РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 рокуСправа № 495/4327/24
Номер провадження 2/495/2736/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

датою ухвалення судового рішення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).

АТ "ПУМБ" звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 301 у сумі 105 757 грн 57 коп.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 301, на підставі якого відповідачу було надано кредит у вигляді банківського переказу на рахунок за реквізитами в порядку та на умовах, встановлених умовами кредитного договору, у сумі 65 000 грн.

Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу відповідач довготривалий строк взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 03.03.2024 утворилася заборгованість в загальній сумі 105757 грн 57 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 52122 грн 34 коп., заборгованість за процентами 9 грн 47 коп.; заборгованість за комісією 53625 грн 76 коп.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач направив письмову вимогу відповідачу на адресу місця проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Відтак відповідач порушив умови договору та на даний час продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача, а тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором.

1.2. Правом подачі відзиву відповідач не скористався.

2. Рух справи у суді

Ухвалою від 03.09.2024 за вказаним позовом відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження; справу призначено до судового розгляду на 01.10.2024, відкладено на 06.11.2024, 09.12.2024, 14.01.2025, 10.02.2025, 24.02.2025.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу за відсутності представника.

Відповідач у судове засідання не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Розгляд справи проведено за відсутності усіх учасників.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України).

4. Фактичні обставини справи.

Між АТ «ПУМБ» (кредитодавцем) та ОСОБА_1 (кредитором) 13.11.2021 укладено кредитний договір № 301 шляхом приєднання ОСОБА_1 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до умов такого договору сторони домовились, що Банк надає Клієнту у платне строкове користування кредитні кошти в сумі 65 000 грн на 24 місяці; стандартна процента за користування кредитом становить 0,01%; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 4,99% (пункти 1-7 договору).

Укладаючи цей договір, клієнт та банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених договором, п. 2.4.4 Договору у разі порушення Клієнтом умов Договору, наявності інших підстав, передбачених Договором або законодавством України, в тому числі невиконання та/або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань, Банк має право розірвати Договір, попередивши Клієнта будь-яким із доступних для Банку засобів: поштою, електронною поштою, БМБ- повідомленням. Клієнт повинен відповісти на таке повідомлення протягом 30 календарних днів з моменту направлення йому повідомлення. У разі неотримання Банком відповіді протягом зазначеного строку вважається, що Клієнт згоден з розірванням Договору.

Відповідно до п. 5.7.1, п. 5.7.2 та п. 5.7.3 Договору проценти за користування Споживчим кредитом нараховуються щоденно та розраховуються: при звичайній (зменшувальними платежами) схемі повернення Споживчого кредиту та сплати процентів/ комісій - виходячи з щоденного залишку заборгованості за Споживчим кредитом протягом всього строку користування Споживчим кредитом, починаючи з дня надання Споживчого кредиту (включаючи день надання Споживчого кредиту) по день фактичного повного повернення заборгованості за Споживчим кредитом (не враховуючи цей день) виходячи з фактичної кількості днів у році. У випадку порушення зобов`язань з повернення Споживчого кредиту та/або сплати процентів за користування Споживчим кредитом/комісій згідно Графіку платежів (в тому числі при недодержанні/ порушенні строків/ термінів), а також у випадках, передбачених пунктом 5.18. Розділу II Договору, нарахування/розрахунок процентів за користування Споживчим кредитом на суму простроченої заборгованості за Споживчим кредитом (частиною Споживчого кредиту, яку не було повернуто відповідно Графіку платежів), здійснюється за ставкою 0,01 (нуль цілих одна сота) процентів річних і такий розмір процентів буде застосовуватись Банком до тієї дати, коли зазначені зобов`язання/ умови будуть виконані/ дотримані належним чином. Положення цього пункту Договору мають поновлюваний характер.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за Споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо Споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування Споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному в Заяві приєднання до Договору, від початкової (наданої) суми Споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим Споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій Частині 5 Розділу II цього Договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів.

Також ОСОБА_1 13.11.2021 підписав паспорт споживчого кредиту із відповідними умовами, що є аналогічними умовам договору № 301

На виконання умов укладеного договору позивач у вигляді банківського переказу на рахунок за реквізитами в порядку та на умовах, встановлених умовами кредитного договору, здійснив переказ коштів у сумі 65000, що підтверджується копією кредитного договору та копією платіжної інструкції № TR.53612206.31349.13604 від13.11.2021.

Отже, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу відповідач зобов`язання за договором щодо повернення кредитних коштів виконав частково.

За розрахунком позивача станом на 03.03.2024 за відповідачем рахується заборгованість в загальній сумі 105 757 грн 57 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 52 122 грн 34 коп., заборгованість за процентами 9 грн 47 коп.; заборгованість за комісією 53 625 грн 76 коп.

5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторони.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У межах цієї справи суд вважає доведеною обставину укладення між сторонами договору № 4301 від 13.11.2021; виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів у сумі 65000 грн на 24 місяці із процентною ставкою за користування кредитом - 0,01%.

За розрахунком позивача ОСОБА_1 зобов`язання із повернення основного боргу виконав частково на суму 12 877 грн 66 коп., тому заборгованість становить 52 122 грн 34 коп.

Відповідач вказану обставину не заперечив, альтернативного розрахунку, доказів на спростування вказаних обставин суду не надав.

Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з абзацом 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 набрав чинності 10.06.2017. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

Як встановлено, на підставі умов укладеного договору ОСОБА_1 нараховано усього 77 844 грн комісії; останній сплатив 19 461 грн, яку банком зараховано в рахунок погашення такої комісії; в межах цього позову заявлено до стягнення 53 625 грн 76 коп.

Керуючись наведеними нормативними приписами, враховуючи правову позицію, сформовану ВП ВС у справі № 496/3134/19, умову договору про платну послугу з розрахунково-касового обслуговування по рахунку (щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості у сумі 3 243 грн 50 коп.) суд оцінює як нікчемну, а тому позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 53 625 грн 76 коп. комісії є безпідставним та до задоволення не підлягає.

Відповідач вказану обставину не заперечив, альтернативного розрахунку, доказів на спростування вказаних обставин суду не надав.

Позивач крім тіла кредиту, просив стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Таким чином, при вирішенні вимог щодо стягнення процентів має значення строк виконання відповідного зобов`язання і природа нарахованих процентів.

У постановах від 05.03.2023 у справі № 910/4518/16, від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів за користування коштами може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Позивач не заявив вимог про стягнення з відповідача нарахувань за статтею 625 ЦК.

У межах спору, що розглядається, позивач заявив до стягнення 9 грн 47 коп. відсотків за користування кредитними коштами, сума яких розрахована за процентною ставкою 0,01% у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею).

Відповідач вказану обставину не заперечив, альтернативного розрахунку, доказів на спростування вказаних обставин суду не надав.

Отже, в межах цього судового розгляду встановлено, що відповідач отримав від позивача кредитні кошти у сумі 65 000 грн, частково їх повернув у сумі 12 877 грн 66 коп., також сплатив 19 461 грн, яку банком зараховано на погашення заборгованості по комісії.

Враховуючи, що умову договору про платну послугу з розрахунково-касового обслуговування по рахунку (щомісячна комісія за супроводження кредитної заборгованості у сумі 3243 грн 50 коп.) суд визнав нікчемною, тому сплачену суму (19 461 грн), яку банком зараховано на погашення заборгованості по комісії, необхідно віднести до суми на погашення тіла кредиту.

Отже, остаточна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 301 становить 32 670 грн 81 коп., з яких:

32 661 грн 34 коп. заборгованість за тілом кредиту (52 122 грн 34 коп. 19 461 грн);

9 грн 47 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом.

В решті позову у сумі 73 086 грн 76 коп. необхідно відмовити (105 757 грн 57 коп. 53 625 грн 76 коп. 19 461 грн).

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги, було задоволено частково (на 31%), то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 750 грн 94 коп. (2422,40 грн х 31% /100).

Керуючись статтями 12, 81, 141, 247, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

позов Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № 301 у сумі 32 670 грн 81 коп. (тридцять дві тисячі шістсот сімдесят грн 81 коп.).

У задоволенні позову в частині 73 086 грн 76 коп. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» на користь судових витрати у сумі 750 грн 94 коп. (сімсот п`ятдесят грн 94 коп.).

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повне судове рішення складене 28.02.2025.

Повне найменування сторін:

позивач - Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», , місцезнаходження: 04070, вулиця Андріївська, 4, місто Київ;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Ю.Ф. Волкова