У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2025 Справа №607/4165/25 Провадження №2-з/607/14/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря с/з Кочмар С.М.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільська «Медтехніка» в інтересах якого діє адвокат Строцень Тарас Олегович про забезпечення позову до пред`явлення позову про визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської міської ради №8/39/72 від 07.06.2024, -

у с т а н о в и в :

28.02.2025 представник заявника адвокат Строцень Т.О. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, до його пред`явлення, шляхом заборони Тернопільській міській раді приймати рішення (нормативно-правові акти індивідуальної дії) стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до 0,3450 га для встановлення земельного сервітуту за адресою АДРЕСА_1 , громадянину ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та передачі у власність або користування (оренду, сервітут, суперфіцій, емфітевзис тощо) третім особам, вчинення інших правочинів щодо земельної ділянки.

В обґрунтування вимог представник заявника адвокат Строцень Т.О. вказує на те, що має намір подати до суду позов до Тернопільської міської ради та ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської міської ради №8/39/72 від 07.06.2024.

Необхідність забезпечення позову, заявник обґрунтовує тим, що ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» є власником нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується переліком нерухомого майна, що передається у власність відкритому акціонерному товариству «Тернопільська «Медтехніка» від 13.08.2002, витягами із інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_1 , витягом з державного реєстру правочинів № 3249421, витягом про права власності на нерухоме майно № 19767001, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 125595697 від 29.05.2018 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 233278591 від 19.11.2020.

Директором вище вказаного товариства є ОСОБА_2 , що підтверджується випискою з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На балансі ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка», яке знаходиться за вище вказаною адресою, також знаходиться захисна споруда цивільного захисту (сховище № 72030).

Так, згідно договору № 7 про безоплатне зберігання захисної споруди цивільного захисту: сховища № 72030 загальною площею 201,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , орган управління - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях передає Зберігачу - ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» в особі директора Мичка В.В., зобов`язання щодо зберігання об`єкта права державної власності - захисної споруди цивільного захисту: сховища № 72030, загальною площею 201,7 кв.м., на строк до 01.11.2028.

Для обслуговування вище вказаних будівель ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» використовує вказану земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1,4804 га за що добровільно сплачує земельний податок згідно нормативної грошової оцінки.

Вказана земельна ділянка, згідно архівної виписки від 29.02.2000 була закріплена за обласним підприємством «Медтехніка» під будівництво комплексу по ремонту медичної техніки.

Поряд з цим, згідно Топографічного плану виданого ТОВ «Геоземсервіс» у 2024 році, вище зазначені об`єкти нерухомості, які належать ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» знаходяться на земельній ділянці загальною площею 1,4804 га, за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, 31.01.2024 ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» звернулась із відповідними документами до ЦНАП Тернопільської міської ради із заявою/клопотанням про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування будівель, які належать ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» (вище перелічене нерухоме майно).

Відтак, з метою отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , на якій знаходиться майно, яке перебуває у володінні ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» звернулось до Тернопільської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 .

Однак в процесі вивчення проекту денного сорок шостої сесії Тернопільської міської ради, яка має відбутися 28.02.2025, було виявлено, що громадянин ОСОБА_1 також звернувся із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для встановлення земельного сервітуту за адресою: АДРЕСА_1 , на якій фактично розташоване нерухоме майно Позивача-Заявника, яке належить йому на праві приватної власності та захисна споруда цивільного захисту (сховище № 72030), яка перебуває на балансі ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка».

Надалі, із інформації, яка міститься на офіційному сайті Тернопільської міської ради, стало відомо, що рішенням Тернопільської міської ради № 8/39/72 від 07.06.2024, було надано дозвіл гр. ОСОБА_1 , на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,3450 га для встановлення земельного сервітуту для права паркування автотранспорту терміном на три роки, за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з тим, що вказане рішення грубо порушує права та інтереси позивача, оскільки, на вказаній земельній ділянці розташовані будівлі та захисна споруда цивільного захисту (сховище № 72030), які перебувають у власності ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка», вважає, що вказане рішення є незаконним.

Як наслідок, встановлення земельного сервітуту для права паркування автотранспорту є об`єктивно неможливим, через розташування (саме на цій земельній ділянці площею 0,3450) ряду об`єктів нерухомого майна, власником та законним користувачем яких є ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка».

Відтак, на підставі вище наведеного, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову - шляхом заборони Тернопільській міській раді приймати рішення (нормативно-правові акти індивідуальної дії) стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до 0,3450 га для встановлення земельного сервітуту за адресою АДРЕСА_1 , громадянину ОСОБА_1 та передачі у власність або користування (оренду, сервітут, суперфіцій, емфітевзис тощо) третім особам, вчинення інших правочинів щодо земельної ділянки, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З цих підстав просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

Суд, розглянувши заяву та долучені документи, приходить до наступних висновків.

Згідно із статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст.ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Так, частиною другою статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України, видом забезпечення позову, серед іншого, визначено заборону вчиняти певні дії. При цьому, відповідно до вимог частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Пункт 6 передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року, прийнятої за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

З наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань позивача вбачається, що предмет майбутнього позову є визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської міської ради № 8/39/72 від 07.06.2024, яким було надано дозвіл ОСОБА_1 , на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,3450 га для встановлення земельного сервітуту для права паркування автотранспорту терміном на три роки, за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на земельній ділянці, на якій розташовані будівлі та захисна споруда цивільного захисту (сховище № 72030), які перебувають у власності ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка».

З наданих суду матеріалів справи встановлено, що 31.01.2024 ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» звернулась із відповідними документами до ЦНАП Тернопільської міської ради із заявою/клопотанням про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування будівель, які належать ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» (вище перелічене нерухоме майно).

Відтак, з метою отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , на якій знаходиться майно, яке перебуває у володінні ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» звернулось до Тернопільської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 .

Як зазначає представник заявника у поданій ним заяві про забезпечення позову, в процесі вивчення проекту денного сорок шостої сесії Тернопільської міської ради, яка має відбутися 28.02.2025, було виявлено, що громадянин ОСОБА_1 також звернувся із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для встановлення земельного сервітуту за адресою: АДРЕСА_1 , на якій фактично розташоване нерухоме майно Позивача-Заявника, яке належить йому на праві приватної власності та захисна споруда цивільного захисту (сховище № 72030), яка перебуває на балансі ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка».

Представник заявника у поданій ним заяві посилається на те, що рішенням Тернопільської міської ради № 8/39/72 від 07.06.2024, було грубо порушено права та інтереси позивача, оскільки, на вказаній земельній ділянці розташовані будівлі та захисна споруда цивільного захисту (сховище № 72030), які перебувають у власності ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка», тому директор ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка», має намір звернутись до суду із позовною заявою.

Таким чином, оцінюючи вказані обставини, суд доходить до висновку, що існує реальний спір про право щодо нерухомого майна (земельної ділянки), зокрема у випадку затвердження проекту щодо відведення земельної ділянки, на підставі звернення ОСОБА_1 невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Разом із цим, суд звертає увагу на наступне.

Частина 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом наведеного, жодне з положень Конвенції не може бути витлумачене як таке, що легітимізує набуття права власності одним суб`єктом за рахунок протиправного позбавлення майнового права іншого суб`єкта, із відмовою, до того ж, у можливості захисту порушеного права. Кожен, чиї права та свободи було порушено має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (Статті 13 і 14 Конвенції).

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Тож, враховуючи предмет майбутнього позову, наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо забезпечення позову, оцінюючи наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, Суд доходить висновку, що заява представника заявника адвоката Строценя Т.О. про забезпечення позову до його пред`явлення підлягає до задоволення.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Товариству з обмеженою відповідальністю «Тернопільська «Медтехніка» слід роз`яснити, що у відповідності до ч.4 ст.152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. У разі неподання заявником відповідної позовної заяви заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 149-154, 354, 355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільська «Медтехніка в інтересах якого діє адвокат Строцень Тарас Олегович про забезпечення позову до пред`явлення позову про визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської міської ради №8/39/72 від 07.06.2024 задоволити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Тернопільській міській раді приймати рішення (нормативно-правові акти індивідуальної дії) стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до 0,3450 га для встановлення земельного сервітуту за адресою АДРЕСА_1 , громадянину ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та передачі у власність або користування (оренду, сервітут, суперфіцій, емфітевзис тощо) третім особам, вчинення інших правочинів щодо земельної ділянки.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома, а також до Тернопільської міської ради для негайного виконання.

Ухвала є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 (три) роки з дня її постановлення.

Головуючий суддя В. Л. Дзюбич