КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 358/343/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5028/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Гладкої І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Чайки Ольги Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Богуславського районного суду Київської області від 29 жовтня 2024 року у складі судді Романенко К.С.,

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: виконавчий комітет Богуславської міської ради Київської області, ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся у суд із заявою, у якій просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною та призначити його опікуном над ОСОБА_2 .

Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 через свою хворобу, похилий вік не може самостійно здійснювати та користуватися своїми правами та виконувати свої обов`язки. Якісний догляд за хворою може здійснювати саме заявник. Він постійно забезпечує її продуктами харчування та лікарськими засобами, відвозить на планові огляди до лікаря.

У зв`язку із прогресуванням хвороби, ОСОБА_2 повністю втратила здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду. Спосіб життя ОСОБА_1 дозволяє йому бути опікуном ОСОБА_2 та що найголовніше має можливість та бажання доглядати хвору та бути її опікуном.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 29 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною. ОСОБА_2 передано під опіку виконавчому комітету Богуславської міської ради Київської області як органу опіки та піклування з покладанням відповідних обов`язків. В іншій частині заяви - відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Чайка О.В. в інтересах ОСОБА_1 , просить рішення Богуславського районного суду Київської області від 29 жовтня 2024 року скасувати в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення заяви.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 194-ц/13-ц від 21 серпня 2024 року КНП Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання», ОСОБА_2 страждає на хронічний, стійкий психічний розлад - судинну деменцію, як наслідок перенесеного ГПМК (F-01.0 за МКХ-10). За своїм психічним станом ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вона потребує постійного стороннього догляду га встановлення опіки.

Вказано, що судом першої інстанції в порушення вимог чинного законодавства не було встановлено опіки над недієздатною ОСОБА_2 та не було призначено опікуна.

Скаржник посилається на те, що доводи суду першої інстанції не спростовують законність та обґрунтованість наявного у справі рішення від 22 лютого 2023 року №28/2, виконавчого комітету Богуславської міської ради, як органу опіки та піклування, який вирішив рекомендувати громадянина ОСОБА_1 в якості опікуна/піклувальника над ОСОБА_2 .

Зазначає, що відсутні перешкоди для призначення судом ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_2 .

Вказує, що недієздатна ОСОБА_2 є бабою ОСОБА_1 , вона зареєстрована та проживає разом із онуком і на сьогоднішній день не зважаючи на рішення суду першої інстанції постійно доглядає за недієздатною ОСОБА_2 , але фактично піклуючись про неї у такий спосіб він не має законних підстав.

Окрім цього, введення військового стану в країні не зупинило дію актів цивільного законодавства, що визначають порядок призначення опікуна та наразі не містять заборон, або обмежень у контексті правовідносин цієї справи на призначення опікуна недієздатній особі, її рідного онука, який є чоловіком призивного віку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Чайки О.В. в інтересах ОСОБА_1 та представницю ОСОБА_3 в інтересах виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області, які просили апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги та позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржується лише в частині відмови призначення опікуна, а тому в іншій частині рішення суду не переглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим рішення суду в частині відмови у призначенні опікуна слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Як видно з матеріалів справи та встановлено судом ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2 , по лінії матері, що копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (серії НОМЕР_1 від 30 вересня 1983 року), із якого судом встановлено, що його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . В свою чергу ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_6 , що вбачається із дослідженої судом копії свідоцтва про народження останньої (серії НОМЕР_2 від 01 травня 1960 року) (а.с. 38-40).

Згідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 від 31 березня 2004 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано (а.с. 37).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Богуславської міської ради Обухівського району Київської області № 48 від 26 січня 2023 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є зареєстрованою та проживає в будинку свого онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм онуком (а.с. 12).

Із витягу з рішення від 22 лютого 2023 року № 28/2, виконавчий комітет Богуславської міської ради, як орган опіки та піклування, вирішив рекомендувати громадянина ОСОБА_1 в якості опікуна/піклувальника над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначено, що дане рішення є поданням до суду в розумінні ст. 60 Цивільного кодексу України та ст. 300 ЦПК України (а.с. 19).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 194-ц/13-ц від 21 серпня 2024 року КНП Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічний, стійкий психічний розлад - судинну деменцію, як наслідок перенесеного ГПМК (F-01.0 за МКХ-10). За своїм психічним станом ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду та встановлення опіки (а.с. 65-66).

Відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_5 № 4/3354 від 08 жовтня 2024 року, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_6 15 грудня 2022 року, станом на 08 жовтня 2024 року інші дані відсутні у ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 100).

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині призначення його опікуном, суд першої інстанції виходив з того, що подане органом опіки та піклування виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області рішення про надання рекомендацій для призначення ОСОБА_1 опікуном над бабусею не містить належної мотивації: чому саме ОСОБА_1 необхідно призначити опікуном, а не матір заявника, чи іншого члена родини які можуть опікуватися хворою ОСОБА_2 .

Також суд вказував, що заявник проходить військову службу, а отже, тимчасово позбавлений можливості здійснювати повноваження опікуна недієздатної особи, а матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про увільнення ОСОБА_1 з лав ЗСУ.

Крім того, суд звертав увагу на те, що у ОСОБА_2 є донька, мати заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 .

З указаними висновками погоджується й апеляційна інстанція з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 76, 77, 78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (груп і однотипних доказів),який міститься у справі, мотивує відхилення або врахуваннякожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами)чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (ч. 1 ст. 300 ЦПК України).

Пунктом 1.1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року, передбачено, що опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб (п. 3.1 Правил опіки та піклування).

При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанови Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20, від 26 січня 2024 року у справі № 742/887/23).

Таке подання має для суду лише рекомендаційний характер.

Встановлено, що заявник є онуком ОСОБА_2 .

Так, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17.

Згідно ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається опікунам осіб, визнаних судом недієздатними.

Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку з заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введення в державі воєнного стану та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому питанні та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном недієздатної особи та, перш за все, необхідність такого.

Як убачається зі справи, з 15 грудня 2022 року ОСОБА_1 проходить військову службу по мобілізації, а тому апеляційний суд погоджується з висновками районного суду про те, що факт проходження заявником військової служби унеможливлює виконання ним обов`язків опікуна ОСОБА_2 , остільки ОСОБА_2 страждає на хронічний, стійкий психічний розлад - судинну деменцію, як наслідок перенесеного ГПМК й за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує постійного стороннього догляду.

Схожих висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 742/887/23 та від 04 грудня 2024 року у справі № 634/1126/23.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягають призову на військову службу під час мобілізації члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи.

Колегія суддів звертає увагу, що при винесенні рішення органу опіки та піклування без належного з`ясування залишилося питання про наявність у ОСОБА_2 інших родичів та наявності у них можливості опікуватися недієздатною особою, а наявна у поданні інформація ґрунтується виключно на даних, зазначених заявником.

При цьому як було з`ясовано судом першої інстанції у ОСОБА_2 є донька, мати заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 .

Закон чітко передбачає, що опікуном можуть бути інші члени сім`ї у разі відсутності першого та другого ступеня споріднення або у разі, якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Між тим, матеріали справи не місять доказів, що донька ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , яка відноситься до першого ступеня споріднення за станом здоров`я чи з інших підстав не може бути опікуном своєї недієздатної матері.

При цьому заявник не позбавлений права у подальшому бути призначеним опікуном над недієздатною ОСОБА_2 , якщо перестануть існувати обставини, які перешкоджають йому у повному обсязі виконувати обов`язки опікуна.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Оцінюючи встановлені обставини справи в сукупності з нормами закону, що їх регулюють, а також беручи до увагу судову практику, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність належних і достатніх доказів наявності передбачених законом підстав для призначення заявника опікуном недієздатної ОСОБА_2 , у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без зміни.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Чайки Ольги Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 29 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: