Провадження № 2/537/812/2025
Справа № 537/2072/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2025 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Хіневича В.І., при секретарі Бакай М.С., за участі позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участі третьої особи ОСОБА_5 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання,

встановив:

В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання ситна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви та до закінчення дитиною навчання, а саме до 28.02.2025 року.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог вказала, що позивач та відповідач з 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука шлюб між сторонами розірвано. Позивач проживає разом з сином окремо від відповідача. На даний час син навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж Кременчуцького національного університету імені М. Остроградського» на 3 курсі денної форми навчання за спеціальністю «Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка» та потребує матеріальної допомоги, оскільки позивач несе витрати на купівлю телефона, комп`ютера, канцелярських товарів, одягу, взуття, харчування, транспортні витрати та інші. Позивач працює менеджером у відділі ЖКХ м. Кременчука та отримує мінімальну заробітну плату у розмірі 8000 грн. та не в змозі задовольнити потреби дитини у повному обсязі. В той же час відповідач офіційно працює у ТОВ «Голобинський переробний завод» має дохід в розмірі 30000 грн та може надавати допомогу. З урахуванням викладеного, просила позов задовольнити.

30.07.2024 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за наслідками розгляду справи №537/2072/24 за позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , за участі третьої особи ОСОБА_5 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання, ухвалено заочне рішення про задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 29.04.2024 року і до закінчення навчання 28.02.2025 року, але не довше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Відповідач не погодившись з вказаним судовим рішенням у грудні 2024 року через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про поновлення строку на подачу заяви та скасування заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області по справі №537/2072/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , за участі третьої особи ОСОБА_5 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання. В обґрунтуванні заяви вказав, що 30.07.2024 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області у справі №537/2072/24, ухвалено заочне рішення, яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно. З вказаним рішенням відповідач не погоджується оскільки судом не було з`ясовано усіх обставин справи. Позивач вказує, що отримує заробітну плату у розмірі 8000 грн, в той час матеріали справи не містять довідки від роботодавця, на підтвердження даного факту. Позивач приховала від суду інформацію, що платник аліментів має на утриманні іншу дитину - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що було достеменно відомо позивачу. Відповідач завжди справно сплачував аліменти та за останні два з половиною роки виплатив 208 146,73 грн. Вважає, що слід з`ясувати чи була можливість у позивача відкладати гроші на навчання сина. Вказує, що відповідач сплачує аліменти на утримання іншої дитини у розмірі 1/3 частки від заробітку, тож присудження даним рішенням ще 1/4 частки від заробітку, ставить його у непомірне фінансове навантаження, розмір якого (понад 80%) суперечить чинному законодавству. Також платник аліментів має вади здоров`я, що підтверджується наявністю інвалідності та пенсійного посвідчення. Щодо строків на звернення до суду вказав, що копії заочного рішення він не отримував та не уповноважував нікого на отримання поштової кореспонденції. Про наявність оскаржуваного судового рішення він дізнався від співробітників бухгалтерії власного підприємства коли почав з`ясовувати питання розміру заробітної плати у зв`язку з чим звернувся за довідкою до бухгалтерії яку отримав у грудні 2024 року.

Ухвалою суду від 08.01.2025 року поновлено ОСОБА_4 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області по справі №537/2072/24 та прийнято до розгляду заяву про перегляд означеного заочного рішення.

Ухвалою суду від 18.02.2025 року задоволено заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення та скасовано заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.07.2024 по справі №537/2072/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , за участі третьої особи ОСОБА_5 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Вказала, що з відповідача стягувалися аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_7 до його повноліття за рішенням суду від 2006 року. Після досягнення сином повноліття вона звернулася з означеним позовом про стягнення аліментів на утримання сина у зв`язку з його навчанням, оскільки самостійно не може забезпечити утримання сина. Син навчається та не може працювати, при цьому потребує коштів як у зв`язку з навчанням (проїзд, канцелярія.. ) так і проживання (харчування, одяг, взуття, ліки). Оскільки у неї невелика заробітна плата та окрім утримання сина їй необхідно сплачувати за ще комунальні послуги, тож їй самостійно дуже складно, а відповідач має можливість сплачувати аліменти.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні прохала відмовити у задоволенні позовної заяви. Вказала, що відповідач добросовісно сплачував аліменти до повноліття сина та вважав, що позивач з сином мали заощаджувати та відкладати на навчання сина. Позивачем не доведено куди витрачені виплачені ним аліменти. Вказує, що наразі відповідачу непосильно сплачувати всі аліменти, крім того він має інвалідність.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву відповідно до якої просить розгляд справи проводити без його участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Суд, заслухавши учасників справи, повно всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, серії НОМЕР_1 від 22.05.2006 року, актовий запис №273.

Згідно довідки Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж Кременчуцького національного університету імені М. Остроградського» від 23.04.2024 року №80-75/219, ОСОБА_5 , навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж Кременчуцького національного університету імені М. Остроградського» на 3-му курсі, за спеціальністю «Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка» на денній формі навчання за державним замовленням. Термін навчання з 01.09.2021 року по 28.02.2025 року.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Положеннями ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 200 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу у твердій грошовій сумі і ( або) у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, визначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому суд бере до уваги можливість надання допомоги другим з батьків.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно вказаних норм відповідач має обов`язок по утриманню повнолітньої дитини, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

З`ясовуючи наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу, судом встановлено наступне.

Згідно довідки до акту МСЕК, серії 12 ААГ №528759 від 07.02.2024 року, ОСОБА_4 з 01.11.2023 року отримав другу групу інвалідності з причин загального захворювання. Дата чергового переогляду 07.02.2026 року. Умови праці: без тяжких фізичних та психоемоційних навантажень.

Судом встановлено, що за рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 25.11.2011 року у справі № 2-925/11 з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 09.11.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно витягу з АСВП від 17.12.2024 року відносно боржника ОСОБА_4 відкрито два виконавчі провадження № 47952692 від 24.06.2015 року де стягувач ОСОБА_8 та №76101302 від 23.09.2024 року де стягувач ОСОБА_1 .

Згідно довідок виданих ТОВ «Глобинський переробний завод» від 06.12.2024 року де ОСОБА_4 працює головним енергетиком:

-за період з січня 2022 року по грудень 2022 року йому було нараховано - 359 598,51 грн заробітної плати, з яких - 70 121,70 грн податки; 72 369,22 грн - аліменти на користь ОСОБА_1 та 88 696,90 грн - аліменти на користь ОСОБА_8 ;

-за період з січня 2023 року по грудень 2023 року нараховано - 451 465,87 грн заробітної плати, з яких - 88 035,87 грн податки; 90 857,51 грн - аліменти на користь ОСОБА_1 та 121 131,20 грн - аліменти на користь ОСОБА_8 ;

-за період з січня 2024 року по грудень 2024 року нараховано - 399 363,27 грн заробітної плати, з яких 77 875,85 грн податки; 44 920,51 грн - аліменти на користь ОСОБА_1 та 107 151,76 грн аліменти на користь ОСОБА_8 .

Тобто вбачається, що з ОСОБА_4 стягувалися аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 та аліменти на навчання за рішенням суду від 30.07.2024 року (що скасоване) та продовжують стягуватися аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно довідки виданої ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» від 20.01.2025 №МК 000000001, ОСОБА_1 працює менеджером у житлово-комунальному господарстві та за період з січня 2024 року по грудень 2024 року їй нарахували заробітної плати 111 123,40 грн 2024 рік, з яких ПДФО 19 239,02 грн, військовий збір 1840,46 грн, виплачено 90 043,92 грн.

Вирішуючи даний спір, суд звертає увагу, що ОСОБА_8 (дружиною відповідача за другим шлюбом), 09.11.2011 року до Глобинського районного суду була подана позовна заява до відповідача про стягнення аліментів на дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто в розмірі 33 відсотків. Згідно тексту рішення Глобинського районного суду від 25.11.2011 року, відповідач в судове засідання не з`явився, при цьому останній надав суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Тобто, відповідач, достовірно знаючи про наявність рішення суду про стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання третьої особи ОСОБА_5 з 2006 року в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів (тобто 25 відсотків) до досягнення дитиною повноліття до 28.04.2024 року, надав суду відповідну заяву щодо згоди з позовними вимогами ОСОБА_8 про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів ( 33 відсотки), таким чином добровільно усвідомлюючи про стягнення з нього загалом за рішеннями двох судів на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_8 аліментів на дітей в розмірі ( 1/3 +1/4 ~ 1/2 або 33+25= 58) відсотків до повноліття третьої особи ОСОБА_5 до 28.04.2024 року, однак жодним чином не оскаржував дані рішення судів і таким чином погоджувався з визначеним розміром стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей в розмірі 58 відсотків з 2011 року згідно рішення суду від 25.11.2011 року по 28.04.2024 року.

Суд звертає увагу, що в ході судового розгляду даної цивільної справи, суду не було повідомлено стороною відповідача, на якій посаді працював відповідач станом на 2011 рік та яку заробітну плату він отримував, при тому, що згідно довідки ТОВ «Глобинський переробний завод» за 2022 рік відповідач отримав - 359 598,51 грн., за 2023 рік - 451 465, 87 грн. за 10 місяців 2024 року 399 363, 27 грн. Відповідно до наданих довідок, відповідач працює на посаді головного енергетика ТОВ «Глобинський переробний завод» з 29.03.2012 року по теперішній час, враховуючи, що довідка за 2024 рік датована 06.12.2024 року.

Тобто, відповідач з березня 2012 року працює на даній посаді і за наданими довідками за 2022 - 2024 роки отримує заробітну плату, яка в середньому більш як в чотири рази перевищує розмір мінімальної заробітної плати за вказані роки, що свідчить про те, що відповідач з часу сплати аліментів за рішеннями судів від 2006 та 2011 років, мав достатню матеріальну можливість сплачувати аліменти в розмірі 58 відсотків з 2011 року по 2024 рік, тобто на протязі 13 років та не заперечував проти стягнень з нього аліментів в такому розмірі.

Суд звертає увагу, що згідно довідки МСЕК № 528759 від 07.02.2024 року, відповідачу встановлена 2 група інвалідності загального захворювання з 01.11.2023 року з датою чергового перегляду 07.02.2026 року. При цьому, дана обставина ніяким чином не вплинула на зміну посади чи розмір заробітної плати відповідача, тому суд вважає необґрунтованими доводи сторони відповідача щодо суттєвих змін матеріального стану відповідача як на час ухвалення судом рішення від 30.07.2024 року так і на час ухвалення рішення при повторному судовому розгляді даної справи.

Також, суд критично оцінює посилання сторони відповідача щодо розміру стягнення аліментів на навчання на користь позивача в інтересах третьої особи ОСОБА_5 в розмірі 25 відсотків, враховуючи навчання останнього за державним замовленням а не на платній основі.

Суд бере до уваги, що позивачем доведено належними та допустимими доказами витрати в тому числі на забезпечення навчання, а саме купівлю пристроїв до комп`ютера, що підтверджується видатковими накладними № 1514667 від 16.12.2024 року на суму 22 577 грн. та № 1519723 від 19.12.2024 року на суму 7 998 грн. та фіскальним чеком на суму 3 098 грн. на загальну суму 33 673 грн..

Суд критично оцінює посилання сторони відповідача щодо наявних невідповідностей при оформленні вказаних фінансових документів, в тому числі відсутності необхідних реквізитів на видаткових накладних та чеках , тощо, враховуючи , що покупцем вказаних запчастин та деталей є третя особа ОСОБА_5 та останній не оформлював вказані документи та не мав впливу на правильність їх оформлення. При цьому, стороною відповідача не спростовано суду належними та допустимими доказами обставини фактичного придбання ОСОБА_5 вказаних запчастин та пристроїв за кошти вказані в накладних.

Суд враховує пояснення позивача щодо необхідності, за відсутності витрат за навчання в навчальному закладі, прибувати з дому до навчального закладу громадським транспортом і у зворотному напрямку та вартість такого проїзду в день, враховуючи п`ятиденну форму навчання. Також необхідно враховувати необхідність харчування в обідню перерву, необхідність придбання для забезпечення процесу навчання канцелярського приладдя (ручки, олівці, зошити, підручники, тощо) та інші супутні витрати, які не надаються навчальним закладом. Також, необхідно врахувати витрати на сплату абонентської плати мобільного зв`язку за користування мережею інтернет, враховуючи проведення навчального процесу з використанням комп`ютерних систем та інших приладів поза межами навчального закладу, тобто при навчанні вдома.

Тому суд критично оцінює посилання сторони відповідача на довідку навчального закладу № 20-04/591 від 20.12.2024 року щодо повного забезпечення начального процесу в коледжі та відсутності отримання від студентів жодних додаткових коштів на навчання та відсутність вимагань додаткових витрат, тощо та дотримання Закону України «Про запобігання корупції».

При цьому, суд критично оцінює посилання сторони відповідача щодо повного забезпечення процесу навчання в коледжі, так як процес навчання складається не тільки з навчання в учбовому закладі з використовуванням комп`ютерної техніки, книг, іншими навчальними посібниками в бібліотеці закладу, а також передбачає самостійну роботу та навчання вдома за допомогою особистої техніки при виконанні домашніх завдань, контрольних чи практичних робіт, дипломної роботи, тощо. Суд враховує додаткові витрати, які несуть студенти та /або їх батьки для забезпечення процесу навчання, які існують та які обґрунтувала позивач. Тому, вказану відповідь навчального закладу суд сприймає як доказ того, що студенти не сплачують будь які кошти за навчання та інші доплати за користування навчальною базою закладу, тощо ніяким чином не спростовує того, що студентам необхідно витрачати особисті кошти чи кошти батьків на забезпечення процесу навчання в цілому.

Суд бере до уваги пояснення позивача, що крім забезпечення навчального процесу, необхідно постійно забезпечувати третю особу одягом, харчуванням, відпочинком, необхідність сплачувати комунальні послуги за проживання, тощо.

При цьому, суд враховує майновий стан відповідача, однак вважає, що позиція останнього при ухваленні рішення суду від 25.11.2011 року про стягнення з нього аліментів в розмірі 33 відсотків, а саме визнання позову в повному обсязі, при наявному рішенню суду про стягнення з відповідача на користь позивача за рішенням суду від 2006 року аліментів в розмірі 25 відсотків , доводить позитивне відношення відповідача на стягнення з останнього саме таких розмірів аліментів, що підтверджується тим, що відповідач, при розгляді справи за рішенням суду від 25.11.2011 року не повідомляв суд про наявність у нього рішення суду про стягнення аліментів на третю особу з 2006 року. Також, суд враховує, що майновий стан відповідача, його стан здоров`я, що могло б вплинути на його матеріальний стан, з часу стягнення з останнього аліментів на третю особу до повноліття, суттєво не змінився.

Суд критично оцінює посилання сторони відповідача, що відповідач належним чином сплачував аліменти на користь двох неповнолітніх дітей в розмірах 1/4 та 1/3 частинах з 2011 року до досягнення ОСОБА_5 повнолітня, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є його прямим обов`язком як батька дитини, так і боржника по виконавчому провадженню, що фактично вказує на добросовісне відношення останнього до сплати аліментів і ніяким чином не може слугувати підставою для відмови в даних позовних вимог.

При цьому, відповідачем не доведено, що на протязі часу сплати аліментів в розмірі 58 відсотків, тобто з 2011 року по 28.04.2024 року він об`єктивно не мав матеріальної змоги сплачувати аліменти в такому розмірі та що така сплата негативно впливала на його майновий стан чи ставила його у скрутне матеріальне становище, що підтверджується тим, що відповідач не оскаржував рішення суду від 25.11.2011 року та вказує на той факт, що відповідача задовольняло стягнення аліментів у такому розмірі.

Тому, суд критично оцінює посилання сторони відповідача про те, що в разі задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (25 відсотків) за наявності рішення суду про стягнення з відповідача на іншу дитину аліментів в розмірі 1/3 частини доходів з усіх видів доходів (33 відсотки) з нього будуть стягуватись аліменти в розмірі понад 80 відсотків, згідно заяви про перегляд заочного рішення.

Суд, оцінюючи вказане посилання сторони відповідача щодо стягнення з останнього виконавчою службою аліментів в такому розмірі, що буцімто ставить відповідача у скрутне матеріальне становище, враховує, що такий розмір стягнення аліментів не був встановлений рішеннями судів, а стягуються/стягувались в такому розмірі виконавчою службою, враховуючи наявну заборгованість відповідача перед стягувачами аліментів, в тому числі позивача, що не заперечувала представник відповідача в судовому засіданні.

Також, суд бере до уваги, що згідно СК України законодавчо не передбачено різниці у визначенні розміру аліментів на дітей залежно від вікової категорії, при тому, що СК України чітко визначені розміри аліментів, а саме на двох дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів до досягнення старшою дитиною повноліття, а на одну дитину 1/4 частина. Разом з тим, можливе відхилення від призначення розміру аліментів, але вказані підстави повинні бути належним чином вмотивовані та доведені в судовому засіданні сторонами по справі.

При цьому, в позовній заяві ОСОБА_8 , поданій до Глобинського районного суду в 2011 році жодним чином взагалі не обґрунтовано та в судовому засіданні не доведено необхідність стягнення аліментів саме в розмірі 1/3 частини на одну дитину, при тому, що відповідач погодився з даною вимогою та прохав її задовольнити.

Суд бере до уваги, що в судовому рішенні також жодним чином не обґрунтовано мотиви прийняття судом такого рішення, обмежуючись тільки констатацією факту визнання відповідачем саме таких позовних вимог.

Суд критично оцінює посилання сторони відповідача щодо відсутності можливості відповідачу надавати матеріальну допомогу в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів на навчання враховуючи наявність у відповідача інвалідності ІІ групи загального захворювання, що підтверджується довідкою МСЕК № 528759 від 07.02.2024 року.

При цьому, згідно даної довідки відповідачу показана праця без тяжких фізичних та психоемоційних навантажень. Однак, суд враховує, що згідно довідок про доходи, відповідач працює на посаді головного енергетика ТОВ «Глобинський переробний завод» та його робота не пов`язана з будь якими обмеженнями, встановленими для нього згідно даної довідки. Також, стороною відповідача в ході судового розгляду суду не було доведено належними та допустимими доказами ті обставини, що відповідач, згідно своїх посадових обов`язків, виконує саме такі роботи.

Також,суд враховує, що стягнення аліментів на користь позивача по даній справі в розмірі 25 відсотків ( 1/4 частини ) з усіх видів доходів за рішенням суду від 30.07.2024 року про стягнення аліментів на третю особу, яка продовжує навчання, при наявності іншого рішення суду від 25.11.2011 року про стягнення з відповідача на утримання неповнолітньої дитини аліментів в розмірі 33 відсотків ( 1/3 частини ) з усіх видів доходів, проводиться в тому самому розмірі 58 відсотків, які останній сплачував з 2011 року до 28.04.2024.

При цьому, суд враховує розмір заробітної плати відповідача за довідкою про доходи за 2024 рік, в якому з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти за 5 місяців на загальну суму 44 920,51 грн., що в середньому на місяць складає 8974 грн., при цьому аліменти на навчання за жовтень в розмірі 1/4 частки склали 11 113 грн.; за 2023 рік з відповідача стягувалися аліменти на третю особу на загальну суму 90 857, 51 грн., що в середньому складає на місяць 7571 грн.; за 2022 рік відповідно 72 369,22 грн. , що в середньому на місяць складає - 6032 грн.

В той же час, згідно довідки про доходи відповідача, на користь ОСОБА_8 за рішенням суду від 25.11.2011 року за 2022 рік з відповідача стягувалися аліменти в розмірі 1/3 частки на загальну суму 88 696,90 грн., що в середньому складає на місяць 7391 грн.; за 2023 рік відповідно на загальну суму - 121 131,20 грн., що в середньому на місяць складає - 10 000 грн.; за 2024 рік відповідно на загальну суму 107 151,76 грн., що в середньому на місяць складає - 8929 грн.

Тобто, враховуючи середній розмір сплати аліментів в місяць позивачу на третю особу в розмірі 1/4 частки за 2022 рік 6032 грн., 2023 рік - 7571 грн., за 2024 рік 8974 грн., суд не вбачає достатніх підстав стверджувати, що даний розмір аліментів є завищеним та мав з надлишком забезпечити належний рівень утримання позивачем дитини з можливістю в достатній мірі забезпечувати відкладення/заощадження «надлишкових» коштів з метою подальших витрат на навчання, тому суд критично відноситься до таких тверджень сторони відповідача.

Суд враховує, що вказана сума заробітної плати відповідача за 2022 рік в середньому 30 тис. грн., а виплата аліментів в місяць на двох дітей в розмірі 58 відсотків - 13 423 грн.; за 2023 рік в середньому - 37,5 тис. грн., а виплата аліментів на двох дітей в розмірі 58 відсотків - 17 571 грн.; за 10 місяців 2024 року в середньому - 40 тис. грн., а виплата аліментів на двох дітей в розмірі 58 відсотків за січень квітень 17 375 грн. (тобто до досягнення третьої особи повноліття), в достатній мірі дозволяло відповідачу сплачувати наявні аліменти в такому розмірі.

Суд бере до уваги, що загальна сума сплачених відповідачем податків за 2022 рік складає 70 121 грн., тобто в середньому близько 5800 грн. на місяць; за 2023 рік відповідно 80 034 грн. та в середньому на місяць складає - 6600 грн.; за чотири місяці 2024 року ( при сплаті аліментів на третю особу до повноліття 32 742, грн. та в середньому на місяць складає - 8100 грн. а за жовтень 2024 року (за рішенням суду від 30.07.2024 року ) 7300 грн. в місяць.

Таким чином, залишок середньої заробітної плати відповідача в місяць на 2022 рік після сплати аліментів та податків складає близько 10 700 грн. ( 30 тис. - 13 423( аліменти ) 5800( податки) = 10700 грн.), за 2023 рік близько 10971 грн. ( 37,5 тис. - 17 571( аліменти)- 6600( податки)=10 971); за 4 місяці 2024 близько 14500 грн.. ( 40 тис. 17 375( аліменти) -7700( податки) = 14500), що в достатній мірі вказує на належний рівень матеріального забезпечення відповідача.

При цьому, суд бере до уваги матеріальний стан позивача, який згідно довідки про доходи останньої за 2024 рік в середньому складає 9 300 грн. на місяць, що непропорційно матеріального доходу відповідача, враховуючи, що після сплати всіх аліментів та податків, залишок його заробітної плати перевищує нарахований розмір заробітної плати позивача.

Таким чином, співставляючи розміри заробітних плат позивача та відповідача, їх залишок після сплати податків та аліментів, суд приходить до висновку, що стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 від усіх видів доходів на третю особу, яка продовжує навчання, є співмірним та не обтяжливим відносно відповідача.

Суд бере до уваги, що стягнення аліментів з відповідача за рішенням суду від 30.08.2024 року на період навчання необхідно здійснювати з 29.04.2024 року по 28.02.2025 року та згідно довідки відповідача за 2024 рік почалося з жовтня 2024 року та стягування аліментів на навчання фактично закінчується на час ухвалення судового рішення, тому суд критично оцінює позицію сторони відповідача щодо відмови в стягуванні з відповідача аліментів на навчання з викладених підстав, які суд не може визнати поважними та обґрунтованими.

Суд критично оцінює посилання сторони відповідача щодо незрозумілих, на думку представника, витрат позивача тих сум аліментів, які сплачувались відповідачем до повноліття третьої особи, які, на думку представника, могли б бути накопичені в разі заощаджень для подальших витрат на навчання, буцімто частого відпочинку дитини за кордоном і є невиправданими витратами, тощо, що було спростовано позивачем.

Вказані обставини не були підтверджені стороною відповідача жодними належними доказами як і не була врахована позиція позивача щодо реальних витрат на утримання, виховання, навчання, забезпечення дитині нормального розвитку, тощо.

При цьому, посилання сторони відповідача на неповідомлення позивачем всіх реальних витрат на третю особу, суд не може сприйняти як умисне приховування таких витрат буцімто на інші потреби та слугувати підставою у відмові в позові, так як позивач в поясненнях вказала на дані витрати.

Суд критично оцінює посилання сторони відповідача щодо неповідомлення позивачем відповідача стосовно витрат на третю особу за час сплати аліментів до повноліття, враховуючи, що відповідач з таким зверненням не звертався як до позивача, так і до Служби у справах дітей, що підтвердила представник відповідача.

При цьому, суд критично оцінює посилання сторони відповідача про те, що відповідач, сплачуючи аліменти позивачу на третю особу до повноліття, обґрунтовано розраховував, що позивач, отримуючи аліменти у таких великих розмірах, буде мати змогу відкладати частку на збереження для їх подальшого використання на дитину після досягнення дитиною повноліття в разі його навчання в подальшому, так як ці кошти є власністю дитини, а позивач є тільки їх розпорядником та обов`язок утримувати дитину стосується обох батьків, в тому числі позивача.

Суд виходить з того, що, за твердженнями позивача, остання витрачала аліменти виключно на дитину, враховуючи реальні витрати на забезпечення дитини та його належне утримання. Також, утримання дитини відбувалося і за її рахунок, враховуючи розмір її доходу в межах мінімальної заробітної плати, що не може суд приймати як самоусунення позивача від обов`язків утримання дитини та утримання дитини виключно за кошти відповідача.

Разом з тим, стороною відповідача не було доведено суду належними доказами даних щодо нецільового використання коштів відповідача на інші потреби.

Суд критично оцінює посилання сторони відповідача щодо можливості третьої особи, яка є повнолітньою особою, працевлаштуватися на роботу, що передбачено чинним КЗпП України та самостійно забезпечувати своє навчання, що не є безумовною підставою для звільнення відповідача від сплати аліментів.

Таким чином, враховуючи середній розмір стягнених аліментів на користь позивача на третю особу в розмірі 1/4 частки за 2022 рік 6032 грн., 2023 рік - 7571 грн., за 2024 рік 8974 грн. (за січень квітень до повноліття та жовтень на навчання ), суд приходить до висновку, що розмір аліментів на навчання, а саме 1/4 частина з усіх видів доходів, з урахуванням матеріального стану позивача та відповідача є співмірними.

Враховуючи норми діючого законодавства та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, щомісячно, на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, починаючи з 29.04.2024 року і до закінчення навчання, тобто до 28.02.2025 року.

Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України, суд, вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи, що після перегляду заочного рішення, судом ухвалено аналогічне рішення, тобто рішення суду від 30.07.2024 року залишилося не зміненим, тож заява про поворот виконання рішення не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 444 ЦПК України ст. ст. 180, 182, 199, 200 Сімейного Кодексу України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участі третьої особи ОСОБА_5 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 29.04.2024 року і до закінчення навчання 28.02.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Заяву про поворот виконання рішення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І. Хіневич

Повний текст рішення складено 27.02.2025 року.