Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/887/24
Провадження № 2/670/54/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

21 лютого 2025 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Голуба О.Є.

за участю секретаря судового засідання Сікорської В.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Віньковецької селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад позовних вимог.

Позивач звернувся до суду з позовом до Віньковецької селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама ОСОБА_2 , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина відповідно до складеного заповіту, зареєстрованого в реєстрі за № 30 від 23 березня 2007 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Пилипо-Олександрівської сільської ради народних депутатів. Згідно заповіту усе своє майно мати заповіла позивачу.

01.11.2024 позивач звернувся до приватного нотаріуса Гребеннікової О.І. з метою оформлення своїх спадкових прав, однак йому листом від 01.11.2024 №364/01-16 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що вказаний строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, а саме через тривалу хворобу, введення військового стану в Україні та через несення строкової військової служби в лавах ЗСУ.

Просить суд продовжити йому ОСОБА_1 строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері ОСОБА_2 , строком на два місяці.

Рух справи в суді та позиція сторін у справі.

03.12.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 23.01.2025 продовжено строк підготовчого провадження в справі за клопотанням позивача.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності позивача.

Представник відповідача ОСОБА_3 у підготовче судове засідання не з`явився, 18.12.2024 подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника селищної ради, позов визнав у повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з врахуванням поданих сторонами клопотання про розгляду справи у їх відсутності, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Окрім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України суд визначає спадкоємцю додатковий строк саме для подання заяви про прийняття спадщини, а не строк для прийняття спадщини як зазначає у позовній вимозі позивач.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.12.2012 серії НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою Віньковецької селищної ради № 260 від 25.11.2024 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з заповітом від 23.03.2007, посвідченого секретарем виконавчого комітету Пилипо-Олександрівської сільської ради народних депутатів Віньковецького району Хмельницької області, зареєстрованого в реєстрі за №30, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати за законом на день її смерті заповіла ОСОБА_1 .

Відповідно до Свідоцтва про народження від 25.04.2002 серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Таким чином, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_2 відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, однак позивач пропустив шестимісячний строк, встановлений ч. 1 ст.1270 ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідь на звернення позивач отримав від приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Гребеннікової О.І. лист від 01.11.2024 № 364/01-16 про неможливість відкриття спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропущенням строків подачі заяви для прийняття спадщини.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №78977180 від 01.11.2024 виданої приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гребенніковою О.І. спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №78977210 від 01.11.2024 виданої приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гребенніковою О.І. заповіт від 23.03.2007, посвідчений секретарем виконавчого комітету Пилипо-Олександрівської сільської ради народних депутатів Віньковецького району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №30, заповідач ОСОБА_2 чинний.

З даних інформаційних довідок зі Спадкового реєстру суд вбачає, що відсутні будь-які інші зареєстровані заповіти/спадкові договори.

Як вбачається з позовної заяви, позивач вважає, що шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини пропустив у зв`язку з обставинами, які є об`єктивними та істотними, не залежали від його волі та спричинили неможливість своєчасно оформити свої спадкові права.

Таким чином, предметом спору у цій справі є вимога про надання додаткового строку для прийняття спадщини у зв`язку з тим, що, як стверджує позивач, він часто перебував на стаціонарному лікуванні через тривалу хворобу, згодом вступив до лав збройних сил України для захисту держави від агресора, що на думку позивача є поважною причиною пропуску такого строку.

Позивач зазначає, що після смерті матері йому нотаріусом було надано перелік документів, які потрібно було подати до нотаріуса для відкриття спадкової справи і рекомендовано звернутися з червня місяця.2013 року із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Однак маючи хронічне захворювання нирок позивач потрапив до лікарні на стаціонарне лікування.

На підтвердження своїх слів долучив до матеріалів справи копію епікризу із карти стаціонарного хворого № 2572, де зокрема вбачається, що він потрапив на стаціонарне лікування з кінця травня до 13 червня 2013 року. Саме у даний період, зокрема до 9 червня 2013 року він не встиг звернутися до нотаріальної контори і подати документи для прийняття спадщини після смерті матері.

Хронічне захворювання також підтверджує даними своєї медичної картки, де вбачається він перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні у 2010 році, що підтверджується виписним епікризом із карти стаціонарного хворого № 7335, копію якого долучено до матеріалів справи. Згодом згідно карти стаціонарного хворого №3457 позивач також перебував на стаціонарному лікуванні у 2012 із гострою лівобічною нирковою спайкою. В подальшому також позивач неодноразово потрапляв до лікарні зі нирковою хворобою, що підтверджено випискою епікризу №3885.

До матеріалів справи також долучено копію запису із медичної картки від 19.12.2020, де зі змісту вбачається, що він неодноразово звертався до невропатолога зі скаргами на здоров`я, зокрема біль в попереку. В результаті чого спеціалістом було винесено діагноз внутрішньочерепний та внутрішньо хребетний абсцес та гранульовано-епідуральний абсцес спинного мозку на рівні L3-L4 з порушенням спинного мозку опори і ходи.

У зв`язку із систематичним витрачанням коштів на його оперування, лікування та реабілітацію його матеріальний стан був критичним, що також відтягувало звернення до нотаріальної контори для оформлення спадщини. А ще потрібно було утримувати сім`ю.

З копії епікризу від 27.09.2021, підтверджується хронічна вертеброгенна радикулопатія, а також перебування позивача на стаціонарному лікуванні.

До матеріалів справи також долучено записи із медичної картки від 16.10.2020 року; 05.10.2020 року; 23.11.2020 року; 06.01.2023 року; 12.12.2023 року на підтвердження хронічних захворювань та хвороб, а також регулярного звернення до медичних установ по лікарську допомогу.

В подальшому ще одним вагомим фактором через який він відтермінував оформлення спадщини стало повномасштабне вторгнення країни-агресора на територію нашої держави. У зв`язку із чим з першого дня повномасштабного вторгнення позивач був мобілізований до ІНФОРМАЦІЯ_3 на посаду старшого солдата

Відповідно до копії довідки № 116 від 29.03.2024 позивач перебував на військовій службі у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 26.02.2022, тобто з самого початку повномасштабного вторгнення країни-агресора на територію України.

До справи долучено також копію оглядового листа-офтальмолога від 09.04.2024 року, як підтвердження того, що під час проходження військової служби позивач отримав травму ока, а саме під час виконання поставленого завдання керівництвом 29.03.2024 він поранив рогівку правого ока. Відповідно був госпіталізований на стаціонарне лікування в/ч НОМЕР_3 .

Відповідно до копії перевідного епікризу із медичної карти амбулаторного хворого № 2868 від 19.12.2023, знаходить своє підтвердження захворювання позивача та перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із загостренням хронічного дискогенного попереково-крижового радикуліту з вираженим больовим, корінцевим, м`язево тонічним синдромами. Як наслідок перенесеного у 2020 році оперативного втручання з приводу видалення епідурального абсцесу спинного мозку. В аргументацію наведеного факту долучено також копію виписного епікризу із нейрохірургічного відділення від 23.09.2020.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 842 від 10.05.2024, підтверджується перебування на стаціонарному лікуванні в офтальмологічному відділенні у зв`язку із пониженням зору, болем та дискомфортом в правому, оці; світлобоязню правого ока.

Застосоване судом законодавство. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з п. 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до чинного законодавства України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1216, 1217 ЦК України).

Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

У частині першій статті 1270 ЦК України зазначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.

При цьому ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання.

Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно. Водночас прийняття спадщини є правом, а не обов`язком спадкоємця, який, відмовляючись від прийняття спадщини, не порушує свободи заповіту, а діє у власних інтересах. Відмова від прийняття спадщини може бути виражена як у формі подання заяви про відмову від прийняття спадщини, так і шляхом невчинення спадкоємцем дій, потрібних для прийняття спадщини. Натомість, за загальним правилом, прийняття спадщини потребує активних дій спадкоємця.

Враховуючи зазначене, дотриманням свободи заповіту в частині реалізації волі спадкодавця є забезпечення спадкоємцю можливості прийняти спадщину в порядку, встановленому чинним законодавством.

Верховний суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 визначив наступне. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Наразі такий підхід є усталеним і незмінним у практиці Верховного Суду (див. постанови від 25 березня 2020 року у справі № 296/12396/18, від 17 грудня 2021 року у справі № 315/386/19, від 29 січня 2024 року у справі № 552/4825/22, від 07 лютого 2024 року у справі № 474/454/18, від 21 лютого 2024 року у справі № 760/4267/21, від 08 червня 2023 року у справі № 585/2163/22 та інші).

Суд погоджується із наведеними вище правовими висновками, які не втратили своєї актуальності і застосовуються до правовідносин у даній справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У даній справі судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином померлої та спадкоємцем першої черги, бажав прийняти спадщину, але на час закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини перебував на стаціонарному лікуванні, тобто з поважних причин, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, не зміг скористатися своїм правом на прийняття спадщини.

Отже, позивач пропустив шестимісячний строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 через обставини, що об`єктивно ускладнювали вчинення ним дій, спрямованих на прийняття спадщини, зокрема, тривалу хронічну хворобу, що потребувала постійного стаціонарного лікування та подальше перебування на строковій службі у складі Збройних Сил України, що є поважними обставинами пропуску вказаного строку та подальшого звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Окрім того, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Рішенням Європейського Суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» встановлено, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Важливим під час вирішення питання про надання особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини також є факт прийняття спадщини іншими спадкоємцями за законом, оскільки в такому разі може відбутися втручання у право власності інших осіб, порушення принципу правової визначеності стосовно особи, яка добросовісно реалізувала власні цивільні права. Наведене зумовлює потребу в дотриманні принципу «пропорційності» втручання у права спадкоємців, які прийняли спадщину.

Принцип пропорційності тісно пов`язаний з принципом правовладдя (верховенства права): принцип правовладдя є фундаментом, на якому базується принцип пропорційності, натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу правовладдя і водночас його неодмінним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип пропорційності як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

У спірних правовідносинах дотримання принципу пропорційності безпосередньо залежить від наявності об`єктивних, непереборних та істотних обставин, які є підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. У разі якщо таких обставин суд не встановив, то не можна допускати втручання у права спадкоємців, які прийняли спадщину, навіть з огляду на такий фундаментальний принцип спадкового права, як свобода заповіту, оскільки це порушить принцип правової визначеності стосовно особи, яка добросовісно скористалася власними цивільними правами, та не відповідатиме принципу пропорційності втручання у право власності на спадкове майно.

Беручи до уваги наведене вище, в даній справі суд бере до уваги, що інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися, заяви про прийняття спадщини, окрім позивача, іншими особами подані не були, а відповідач Віньковецька селищна рада,позов визнала у повному обсязі та проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

На підставі викладеного, враховуючи обставини, що об`єктивно ускладнювали вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на прийняття спадщини, тривалу хворобу, підтверджену медичними документами за період відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття, відсутність інших спадкоємців, суд вважає за можливе визнати причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважними. А тому, не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог щодо встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визначивши позивачу, відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК, строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Вирішення питання щодо судових витрат.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З врахуванням того, що позивач у поданій заяві від 23.01.2025 просив судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору за подання даного позову до суду, залишити за ним, суд вважає за можливе не стягувати судові витрати у вигляді судового збору з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного вище, враховуючи ст. 1216, 1217, 1220, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, керуючись ст. 2, 3, 4, 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач Віньковецька селищна рада Хмельницької області, , адреса місцезнаходження: Хмельницька область, Хмельницький район, селище Віньківці, вул. Соборної України, буд. 15.

Повне рішення складено 28.02.2025.

Суддя О.Є. Голуб