Справа № 203/4919/24
Провадження № 2/0203/220/2025
20 січня 2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Іваницької І.В.
за участю секретаря судового засідання Кочевської В.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
19.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулося до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на свою користь заборгованості за кредитним договором № 1223-0087 від 19.06.2023 у сумі 26 600,00 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом 5 600,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 21 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.06.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем позивача, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1223-0087, відповідно до умов якого позивач як кредитодавець надав відповідачці кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах:
-сума кредиту 4 000,00 грн;
-строк кредитування - 300 днів;
-базовий період - 14 днів;
-знижена % ставка - 2,50 % в день;
-стандартна % ставка - 3,00 % в день.
Також, додатковою угодою № 1 від 24.06.2023 до кредитного договору 1223-0087 від 19.06.2023 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало ОСОБА_1 додаткові кошти в кредит у сумі 1 600,00 грн.
Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, станом на 11.07.2024 у неї виникла заборгованість у сумі 53 616,00 грн, що складається з: 5 600,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 48 016,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 27 016 грн. Враховуючи дану обставину, позивач просить суд стягнути не повну суму заборгованості, а лише її частину, а саме: 5 600,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 21 000,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами та судові витрати по справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2024 цивільну справу № 203/4919/24, провадження № 2/0203/220/2024, було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В., яка передана канцелярією суду 23.09.2024.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2024 відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.
Позивач явку повноважного представника у судові засідання не забезпечив, надав до суду клопотання, в якому просив задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та без його участі.
Відповідачка в судові засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки не повідомила. Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст. 280 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку, про що в судовому засіданні постановлено ухвалу.
Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 19.06.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1223-0087 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого позивач як кредитодавець надав відповідачці кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах:
-сума кредиту 4 000,00 грн;
-строк кредитування - 300 днів;
-базовий період - 14 днів;
-знижена % ставка - 2,50 % в день;
-стандартна % ставка - 3,00 % в день.
Також, додатковою угодою № 1 від 24.06.2023 до кредитного договору № 1223-0087 від 19.06.2023 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало додаткові кошти у кредит у сумі 1 600,00 грн.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, перерахувавши відповідачці суму кредиту у розмірі 4 000,00 грн та 1 600,00 грн 19.06.2023 та 24.06.2023 відповідно на платіжну картку № НОМЕР_1 , за допомогою системи LiqPay, що підтверджується довідкою та листом з банку про перерахування коштів по платежам.
У зв`язку з тим, що відповідачкою належним чином зобов`язання по кредитному договору не виконані, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Позичальник ствердив, що до укладення договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема ч. 2 ст. Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ст.ст. 9, 25 ЗУ «Про споживче кредитування», що забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.
Позичальник, ОСОБА_1 , погодилася на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А5137.
Згідно з умовами вказаного договору відповідачкою був отриманий кредит шляхом перерахування на її банківський рахунок (банківська картка) грошових коштів у сумі 4 000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,00 % (стандартна процентна ставка), 2,50 % (пільгова процентна ставка) від непогашеної суми кредиту за кожен день користування кредитом, строком на 300 календарних днів, за виключенням строку використання права користування кредитом за промо - ставкою та/або зниженою та/або пільговою процентною ставкою; останній календарний день першого базового періоду 02.07.2023. Дата повернення кредиту - 13.04.2024.
Також, договором передбачено, що невід`ємною його частиною є додатки: правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором відповідно до Методики НБУ.
24.06.2023 між сторонами було укладено додаткову угоду до кредитного договору №1223-0087, за умовами якої відповідачці був наданий додатковий кредит у сумі 1 600,00 грн, після надання якого загальна сума кредиту становить 5 600,00 грн; дата повернення кредиту 13.04.2024. Згідно додатку до додаткової угоди сума процентів за користування кредитом за період з 02.07.2023 по 13.04.2024 становить 50 160,00 грн.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, перерахувавши відповідачеві суму кредиту у розмірі 4 000,00 грн та 1 600,00 грн на платіжну картку (останні цифри 7063), за допомогою системи LiqPay, що підтверджується довідкою та листом АТ КБ «Приват Банк». Однак, як зазначає позивач, відповідачка не виконала свого обов`язку та не повернула кредит у повному обсязі у строк, передбачений договором.
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачкою за кредитним договором № 1223-0087 від 19.06.2023 в належному обсязі платежі не сплачувалися, внаслідок чого станом на 13.04.2024 заборгованість по тілу кредиту склала 5 600,00 грн, заборгованість по відсоткам 48 016,00 грн. Також з розрахунку вбачається, що відповідачем 02.07.2023 сплачено в рахунок погашення кредиту 1 400,00 грн.
Таким чином відсотки за кредитом кредитодавець нараховував лише в межах трьохсотденного строку кредиту. При цьому позивачем не нараховувались ані штрафи, ані комісії з прострочення виконання зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до п. 4.6, 10,1 вищевказаного кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3.00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою, та/ або Пільговою процентною ставкою); знижена процентна ставка становить 2.50 % за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору. Якщо вказаний в цьому абзаці п.10.1. договору розмір зниженої процентної ставки дорівнює 0,01%, зазначене означає, що розмір зниженої процентної ставки дорівнює розміру пільгової процентної ставки, тобто можливість сплати процентів за пільговою процентною ставкою фактично надається впродовж усього строку кредитування.
При цьому слід звернути увагу, що, базовий період - строк (період), протягом якого боржник (позичальник) буде сплачувати саме відсоток за користування кредитом (в даному випадку - 14 днів), який він сам обирає при заповненні заявки на отримання грошових коштів (в даному випадку - до 02.07.2023) (пункт 2,3, 4.4 Договору), а строк кредитування - строк на який видаються грошові кошти позичальнику, якими він може користуватися складає 300 днів (до 13.04.2024) (пункт 4.8 договору).
Також у п. 4.10 кредитного договору передбачена орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування - 40 000,00 грн та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом 36 000,00 грн. Після укладення додаткової угоди орієнтовна сума кредиту до закінчення строку кредитування 55 760,00 грн.
Отже, сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах 300-денного строку кредитування за користування кредитними коштами.
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору. Умови укладеного між сторонами кредитного договору відповідачем у судовому порядку не оспорювались.
Також суд відмічає, що розрахунок заборгованості є чітким, повним та розгорнутим по окремим категоріям. Даних на його спростування матеріали справи не містять.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про те, що позивачем належними та допустимими доказами доведено наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором станом на 13.04.2024 у сумі 53 616,00, з яких: 5 600,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом та 48 016,00 грн - прострочена заборгованість за процентами, з яких заявлено до стягнення 21 000,00 грн.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10-13, 76-81, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279-287, 354 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У зв`язку з перебуванням судді у відпустці повний текст судового рішення складений 25.02.2025.
Суддя І.В. Іваницька