося не у повному обсязі. Посилаючись на ст.651 ЦПК України, що йому було завдано істотної шкоди та він був позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору.

Все це свідчить про систематичне порушення умов Договору з боку орендаря, тому уточнивши позов просить розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ним та відповідачем.

17.02.2025 року від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, у зв`язку з

тим, що відовідач після звернення з позовом до суду у добровільному порядку виплатив орендну плату, то підстави для розгляду питання про стягнення орендної плати відпали.

У письмовому відзиві на позовну заяву, представник відповідача Прутян О.А. просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що 15 листопада 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ було укладено та підписано Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 04 квітня 2005 року, що зареєстрований 01 березня 2007 року за № 63 (надалі Угода), а також Додаток до Договору оренди земельної ділянки від 04 квітня 2005 року (далі-Додаток).

У Додатку сторони погодили щорічний розмір платежів у натуральній формі у такому розмірі - зернові (пшениця, ячмінь) 3100 кг, соняшник 300 кг.

Отже орендна плата у натуральній формі передбачена договором та є належним щорічниим розрахунком.

Місцем орендних платежів у натуральній формі є Миколаївська область, Вознесенський р-н, с.Маринівка, вул.Гагаріна,1, про що було відомо ОСОБА_1 на момент укладення та підписання Угоди та Додатку.

У 2019-2022 роках ТОВ було зарезервовано у зерносховищі за адресою - АДРЕСА_1 , орендну плату у натуральній формі для орендодавців, в тому числі і для ОСОБА_1 відповідно до Додатка та повідомлялося йому про це, проте ОСОБА_1 у вказані роки відмовлявся від отримання орендної плати у натуральній формі, чим штучно створив перед ним заборгованість.

Протягом 2019-2022 років ОСОБА_1 постійно телефонували працівники ТОВ ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та повідомляли про дату та час отримання ним орендної у натуральній формі, а також йому про це повідомляли його сусіди ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які самі отримували орендну плату у натуральній формі за своїми договорами оренди земельних ділянок.

Представник відповідача вважає, що права позивача ніяким чином не порушені, позивач не надав доказів на підтвердження факту несплати орендної плати та факту систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник-адвокат Вовчанська Г.С. уточнені позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що орендар зобов`язався своєчасно сплачувати орендодавцю орендну плату у встановленому договором розмірі до 31 грудня поточного року, однак не виконав належним чином свої зобов`язання та не сплатив у встановлений строк орендну плату частково за 2019 рік та повністю за 2020 , 2021, 2022 роки. Він неодноразово в усній формі , по телефону звертався до відповідача з вимогою сплатити заборгованість, проте посадові особи відповідача відмовляли йому, посилаючись на відсутність коштів, а потім на воєнний стан, тому він був змушений звернутись до суду.

Позивач втратив до відповідача довіру і не бажає продовжувати з ним договірні відносини, він розраховув насвоєчасні виплати орендної плати, тому просив розірвати договір оренди земельної ділянки.

Представник відповідача- адвокат Прутян А.О. заперечував проти задоволення позовних вимог , посилаючись на те, що орендна плата позивачеві нараховувалася в натуральній формі відповідно до умов додаткових угод, однак ОСОБА_1 не бажав отримувати орендну плату зерновою продукцією, умисно створюючи заборгованість по орендній платі. Підстав для задоволення позову він не вбачає.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 5,1503 га, з кадастровим номером :09:000:0014, розташованої в межах території Щасливської сільської ради Доманівського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №50955730 від 26.12.2015 року та копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №037283.

04 квітня 2005р. між ОСОБА_1 та ТОВ "Меліоратор -АгроЮг" було укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,15 га, розташованої в межах території Щасливської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 5 років.

Договір зареєстровано у Доманівському реєстраційному окрузі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 01 березня 2007 року за №63. Відповідно до додатку до договору орендна плата визначена у натуральній та відробітковій формі, про що сторони погодили шляхом підписання даного додатку.

Згідно Акту прийому передачі від 04 квітня 2005р. ОСОБА_1 передав, а відповідач ТОВ "Меліоратор Агро Юг" прийняв в строкове платне користування (оренду) земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 5,15 га, яка розташована в межах території Щасливської ради Доамнівського району Миколаївської області. Даний акт підписаний сторонами.

24 грудня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Меліоратор Юг" було укладено додаткову угоду до договору №63 щодо збільшення строку дії договору до 31 грудня 2022 р. та збільшення розміру орендної плати до 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

15 листопада 2017 р. між ОСОБА_1 та ТОВ "Меліоратор Агро Юг" було укладено додаткову угоду до договору №63 щодо збільшення строку дії договору до 31 грудня 2027 р. та збільшення розміру орендної плати до 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Договір підписано. Згідно до додатку до даної додаткової угоди орендна плата визначена в натуральній, відбірковій формі та додаткових послуг. Додаток підписаний сторонами.

Відповіднодо витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, між ОСОБА_1 та ТОВ "Меліоратор Агро Юг" були укладені додаткові угоди до договору оренди земельної ділянки площею 5,1503 га 24.12.2015 р. та 15.11.2017 р., строк дії оренди зареєстровано до 31.12.2028 р., номер запису про інше речове право 12780113.

У додаткових угодах, сторони погодили, якщо орендні платежі передбачені цим договором у натуральному вигляді, то визначається перелік продукції, її якісні показники, місце , умови, порядок та строки їх надання, їх вартість. У разі поєднання різних форм виплати орендних платежів орендна плата здійснюється у порядку, що визначений вище для кожного з цих видів платежів. (п.4.1 додаткової угоди)

З досліджених додаткових угод та додатків до них вбачається, що сторони погодили порядок та форму нарахування та виплати орендної плати за користування земельними ділянками у виді натуроплати, відробіткової та додаткові послуги, тобто розрахунок орендної плати визначений видачею зернової продукції.

В Додатках до Договорів зазначені найменування продукції, одиницю виміру та щорічний розмір платежів, а саме щорічний розмір орендної плати у натуральній формі становить: за договором №63 - зернові (пшениця, ячмінь) 3100 кг., соняшник 300 кг., відробіткової ритуальні послуги, додаткові послуги солома та оранка городу .

Позивач стверджує, що протягом 2019 років він частково отримав орендну плату, а протягом 2020-2022 рр. він не отримував орендну плату, внаслідок чого перед ним утворилася заборгованість.

Згідно копії видаткового касового ордеру від 16 серпня 2019 р. ОСОБА_1 нараховано до виплати орендна плата у сумі 12 000 грн. Підпис про отримання присутній.

Відповідачем долучено копії видаткових накладних, а саме - копію видаткової накладної № РН-0000211 від 10 серпня 2021 р. ОСОБА_1 нараховано до виплати орендна плата у виді пшениці в кількості 2,100 кг на суму 7 875,00 грн., ячмінь фуражний 3 кл. в кількості 1,000 кг на суму 3 750,00 грн., соняшник в кількості 0,300 кг. на суму 2 125,00 грн., всього на суму 13 750,00 грн, копію видаткової накладної № РН-0000274 від 23 серпня 2021 р. ОСОБА_1 нараховано до виплати орендна плата у виді пшениці в кількості 2,100 кг на суму 10 237,50 грн., ячмінь фуражний 3 кл. в кількості 1,000 кг на суму 4 875,00 грн., соняшник в кількості 0,300 кг. на суму 3 375,00 грн., всього на суму 18 487,50 грн, копія видаткової накладної № РН-0000300 від 31 серпня 2022 р. ОСОБА_1 нараховано до виплати орендна плата у виді пшениці в кількості 2,100 кг на суму 4 916,73 грн., ячмінь фуражний 3 кл. в кількості 1,000 кг на суму 2 341,28 грн., соняшник в кількості 0,300 кг. на суму 2 475,00 грн., всього на суму 9 733,01 грн. Підпис про отримання ОСОБА_1 на видаткових накладних - відсутній.

Належними доказами сплати коштів за оренду є: видатковий касовий ордер, виписаний орендарем та підписаний орендодавцем; видаткова накладна, підписана сторонами; довідка, видана податковою інспекцією, про наявність сплати коштів із земельного податку та оренди землі, оскільки вказані документи є платіжними і з них можливо встановити періоди нарахування(постанова Верховного Суду від 23 червня 2022 року в справі № 193/805/20).

Згідно письмої заяви ОСОБА_1 від 27.11.2024 року, він просить орендну плату за 2022 рік в сумі 11679 гр. 60 коп та частину за 2023 рік в сумі 1320.40 грн видати готівкою.

Згідно письмової заяви ОСОБА_1 від 15.11.2024 року, він просить орендну плату за 2020 рік та за 2022 рік видати готівкою.

Згідно видаткового касового ордеру від 15.11.2024 року ОСОБА_1 виплачено 16500 грн орендної плати за 2020 рік

Згідно видаткового касового ордеру від 15.11.2024 року ОСОБА_1 виплачено 22185 грн орендної плати за 2021 рік

Згідно видаткового касового ордеру від 27.11.2024 року ОСОБА_1 виплачено 13000 грн орендної плати за 2022 рік і частину за 2023 рік.

З метою з"ясування питання про нарахування та сплату орендної плати в судовому засіданні, за клопотанням, учасників судового провадження, були допитані в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_3 , яка працювала у ТОВ "Меліоратор Агро Юг" до травня 2021 року та з березня 2023 року знову є працівником цього Товариства, не підтвердила факт особистого повідомлення ОСОБА_1 про можливість отримання орендної плати. Пояснила, що є мененджером на підприємстві, займається випискою накладних по виплаті орендної плати. ОСОБА_1 знає по виплатам, зі скаргами на підприємство він не звертався.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що працює в ТОВ`Меліоратор -Агро Юг' на посаді бухгалтера. До початку 2022 року підприємство завжди своєчасно сплачувало орендну плату, але з лютого 2022 року частково не встигали виплатити, оскільки збуту зерна не було. Вона телефонувала ОСОБА_1 , щоб він отримав орендну плату в натурі, але він відмовився забирати, сказав, щоб йому привезли грошові кошти.

Щодо пояснень цього свідка про те, що позивач відмовився від отримання нараховуваної йому орендної плати в натуральній формі у вказані роки, то такі свідчення суд оцінює критично, з огляду на те, що ОСОБА_8 є працівником ТОВ "Меліоратор - Агро Юг".

Окрім того, Відповідно до правового висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду по справі № 614/805/16-ц від 27 червня 2018 року, доказами отримання коштів позивачем у рахунок сплати орендної плати можуть бути лише письмові докази.

Крім того, пунктом 4.3 Договору оренди землі передбачено, що передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними документами ( накладними, актами)

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частинами першою та другою статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент укладання договору), істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про оренду землі», орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що він не одержав орендну плату за час користування відповідачем земельною ділянкою впродовж частково 2019 року повністю за 2020-2022 років, а тому договір підлягає розірванню.

За статтею 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених

статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Водночас у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України вказано таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі», основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року в справі № 183/262/17 дійшов висновку, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України. При вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендарем орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що вважається істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 24 травня 2023 року у справі № 542/51/22.

Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12 вересня 2023 року у справі № 387/800/21 (провадження № 61-7310св22).

За загальним правилом у разі наявності вини орендаря у систематичній несплаті орендної плати (два та більше випадки) орендодавець має право вимагати розірвання договору оренди землі.

Отже, відповідно до статті 141 ЗК України та статті 32 Закону України «Про оренду землі» підставою розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати, а не разове порушення умов договору у цій частині.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18), від 13 лютого 2023 року у справі № 551/543/20 (провадження № 61-572св22).

При цьому суд враховує, що у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) суд дійшов висновку, що тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду від 04 листопада 2022 року у справі № 131/891/19, сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У спірних правовідносинах строком є виплата орендної плати саме до 31 грудня поточного поточного року і невиконання відповідачем обов`язку сплатити орендної плати у строк, визначений умовами договору, і є несплатою орендної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу повинна була виплачена орендна плата за земельну ділянку, яка є предметом договору оренди землі у 2020, 2021 та у 2022 році у розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (паю),визначеної відповідно до законодавства, що на момент укладання Договору становить _______грн. на рік, і виплачується власнику земельної ділянки щорічно до 31 грудня в грошовій, натуральній або відробітковій формі. У Додатку сторони погодили щорічний розмір платежів у натуральній формі у такому розмірі - зернові (пшениця, ячмінь) 3100 кг, соняшник 300 кг.

Проте орендна плата в розмірі 16500 грн орендної плати за 2020 рік , 22185 грн орендної плати за 2021 рік , 13000 грн орендної плати за 2022 рік і частину за 2023 рік. були виплачені позивачу 15.11.2024 року та 27.11.2024 року, тобто після звернення позивача до суду з даним позовом.

Доводи відповідача відносно того, що позивач не звертався до товариства за отриманням орендної плати є безпідставними, оскільки договір не передбачає обов`язку орендодавця кожного разу звертатися за отриманням орендної плати.

Крім цього, матеріали справи не містять даних про вчинення дій з боку відповідача для належного виконання ним обов`язку щодо сплати орендної плати у строки, передбачені договором оренди.

Посилання представника відповідача на те, що товариством вживалися заходи щодо виплати орендної плати не підтверджені належним чином,

Оскільки позивач обгрунтовував позовні вимоги тим, що відповідачем у порушення умов договору не сплачувалась орендна плата частково за 2020 , 2021, 2022 роки, то відповідач мав би спростувати належними та допустимими доказами твердження позивача про відсутність систематичної несплати орендної плати.

Разом з тим, відповідачем вказані доводи не спростовані, а навпаки, надано на підтвердження систематичної невиплати орендної плати платіжні інструкції, які свідчать про виплату оренди за 2020, за 2021, 2022 роки у 2024 році році, тобто після звернення

ОСОБА_1 до суду з позовом, підтвердивши порушення строків виплати позивачу орендної плати, передбачених договором оренди землі.

В даному випадку, всі ризики неналежного виконання умов договору покладаються на орендаря.

Посилання відповідача на ту обставину, що затримка із виплатою орендної плати сталася з вини самого позивача, який не бажав отримуватми орендну плату в натуральній формі не може бути підставою для визнання обґрунтованих доводів про несвоєчасну виплату орендної плати, оскільки в даному випадку (враховуючи, що всі ризики щодо недобросовісного виконання умов договору оренди покладаються на орендаря), оскільки саме відповідач мав обов`язок виплатити орендну плату вчасно або звернутися до позивача з пропозицією про внесення змін в пункти договору оренди щодо строків виплати орендної плати, однак відповідач не надав суду доказів про своє звернення до позивача з такою пропозицією, як і доказів вчинення будь-яких дій щодо виплати орендної плати

Так, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (ст. 612 ЦК України).

Таким чином, умовою, за якої боржник звільняється від негативних наслідків невиконання зобов`язання, є прострочення кредитора.

Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку (ч. 1 ст. 613 ЦК України).

Відомостей про надсилання відповідачем повідомлень позивачу про необхідність отримання орендної плати матеріали справи не містят, як і відсутні докази того, що сторонами була досягнута домовленість щодо отримання позивачем орендної плати за певною адресою у певний час.

Не надано відповідачем і доказів того, що ОСОБА_1 відмовлявся прийняти належне виконання (орендну плату), запропоноване ТОВ "Меліоратор-Агро Юг", тоді як позивачем ці обставини не визнавалися.

Між тим, відповідно до приписів ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України саме на сторону покладений обов`язок доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже твердження відповідача про те, що позивач свідомо уникав отримання орендної плати для того, щоб створити підстави для розірвання договору, а відповідач здійснив усі можливі заходи для вручення йому орендної плати належними та достатніми доказами не підтверджено.

Проаналізувавши викладене, суд вважає, що зібраними у справі доказами доведено порушення відповідачем умов укладених сторонами договорів оренди, а саме, несвочасна сплата орендної плати за 2020, 2021, 2022 роки, а тому наявні підстави для розірвання цих договорів у зв`язку із систематичним порушенням ТОВ "Меліоратор-Агро Юг" свого обов`язку щодо своєчасної виплати орендної плати, що є істотним порушенням договору оренди, оскільки це позбавило позивача можливості своєчасно отримати гарантовану цими договорами орендну плату за те, що його земельну ділянку використовує відповідач.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) у кожному конкретному випадку істотність порушення договору треба оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору». Тобто, критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданої цим порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір.

Судом достовірно встановлено, що позивач розраховував отримувати орендну плату щорічно у строк встановлений в договорі оренди землі, проте відповідач сплатив орендну

плату із порушенням строку. В зв`язку з цим, позивач не може очікувати, що в подальшому відповідач належно виконуватиме обов`язки за умовами договору.

Систематична (два та більше випадків) несплата орендної плати є істотним порушенням умов договору оренди землі та є підставою для розірвання такого договору, оскільки значною мірою позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором грошові кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Аналогічна думка висвітлена в постанові Верховного Суду від 07 грудня 2022 року за наслідками розгляду справи № 479/210/21 (номер провадження 61-8008ск22).

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Отже, проаналізувавши зазначені вимоги закону, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В судовому засіданні представником позивача - адвокатом Вовчанською Г.С.. заявлено про намір подати докази сплати правничої допомоги протягом 5 днів після проголошення рішення, у відповідності до абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Як визначено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

и у виді судового збору необхідно стягнути з відповідача в такому порядку.

За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Оскільки позовні вимоги позивача суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі, тому на його користь підлягає стягненню з відповідача судовий збір

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76-83, 89, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Уточені позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Договір оренди землі укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Меліоратор Агро Юг» та ОСОБА_1 04 квітня 2005 року і зареєстрований 01 березня 2007 року за № 63 у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» - розірвати.

Стягнути з відповідача Товариством з обмеженою відповідальністю «Меліоратор Агро Юг» (вул.. Очаківська, буд. 1В, м. Миколаїв, 54036, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп. в рахунок сплаченого судового збору.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення складено протягом десяти днів 28.02.2025р.

Суддя : О. В. Кривенко