КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №753/343/22 Головуючий у І інстанції - Цимбал І.К.
апеляційне провадження №22-ц/824/5150/2025 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2024 року

у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

установив:

У січні 2022 року КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

23 червня 2022 року від позивача до суду першої інстанції надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача ОСОБА_1 на належного - ОСОБА_3

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 вересня 2022 року зазначений вище позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 17080,27 грн.; заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 637,92 грн.; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 20739,75.; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 10147,27 грн.; судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2270 грн. та грошову компенсацію за надання доказів на вимогу суду у розмірі 142,60 грн.

У грудні 2023 року до суду першої інстанції від ОСОБА_3 надійшла заява про перегляд заочного рішення від 29 вересня 2022 року, та одночасно заявлено вимогу про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 20000 грн.

Ухвалою від 18 січня 2024 року заяву задоволено. Скасовано заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 вересня 2022 року справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

У лютому 2024 року від ОСОБА_3 надійшло клопотання про заміну її, як неналежного відповідача на належних - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 березня 2024 замінено первісного відповідача ОСОБА_3 належними відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2024 року позовні вимоги КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 17080,27 грн.; заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 637,92 грн.; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 20739,75.; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 10147,27 грн. та грошову компенсацію за надання доказів на вимогу суду у розмірі 142,60 грн.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1135 грн. та стягнуто зі ОСОБА_1 на користь КПВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1135 грн.

01 листопада 2024 року представник ОСОБА_3 - адвокат Папазова Г.А. подала до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій просила суд першої інстанції ухвалити додаткове рішення у даній справі, та стягнути з КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь ОСОБА_3 судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 20000 грн.

В обґрунтування вимог заяви зазначила, що суд першої інстанції при постановленні ухвали від 21 березня 2024 року про заміну первісного відповідача ОСОБА_3 на належних, не вирішив питання про стягнення витрат на правову допомогу, про які заявлялось у заяві про перегляд заочного рішення від 29 вересня 2022 року.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2024 року заяву адвоката Папазової Г.А. в інтересах ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000 грн.

Не погодившись із додатковим рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2024 року, КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» подало апеляційну скаргу, вважаючи, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено норми процесуального та матеріального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначило, що з наданого до заяви про ухвалення додаткового рішення договору про надання правової правничої допомоги не вбачається погодження суму, або погодинна оплата послуг з урахуванням витраченого часу, складності справи та будь-яких інших обставин, щоб слугували реальному обсягу робіт та послуг які були надані.

Також, не надано рахунок фактуру, звіт та договір про надання правової допомоги, а тому не можливо встановити про реальність проведеної операції з оплати наданої правової допомоги.

Крім того, вказує, що стороною відповідача було порушено строки подання заяви про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення судових витрат, які складаються з надання правової допомоги, оскільки докази та заява про ухвалення додаткового рішення повинні були подаватись до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Таким чином, відповідач порушила строки подання заяви про ухвалення додаткового рішення та доказів понесених витрат, оскільки рішення суду було ухвалено 15 травня 2024 року, а подання заяви про ухвалення додаткового рішення суду відбулось аж 01 листопада 2024 року.

Просило суд, скасувати додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2024 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_3 - адвоката Папазової Г.А. про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву представника ОСОБА_3 - адвоката Папазової Г.А. про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи складність та тривалість розгляду справи в суді, а також те, що про розмір таких витрат представником відповідача заявлялося клопотання одночасно із заявою про перегляд заочного рішення, проте після проведення заміни неналежного відповідача останнє не було вирішено судом, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявником подано належні докази обґрунтування розміру вимог, щодо стягнення витрат на правову допомогу, у визначений законом строк, а тому заява про відшкодування витрат є законною та обґрунтованою.

Однак, колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини 1-2 ст. 133 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі №554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі №520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини 1 та 2 ст. 2 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1 ст. 246 ЦПК України).

Обміркувавши викладене, з урахуванням принципу розумності, суд зауважує, що:

у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі №285/5547/21, провадження №61-4799св23

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У справі, що переглядається: 01 листопада 2024 року до суду першої інстанції надійшла заява представника ОСОБА_3 - адвоката Папазової Г.А. про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Докази понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 30000 грн. були долучені в судовому засіданні суду першої інстанції 21 листопада 2024 року.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції представником ОСОБА_3 - адвокатом Папазовою Г.А. подані копії наступних документів: договір про надання правової допомоги від 24 листопада 2023 року, ордер серії АІ№1503642 від 30 листопада 2023 року, акти про прийняття - передачі послуг від 30 жовтня 2024 року та від 21 листопада 2024 року, додаткова угода №1 від 27 жовтня 2024 року про узгодження гонорару за надання правничої допомоги відповідно до договору №01/11 від 24 листопада 2023 року;

обґрунтувань поважності причин не подання зазначених вище доказів суду першої інстанції до закінчення судових дебатів у справі, заява представника ОСОБА_3 - адвоката Папазової Г.А. не містить.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заяви представника ОСОБА_3 - адвоката Папазової Г.А. про ухвалення додаткового рішення, оскільки зміст заяви не містив обґрунтування поважних причин неподання доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, на переконання апеляційного суду, знайшли свого підтвердження під час перегляду справи, а тому додаткове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_3 - адвоката Папазової Г.А. про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задовольнити.

Додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2024 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 03 березня 2025 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба