ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1543/25
провадження № 2/753/4333/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2025 р. суддя Дарницького районного суд м. Києва Заставенко М.О., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на майно, придбане під час перебування у шлюбі,

В С Т А Н О В И В:

23.01.2025 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на майно, придбане під час перебування у шлюбі, у якій позивач просить визнати за нею право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у цивільній справі за даним позовом, суддя виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивач у позовній заяві має зазначити зазначення ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно - вартістю майна.

У своїй позовній заяві позивач не вказує ціни позову, при цьому даний позов підлягає грошовій оцінці, оскільки квартира, на яку позивач просить визнати право власності, можливо оцінити в грошовому еквівалентні.

Таким чином, в порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено ціни позову.

Крім того, за приписами ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До заяви позивачем додано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 9 084 грн.

Згідно з нормою п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи (ч. 2 ст. 176 ЦПК України).

Оскільки позивачем не зазначено ціни позову, на даний момент неможливо встановити точну вартість квартири, вимоги про визнання права власності на яку заявлені позивачем, суд вбачає підстави для попереднього визначення судового збору виходячи з його ймовірної вартості.

За даними популярних Інтернет-ресурсів Dom.ria, ЛУН.ua та OLX, на яких розміщені оголошення про купівлю-продаж нерухомості в м. Києві, середня ціна 1 кв.м. квартири у АДРЕСА_2 на цей час становить 48 678 грн.

З матеріалів справи вбачається, що загальна площа квартири складає 136,20 кв.м., а відтак його орієнтована вартість на момент пред`явлення позову становить 6 620 208 грн.

Зважаючи на викладене, дана вимога позову підлягає оплаті судовим збором в сумі 66 202,08 грн.

Однак суд роз`яснює, що станом на день подання позову максимальний розмір судового збору складає 15 140 грн (5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

З огляду на те, що до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору в сумі 9 084 грн, за відповідними реквізитами Дарницького районного суду м. Києва необхідно доплатити судовий збір в сумі 6 056 грн.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

У позовній заяві позивач зазначає, що квартира придбана за її особисті кошти.

Однак, посилаючись на вказані обставини, позивач не надає докази, на яких вони ґрунтуються, порушуючи п. 5 ч. 3 ст. 175 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України.

Суд звертає увагу позивача на те, що ст. 60 СК України встановлено презумпцію спільності майна подружжя - майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. В разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

Таким чином, придбання майна у період перебування у шлюбі за особисті кошти є предметом доказування у даній справі.

Також в порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач посилається на те, що вона не може вільно розпоряджатись своєю квартирою хоча відповідач не заперечує щодо оформлення права власності на квартиру на неї, однак на підтвердження вказаних обставин не надає жодного належного та допустимого доказу.

Позивачу роз`яснюється, що, у разі неможливості самостійно надати докази, якими позивач обґрунтовую свої позовні вимоги, до позовної заяви додається клопотання витребування доказів.

Крім того, позовна заява не містить:

- відомості про наявність або відсутність електронного кабінету учасників справи (п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору (п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися (п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

- зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне залишити вказану позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, шляхом подання до суду протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали позовну заяву в новій редакції та її копії у відповідності до кількості учасників справи та документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 176, 177, 185, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на майно, придбане під час перебування у шлюбі залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання копії даної ухвали, роз`яснивши, що в разі їх неусунення у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О.Заставенко