Провадження номер 2/756/1108/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Лисенко Д.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Бородіна А.В. ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - Хорольського І.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що сторони не перебувають у шлюбі. В період спільного проживання у сторін народилась донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом із позивачем, перебуває на його утриманні. Мати ОСОБА_3 вихованням та утриманням дитини не займається, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, підвищує голос на дитину, залишає дитину без нагляду, не цікавиться її життям та здоров`ям.

Позивач покликається, що має бажання самостійно виховувати та піклуватися про доньку, не питаючи згоди матері, яка не цікавиться донькою, просить задовольнити позовні вимоги.

Рух справи

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 жовтня 2024 року справу передано на розгляд судді ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 20 листопада 2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого розгляду на 10.00 год 04 лютого 2025 року.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 грудня 2024 року у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_6 у відставку, справу передано для розгляду судді Шролик І.С.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року справу прийнято до свого провадження та призначено до підготовчого розгляду на 04 лютого 2025 року.

Від Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації надійшов висновок про недоцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

31 січня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Хорольського І.В. надійшов відзив, в якому просив відмовити у позові про позбавлення батьківських прав. Зазначав, що ОСОБА_3 намагається виконувати батьківські обов`язки. Дитина зареєстрована в квартирі разом із матір`ю. З березня 2024 року відносини між сторонами погіршилися й позивач залишив родину й винаймає житло. З липня 2024 року донька проживає із батьком, догляд за дитиною здійснює бабуся, що дозволило ОСОБА_3 ходити на роботу з метою отримання прибутку, так як має на утриманні ще одну дитину 6 років. ОСОБА_3 у вихідні дні бере доньку до себе, годує, виховує. За місцем проживання відповідача створені усі умови для виховання й розвитку дитини. Наголошує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Підготовче засідання 04 лютого 2025 відкладено за клопотанням позивача.

Від представника позивача - адвоката Бородіна А.В. 07 лютого 2025року надійшла відповідь на відзив.

В судовому засіданні 03 березня 2025 року закрито підготовче судове засідання. За згодою сторін та їх представників продовжено судовий розгляд.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги з підстав та мотивів викладених у позовній заяві.

ОСОБА_1 зауважив, що піклується про доньку, вона не має ні в чому потреби. Він відвідує за потреби лікарів у приватному медичному закладі. Відповідач, не цікавиться дитиною, зловживає спиртними напоями, залишає дитину саму, без догляду, навіть вночі.

Відповідач та її представник в судовому засіданні 03 березня 2025 року проти позову заперечували.

ОСОБА_3 повідомила, що з метою утримання дітей, ходить на роботу без офіційного працевлаштування, надала для огляду в судовому засіданні виписку по картковому рахунку, на який щодня приходить заробіток 700 грн. Запевняла суд, що буде намагатися більшої уваги приділяти дитині. Бере її до себе у вихідні від роботи дні. Позивач відмовлявся від майнової допомоги, сам усім забезпечує дитину. Просила не позбавляти її батьківських прав відносно доньки.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та її представника, дослідивши письмові докази по справі, які вважає належними, допустимими та достатніми в їх сукупності, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Фактичні обставини справи

У свідоцтві про народження, виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено що батьками зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.12).

На підставі договору оренди від 30 червня 2024 року, ОСОБА_1 орендує квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 18-22). Разом із позивачем в квартирі проживає мати ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації №104-621 від 22 січня 2024 року про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважають позов передчасним, просить відмовити ОСОБА_1 в його задоволенні.

Наказом Служби у справах дітей від20 травня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поставлено на облік, як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах. За інформацією Оболонського УП, відносно матері в період 2020 -2024 роки адміністративні протоколи за ст.184 КУпАП не складалися.

За інформацією ЦПМСД №1, діти мають укладені та діючи декларації про медичне обслуговування із сімейним лікарем - педіатром. Мати належним чином піклується про здоров`я своїх дітей, при потребі звертається до лікаря, щеплення зроблено своєчасно.

Вероніка, зареєстрована разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до актів обстеження умов проживання, квартира потребує косметичного ремонту. Мати займає кімнату з дітьми, яка облаштована ліжками. Під час обстеження , 04 липня 2024 року мати перебувала вдома із дітьми, готувала їжу, в квартирі відносно прибрано.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення

Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 164 Сімейного кодексу України, законодавчо визначає, що підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Бездіяльність батьків повністю співпадає з ознаками, викладеними у положеннях ст. 164 СК України та п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», оскільки вона не бере участі у вихованні своєї дитини, не виявляє турботи щодо дитини, не підтримує її матеріально, нехтує обов`язком батьків утримувати дитину.

Згідно з статтею 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Стаття 3 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що у порядку, встановленому законодавством, держава гарантує всім дітям рівний доступ до безоплатної юридичної допомоги, необхідної для забезпечення захисту їх прав.

Згідно статті 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має орган опіки та піклування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В контексті приписів ч. 6 ст. 19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов`язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У силу ст. 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори" від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, ст. 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).

Ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя.

Європейський суд з прав людини у справі "Савіни проти України" зазначив, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції.

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення ст. 8 Конвенції, якщо воно здійснене "згідно із законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в п. 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хант проти України").

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні у справі "Мамчур проти України" Європейський суду з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Савіни проти України").

У рішенні "Хант проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Так, суд констатував, що факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

Дослідивши наявні у справі докази та заслухавши пояснення учасників, а також дослідивши відеозапис та фотосвітлини суд вважає, що мати ОСОБА_3 інколи вживає алкогольні напої, офіційно не працевлаштована, залишала вночі дитину на батька, має різні погляди із батьком дитини на виховання, проте це не може бути правовою підставою для позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки. Бажання батька ОСОБА_1 самостійно виховувати та утримувати доньку, також не може бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідача, яка бажає спілкуватися, виховувати, цікавиться розвитком доньки, приймає участь у її житті.

Виходячи з того, що позбавлення батьківських прав, тобто природних прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність та пропорційність застосування якого позивачем ОСОБА_1 щодо ОСОБА_3 не доведено. В справі відсутні виключні обставини, за яких мати ОСОБА_3 може бути позбавлена батьківських прав, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у звязку із відмовою в задоволенні позову не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 150, 155, 157, 160, 161 СК України, ст. ст. 12, 76, 81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04 березня 2025 року.

Суддя І.С. Шролик