КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/3887/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5005/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Гладкої І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 вересня 2024 року про відмову в прийнятті додаткового рішення у складі судді Грегуля О.В.,

у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про усиновлення дитини, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Дніпровський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся у суду із заявою про усиновлення дитини.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року заяву про усиновлення дитини задоволено.

У вересні 2024 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 754/3887/18, в якій просила:

- витребувати свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Бориспіль Київської область;

- винести додаткове рішення до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року про усиновлення дитини у якому зазначити про збереження правового зв`язку між усиновленою ОСОБА_4 та біологічним батьком ОСОБА_3 .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 вересня 2024 року відмовлено в прийнятті додаткового рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 вересня 2024 року та прийняти нове рішення, яким заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом не було заслухано пояснення сторін у справі, оскільки сторони не були повідомлені про розгляд заяви.

Посилається на те, що відповідно до свідоцтва про народження від 12 лютого 2009 року, біологічним батьком ОСОБА_5 є ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інших родичів, окрім доньки ОСОБА_5 він не має, ніхто до нотаріуса не звертався та не відкривав спадкову справу.

Вказує, що за життя ОСОБА_3 вживав та розповсюджував наркотичні засоби, а тому вони розлучилися, а згодом його було позбавлено батьківських прав. Згодом відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року ОСОБА_5 удочерив другий чоловік скаржниці ОСОБА_2 , відповідно було внесені зміни до актових записів щодо батька дитини.

Посилається на те, що після смерті ОСОБА_3 залишилась квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При збереженні правового зв`язку між усиновленими та його батьками відбувається вплив на набуття права на спадкування за законом, який виражається в тому, що:

- усиновлений та його нащадки, з одного боку та усиновлювач і його родичі - з другого, прирівнюються до родичів за походженням. Як наслідок вони спадкують один після одного;

- один із батьків (батько чи мати) і його родичі й усиновлений та його нащадки спадкують один після одного;

- у разі смерті баби, діда усиновленого він має на спадкування тільки за правом представлення, за дотримання умов викладених в ч. 1 ст. 1266 ЦК.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_2 та представники органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з`явилися, судом повідомлялися належно, причин неявки не повідомили, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення адвоката Філіповської В.В. в інтересах ОСОБА_1 , яка просила апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Зі справи убачається, що ОСОБА_2 звертаючись у суд із заявою просив постановити рішення про:

усиновлення ним малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

зобов`язання Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві внести зміни в актовий запис № 482, вчинений відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 12 лютого 2009 року, про народження ОСОБА_5 , вказавши батьком дитини: ОСОБА_2 ;

зміну прізвища дитини з « ОСОБА_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 »;

зміни по-батькові « ОСОБА_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 », власне ім`я, відомості про матір, місце народження, дату народження залишити без змін. Після внесення до актового запису про народження видати нове свідоцтво.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року заяву про усиновлення дитини задоволено.

У вересні 2024 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 754/3887/18 винести додаткове рішення до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року про усиновлення дитини у якому зазначити про збереження правового зв`язку між усиновленою ОСОБА_4 та біологічним батьком ОСОБА_3 .

Заяву обґрунтовувала тим, що біологічним батьком ОСОБА_11 є ОСОБА_3 та після його смерті залишилося нерухоме майно.

З огляду на що заявниця просить доповнити рішення суду й зазначити про збереження правового зв`язку між усиновленою ОСОБА_4 та біологічним батьком ОСОБА_3 .

Відмовляючи у прийнятті заяви про ухвалення додаткового рішення у справі виходив з того, що питання спадкових прав усиновленої дитини не було предметом даної справи.

Такий висновок районного суду є обґрунтованим з наступних підстав.

Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до п. 20 роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК 2004 року (ст. 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити у собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Таким чином, способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення і додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, вичерпний перелік яких передбачений статтею 270 ЦПК України. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд має право відмовити в його ухваленні, постановивши відповідну ухвалу.

Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що ухвалення додаткового рішення можливе судом за умови не ухвалення рішення стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення.

З поданої ОСОБА_1 заяви вбачається, що вона фактично просить змінити рішення, тоді як вказані обставини не були предметом поданої ОСОБА_2 заяви, а вимога про збереження правового зв`язку між усиновленою ОСОБА_4 та біологічним батьком ОСОБА_3 є новою й не може бути розглянута в межах даної справи.

На підставі викладеного, місцевий суд обґрунтовано зазначив, що підстави для ухвалення додаткового рішення, передбачені ст. 270 ЦПК України, відсутні.

З аналізу поданої в порядку ст. 270 ЦПК України заяви про ухвалення додаткового рішення, представник відповідача фактично порушує питання про зміну судового рішення і доповнення його новими даними, що є недопустимим.

За таких обставин, порушень процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено, доводи апеляційної скарги не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, а тому не має підстав для задоволення апеляційної скарги.

Суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні та відмовив у прийнятті даної заяви.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не має.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів оцінює критично та не приймає до уваги у зв`язку з їх безпідставністю.

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів вважає, що постановлена у справі ухвала є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки вони носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2025року.

Суддя-доповідач:

Судді: