Справа № 645/7207/24
Провадження № 2-п/645/14/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді Спесивцева О.В.,

за участю секретаря судових засідань Асєєвої К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 29.01.2025 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення завданої матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач, ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , в якому просила:

- стягнути з солідарно з відповідачів завдані матеріальні збитки в розмірі 35867,00 грн.;

- стягнути відповідачів витрати на професійну правову допомогу, витрати на проведення оціночної діяльності в розмірі 4000 грн, 00 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

В обґрунтування позову вказує, що позивачу на праві приватної власності належить автомобіль марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зазначає, що 19 червня 2024 року вона приїхала з роботи та припаркувала вказаний автомобіль біля будинку, в якому проживає із сім`єю за адресою м. Харків, Салтівське шосе, 244. Близько 19 год. 40 хв. чоловіку позивачки зателефонували сусіди та повідомили, що з квартири АДРЕСА_1 викинули тарілку, яка розбила лобове скло на їх автомобілі. Позивач відразу викликала працівників поліції, якими було зібрано первинний матеріал. 15 липня 2024 року за результатами розгляду матеріалу було надано Довідку, у які вказано, що працівники УПП повідомили, що було зібрано первинний матеріал та мешканці квартири АДРЕСА_2 підтвердили, що бабуся ОСОБА_3 , 1938 року народження через похилий вік та не усвідомлення своїх дій викинула тарілку у вікно та вказана тарілка пошкодила лобове скло автомобіля - марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . В подальшому заявником, будь-якої документації про вартість пошкодженого майна надано не було, у зв`язку із чим, встановити розмір завданих матеріальних збитків не вдалося можливим. В результаті розгляду матеріалу було встановлено, що в даному випадку мають місце цивільно-правові відносини. У зв`язку із цим, для відшкодування завданих збитків позивачу було рекомендовано звернутися до суду для прийняття рішення в порядку цивільного судочинства. Позивач вказує, що оскільки працівниками поліції не було встановлено хто із вказаних осіб винний у пошкодженні майна, а з довідки дільничного вбачається, що мешканці квартири АДРЕСА_2 підтвердили, що бабуся ОСОБА_3 , 1938 року народження через похилий вік та не усвідомлення своїх дій викинула тарілку у вікно та вказана тарілка пошкодила лобове скло автомобіля - марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проте, вказана інформація у довідці вказана лише зі слів мешканців квартирі АДРЕСА_1 , позивач вважає, що особи, які проживають у квартирі АДРЕСА_1 повинні нести солідарну відповідальність за завдану шкоду, якщо не доведуть що ця шкода була завдана не з їх вини. Згідно Звіту про оцінку майна «Визначення вартості відновлювального ремонту та матеріальних збитків, завданих власнику внаслідок пошкодження лобового скла автомобіля марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 » від 31 липня 2024 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , вартість відновлювального ремонту, без урахування зносу замінюваних деталей, внаслідок пошкодження лобового скла автомобіля марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на дату оцінки складає: 35 867 грн. 00 коп., з ПДВ. На підставі викладеного, позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з солідарно з відповідачів завдані їй матеріальні збитки в розмірі 35867 грн. 00 коп. Також вказує, що витрати з проведення оцінки завданих збитків складають 4 000 грн.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.01.2025 позовні вимоги задоволені.

Стягнуто солідарно зі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 завдані матеріальні збитки в розмірі 35867 (тридцять п`ять тисяч вісімсот шістдесят сім) грн. 00 коп. та витрати на проведення оціночної діяльності в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211( одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

05.02.2025 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.01.2025. В обґрунтування заяви зазначено, що відповідачі не знали про перебування вказаної справи на розгляді в суді, ані поштового повідомлення, ані в будь-який інший спосіб повідомлення про розгляд справи вони не отримували, тому були позбавлені можливості з`явитися до суду та надати відзив на позовну заяву. Також були позбавлені можливості подававати докази за заперечувати. Що стосується заперечення проти позовних вимог позивача та докази, якими воно ґрунтується, співвідповідач зазначив, що його родина тривалий час проживає за адресою: АДРЕСА_3 в складі: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за вказаною адресою, однак з 2009 року за вказаною адресою не мешкає, місце перебування не відомо в зв`язку із сімейними обставинами. 19 червня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у вказаний в заяві час були відсутні за місцем свого мешкання, перебуваючи на вулиці з собакою. В цей час, ОСОБА_3 перебувала сама вдома. Зазначає, що ОСОБА_3 через похилий вік (86 років) самостійно не здатна себе обслуговувати та потребує постійної уваги з боку родини, а тому вказує, що викинути тарілку з вікна квартири фізично самостійно не мала змоги. По прибуттю поліції до квартири ОСОБА_4 надала останнім безперешкодний доступ до квартири та кімнати бабусі ОСОБА_3 для переконання щодо дійсності її похилого віку та нездатності підійматися самостійно з ліжка. Після чого, працівниками поліції були зафіксований на фотозйомку вказаний факт. Будь - яких інших дій працівниками поліції не здійснювалося, письмові пояснення з вказаного приводу у родини не відбиралися. Також, зазначає, що ОСОБА_4 підтверджувала неодноразово працівникам поліції про те, що бабуся ОСОБА_3 , самостійно не харчується, лише за її допомогою, або допомогою її чоловіка ОСОБА_1 . Позивач надала до суду в якості доказу, а суд прийняв до уваги при винесенні рішення, лише довідку дільничного поліції №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, про те, що працівниками поліції винну особу у вказаній події встановлено не було, винних осіб до адміністративної, кримінальної відповідальності притягнуто не було, зібраний матеріал списано до архіву ВП. Окрім того, працівниками поліції навіть не встановлено предмет, яким спричинено пошкодження майна. Враховуючи викладене, просить переглянути заочне рішення суду для реалізації його права, наданого процесуальним законодавством України, яке охороняється Конституцією та положеннями Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка ратифікована Україною в законному порядку, що надає право людині на справедливий судовий розгляд і законний захист прав.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись.

Від заявника ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_4 надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Від позивача ОСОБА_2 надійшли пояснення, в яких зазначено, що в заяві про перегляд заочного рішення, заявниками зазначені всі відповідачі, однак в кінці заяви стоїть один підпис без розшифровки ким він проставлений. Також, міститься лише одна квитанція про сплату судового збору за перегляд заочного рішення, а не чотири (кількість осіб, які вказані заявниками). Також вважає, що в порушення п. 3 ч.2 ст.285 ЦПК України заявником (чи заявниками) не зазначені обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це. В матеріалах справи містяться конверти зі зворотними повідомленнями, які надсилалися відповідачам за їх зареєстрованим місцем проживання, які з невідомих причин не отримані відповідачами. Вказує, що відповідачі будучи зареєстрованими та такими, що проживають за адресою за якою надсилалися повістки ігнорували їх та не отримували. При цьому в заяві не вказують причину з якої не отримували повісток. В порушення п.4 ч.2 ст. 285 ЦПК України в заяві про перегляд заочного рішення відсутнє посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. Заявник зазначає, що позивачем надано не достатньо доказів, що саме відповідачами було завдано майнової шкоди, однак не надають жодного доказу тому про що вказують в заяві. Позивач зазначає, що з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Натомість, вважає, що зазначені заявником обставини не можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, а не погодження з доказами наданими позивачем жодним чином не може вплинути на рішення суду про стягнення завданої шкоди. Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, у суду відсутні підстави для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити. Посилаючись на вказані обставини, просить розглянути справу без її участі, а в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження.

Згідно з ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши доводи заяви про перегляд заочного рішення та матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився у судове засідання та (або) не повідомив про причину неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд враховує, що відповідачі, у т.ч. ОСОБА_1 , повідомлялися судом про розгляд справи у порядку, визначеному цивільним процесуальним законодавством, однак конверти повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою».

При цьому, у пунктах 47, 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц (провадження № 14-507цс18, ЄДРСРУ № 78977546 ) вказано, що приписи ЦПК України як на момент ухвалення заочного рішення, так і на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Окрім того, за змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду (пункт 31 постанови від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц).

Аналогічні висновки зазначені й у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 лютого 2019 року по справі № 369/2744/15-ц, провадження № 61-16608св18 (ЄДРСРУ № 80079800).

Крім того, судом враховується, що ОСОБА_1 при подачі заяви про перегляд заочного рішення посилається на обставини, що можуть вплинути на постановлення рішення у справі, оскільки посилається на обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи та підлягають з`ясуванню в судовому засіданні.

Суд також зазначає, що заочне рішення суду це рішення суду, яке може бути ухвалене у тому числі за умови, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Тобто позивач, будучи обізнаний про право відповідача, у разі ухвалення заочного рішення, на звернення із відповідною заявою про його перегляд та скасування, що узгоджується із принципами викладеними ЄСПЛ, згідно п.п. 22-29 рішення ЄСПЛ у справі від 28.03.2006 року «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим.

Посилання позивача на те, що в заяві про перегляд заочного рішення заявниками зазначені всі відповідачі, однак в кінці заяви стоїть один підпис без розшифровки ким він проставлений суд вважає необґрунтованими, оскільки із заяви вбачається, що в якості заявника (відповідача) вказаний саме ОСОБА_7 , який також вказаний в якості платника у квитанції про сплату судового збору за подання даної заяви.

Відповідно до ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заочне рішення підлягає скасуванню, а справа призначенню до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст. ст.260, 287, 288 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 29.01.2025 по цивільній справі № 645/7207/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення завданої матеріальної шкоди -задовольнити.

Заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 січня 2025 року по справі № 645/7207/24, провадження № 2/645/641/25- скасувати.

Призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Призначити по справі судове засідання в приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова (61605, м. Харків, бульвар Богдана Хмельницького, 32/38) на 18 березня 2025 року об 11 год. 30 хв.

Встановити відповідачам строк для подання відзиву, який має відповідати вимогам ст.178,191 ЦПК України п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Роз`яснити відповідачам, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 27.02.2025.

Суддя О.В. Спесивцев