УХВАЛА

28 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 638/9861/24

провадження № 61-2422ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Зуєвої Людмили Вікторівни на ухвалу Харківського апеляційного суду

від 27 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просила суд відшкодувати моральну шкоду у розмірі 216 000,00 грн, майнову шкоду у розмірі 100 724,00 грн, судові витрати на проведення експертиз та збір доказів у сумі 23 977,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду від 09 грудня 2024 року витребувано

з Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова для дослідження під час судового розгляду матеріали кримінального провадження № 0000273, внесеного до ЄРДР 17 січня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою

статті 125 КК України.

Витребувано з Дзержинського районного суду міста Харкова для дослідження під час судового розгляду матеріали кримінальної справи № 638/3945/18 за обвинуваченням ОСОБА_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 КК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до Харківського апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 27 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду від 09 грудня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, повернуто заявнику.

Суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, виходив із того, що апеляційна скарга подана на ухвалу, що не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, а саме на ухвалу про витребування доказів.

24 лютого 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Зуєва Л. В. засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на Харківського апеляційного суду від 27 січня 2025 року (надійшла до суду 26 лютого 2025 року), в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Встановлено, що ухвалою Дзержинського районного суду від 09 грудня 2024 року витребувано з Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова та вирішено дослідити під час судового розгляду матеріали кримінального провадження

№ 0000273, внесеного до ЄРДР 17 січня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 КК України.

Витребувано з Дзержинського районного суду міста Харкова та вирішено дослідити під час судового розгляду матеріали кримінальної справи № 638/3945/18 за обвинуваченням ОСОБА_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 КК України.

На вказане судове рішення Зуєва Д. В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 27 січня 2025 року повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду

від 09 грудня 2024 року у вищевказаній справі.

У частині першій статті 353 ЦПК України закріплено вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Даний перелік ухвал є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Отже, окремо від рішення суду не може бути оскаржена ухвала про витребування доказів.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що ухвала суду про витребування доказів не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, тому апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Зуєвої Л. В. на ухвалу Харківського апеляційного суду

від 27 січня 2025 року, є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Зуєвої Людмили Вікторівни на ухвалу Харківського апеляційного суду від 27 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник