Справа №: 148/142/25
Провадження № 2-о/148/25/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Дамчука О.О

секретаря Семенової М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчин цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тульчинська міська рада Вінницької області, ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем.

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці ОСОБА_3 і після її смерті відкрилася спадщина. Заявник є донькою померлої та спадкоємцем першої черги майна за законом. Спадщину після смерті матері прийняла, оскільки на день смерті матері, проживала разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , але звернувшись в нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва на спадкове майно, останній повідомили, що реєстрація спадкодавця та спадкоємця за різними адресами, у зв`язку з чим необхідно встановити факт спільного проживання.

Просить встановити факт спільного постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на час її смерті та ОСОБА_1 .

Заявник та її представник, адвокат Кугутюк О.В. у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги у повному обсязі, просили задовольнити у судовому порядку.

Представник Тульчинська міська рада Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника міської ради.

ОСОБА_2 не заперечувала, щодо задоволення заяви ОСОБА_1 , додатково пояснила, що дійсно ОСОБА_1 на день смерті матері, ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника та заінтересовану особу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, приходить до наступного висновку.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 являється матір`ю заявника та вони проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 та за вказаною адресою ОСОБА_5 і померла.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_3 являється матір`ю заявника ОСОБА_1 та вони разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 переїхала до своєї доньки у зв`язку з похилим віком, оскільки не могла себе обслуговувати. Влітку 2024 року ОСОБА_3 померла за адресою: АДРЕСА_1 .

Із матеріалів справи вбачається, а саме з паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована в житловому будинку АДРЕСА_1 з 25.03.2009 року, що також підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади. (а.с. 4-5,7)

Згідно з свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 09.12.1975 року, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Тульчині Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 212. Батьками зазначені « ОСОБА_7 » та ОСОБА_3 . (а.с.11)

Згідно довідки виконкому Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 20.12.2024 за №235, ОСОБА_3 , була зареєстрована на день смерті по АДРЕСА_2 .(а.с.10)

Згідно довідки КНП «ТМО «ВОЦЕМДМК ВОР від 13.01.2025 за № 08/77, згідно з медичною документацією 21.04.2024 о 22 год 43 хв в центральну оперативну диспетчерську надійшов виклик до гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , з приводу проблем з диханням.

Після приїзду бригади екстреної медичної допомоги на місце виклику пацієнтку було обстежено, встановлено попередній діагноз, надано медичну допомогу та доставлено у відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги КНП «Тульчинська центральна районна лікарня». (а.с.13)

Згідно довідки КНП «Тульчинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Тульчинської міської ради від 14.01.2025 за № 12, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходилась під динамічним спостереженням лікаря загальної практики-сімейної медицини Шуро-Копіївської АЗПСМ ОСОБА_8 .

ОСОБА_1 постійно зверталась до лікаря ЗПСМ Шуро-Копіївської АЗПСМ, щодо надання медичної допомоги ОСОБА_3 .

Надання медичної допомоги ОСОБА_3 проводилось безпосередньо за місцем її проживання АДРЕСА_1 . (а.с.14)

Згідно з свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 від 10.06.2024 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 76 року в с. Копіївка Тульчинського району Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис № 352.(а.с. 8)

Згідно Акту обстеження фактичного місця проживання від 20.12.2024 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на час смерті проживала спільно з дочкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.9)

Згідно копії листа приватного нотаріуса Тульчинського районного нотаріального округу від 20.12.2024 року за № 56/01-16 вбачається, що ОСОБА_1 запропоновано звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем.(а.с. 12)

Згідно довідки Тульчинської державної нотаріальної контори від 23.01.2025 року за № 27/01-16, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відкривалася.

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 80127616 від 17.02.2025, інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

Згідно паспорту громадянина України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . (а.с.15)

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 03.04.2024, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрована в житловому будинку АДРЕСА_1 з 31.07.2012 року. (а.с. 16)

Згідно з свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 від 29.05.1985 року, ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Тульчині Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 12. Батьками зазначені ОСОБА_10 та ОСОБА_3 . (а.с.17)

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 09.01.2025 року, ОСОБА_2 04.11.2003 року уклала шлюб з ОСОБА_11 . Прізвище до реєстрації шлюбу ОСОБА_9 (а.с.18)

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частині четвертій статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Судом установлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем - ОСОБА_3 , яка є її матір`ю і померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй на праві власності майно.

ОСОБА_1 зазначає, що з 2017 року постійно разом з ОСОБА_3 проживав в житловому будинку АДРЕСА_1 по час її смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак внаслідок відсутності доказів її постійного проживання зі спадкодавцем, нотаріус рекомендував звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Таким чином з огляду на вищевикладене, та з урахуванням пояснень свідків, досліджених доказів у судовому засіданні, достовірно встановлено факт проживання ОСОБА_1 постійно разом з матір`ю ОСОБА_3 в житловому будинку АДРЕСА_1 з 2017 року по час її смерті, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 13,76-81, 141, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в житловому будинку АДРЕСА_1 на час смерті ОСОБА_3 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Суддя Дамчук О.О.