ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року місто Київ

Справа № 755/6716/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/5599/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: суддя-доповідач Желепа О.В., судді: Мазурик О.Ф., Поливач Л.Д.,

за участю секретаря судового засідання Рябошапки М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ганчук Григорій Володимирович, на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 листопада 2024 року про призначення експертизи (постановленої у складі судді Гаврилової О.В., повна ухвала складена 27 листопада 2024 року)

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики

ВСТАНОВИВ

12 серпня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ганчук Г.В. подав клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, у якому просив поставити на розв`язання експертів питання, чи виконані підписи в оспорюваному договорі позики та розписці сторонами у справі.

Дніпровський районний суд міста Києва ухвалою від 27 листопада 2024 року клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи, подане представником - адвокатом Ганчуком Г.В. - задовольнив частково.

Призначив у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставив такі питання:

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК» та на першому і другому аркушах напроти прізвища та ініціалів « ОСОБА_1 » на договорі позики грошових коштів від 20 липня 2021 року, сторонами якого вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_1 чи іншою особою?

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 , вище прізвища та ініціалів « ОСОБА_1 », на розписці від 20 липня 2021 року, ОСОБА_1 чи іншою особою?

Проведення судової почеркознавчої експертизи доручив експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Попередив експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, за ст. 384, 385 КК України.

Оплату за проведення експертизи поклав на позивача ОСОБА_1 .

З метою проведення експертизи витребував у позивача ОСОБА_1 вільні, умовно-вільні зразки підпису достовірно виконані цією особою, у проміжок часу наближений до липня 2021 року, які позивач зобов`язана подати до суду до 13 грудня 2024 року.

З метою проведення експертизи зобов`язав позивача ОСОБА_1 протягом дванадцяти робочих днів, з дня постановлення ухвали, з`явитися до Дніпровського районного суду міста Києва з метою відібрання експериментальних зразків підпису.

У розпорядження експертів надав:

-матеріали цивільної справи №755/6716/24 в одному томі;

- об`єкти дослідження: оригінал договору позики грошових коштів від 20 липня 2021 року, сторонами якого вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; оригінал розписки від 20 липня 2021 року.

Зупинив провадження у справі до отримання висновку судової експертизи.

Не погодившись із такою ухвалою в частині відмови у поставленні на вирішення експертизи питання «чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 , який зазначений у графі «Позикодавець» договору позики від 20 липня 2021 року та на першому і другому аркуші напроти прізвища та ініціалів « ОСОБА_2 » самим ОСОБА_2 чи іншою особою?», Ганчук Г.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу в оскаржуваній частині скасувати та постановити нову, про задоволення клопотання ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи в частині вирішення експертами зазначеного питання.

Апеляційна скарга обґрунтована неповним з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, та невідповідністю викладених в ухвалі висновків обставинам справи.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що одним із доводів позовної заяви є заперечення позивачем дійсності підпису на договорі не лише позивача, але й відповідача. Суд на переконання відповідача дійшов помилкового висновку про недоречність дослідження справжності підпису відповідача, пославшись лише на слова представника як підтвердження його належності, та не врахував, що для спростування обставини, про яку стверджує позивач, відповідач мав би надати власні докази, яким у цьому випадку може бути лише висновок експерта.

Відзив на апеляційну скаргу було подано представником відповідача - адвокатом Щербиною Я.М. на електронну пошту Київського апеляційного суду, тобто із порушенням порядку подання процесуальних документів, передбаченого частинами 5, 6, 8 статті 43 ЦПК України, а тому колегія суддів не бере його до уваги.

У судове засіданні учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином у порядку статті 128 ЦПК України (представники сторін отримали в електронний кабінет у ЄСІТС судові повістки-повідомлення).

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Ганчука Г.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано тим, що представник скаржника не має можливості з`явитися у судове засідання у зв`язку із хворобою. До заяви долучено довідку сімейного лікаря, згідно з якою період лікування Ганчука Г.В. з 17 лютого 2025 року по 19 лютого 2025 року.

Колегія суддів визнає поважною вказану представником скаржника причину для неявки в судове засідання в апеляційному суді, разом із цим вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, оскільки в постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 вказано, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів урахувала, що апеляційна скарга подана на ухвалу про призначення експертизи, позиція скаржника висловлена в апеляційній скарзі, а тому необхідності в заслуховуванні пояснень представника скаржника чи самого скаржника колегія суддів не вбачає. Матеріалів справи достатньо для правильного вирішення справи в частині перегляду ухвали суду про призначення експертизи у справі.

Враховуючи викладене, а також з метою дотримання розумних строків розгляду апеляційний скарг на ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи які не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Желепи О. В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам закону ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 27 листопада 2024 року про призначення експертизи відповідає.

Задовольняючи клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи частково, а саме в частині, що стосуються підписання оспорюваного договору позики та розписки позивачем, як особою, яка оспорює підписання нею цих документів, суд першої інстанції виходив із того, що в цьому судовому провадженні позивач звернулась до суду за захистом свого порушеного права та, виходячи з предмету та підстав позову, зазначає, що кошти не отримувала і договір та розписку не підписувала, а тому не має визначального значення підписання оспорюваного договору позикодавцем, адже способом реалізації судом основоположних засад цивільного судочинства є змагальність сторін, доведеність та переконливість їх доводів і доказів перед судом, а відповіді на питання, чи підписував позикодавець договір позики та розписку (яка взагалі не містить підпису сторони позикодавця), не входять до предмету доказування в цій справі.

Суд вважав, що зі сторони позивача не було наведено жодного обґрунтування того, яке правове значення в розрізі спірних правовідносин має обставина підписання договору відповідачем (позикодавцем), особливо з урахуванням того, що останнім не оспорюється факт укладання та підписання оспорюваного договору позики.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Суд установив, що в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики.

У заяві про зміну предмету позову позивачем стверджується, що відповідач підробив договір позики та розписку.

У зв`язку із запереченням позивачем факту укладання з відповідачем Договору позики від 20 липня 2021 року та її підпису в розписці від 20 липня 2021 року суд за клопотанням позивача призначив у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставив питання щодо виконання підпису від імені позивача у графі «Позичальник» на договорі позики грошових коштів від 20 липня 2021 року та на розписці від 20 липня 2021 року.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Згідно зі статтею 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Згідно зі статтею 7-1 Закону України «Про судову експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до п. 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об`єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» суд виконує, зокрема, такі дії: 1) пропонує учасникам судового розгляду письмово подати питання, які вони бажають порушити перед експертами; 2) оголошує ці питання, а також питання, запропоновані судом; 3) заслуховує думки учасників судового розгляду з приводу поданих питань; 4) у нарадчій кімнаті обмірковує всі питання, виключає ті з них, що виходять за межі компетенції експерта або не стосуються предмета доказування, формулює питання, які він порушує перед експертом з власної ініціативи, остаточно визначає коло питань, що виносяться на вирішення експертизи, і виносить ухвалу (постанову) про її призначення.

З урахуванням цих положень, предмету доказування, яким у цій справі є обставина підписання / не підписання позивачем оспорюваного договору позики, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що відповіді на питання, чи підписував позикодавець договір позики та розписку, не входять до предмета доказування у цій справі, а тому правомірно не поставив відповідні питання на вирішення судової почеркознавчої експертизи.

Колегія суддів зазначає, що встановлення факту підписання / не підписання відповідачем договору позики від 20 липня 2021 року не входить до предмета доказування у цій справі та не має істотного значення для правильного її вирішення з таких підстав.

По-перше, як встановлено судом першої інстанції, відповідач не оспорює достовірності власного підпису, визнає факт укладення ним договору позики та наполягає на реальному отриманні позивачем грошових коштів.

Визнання стороною обставин, що стосуються її власних дій (у цьому випадку - факту підписання договору), згідно з приписами частини першої статті 82 ЦПК України, не вимагає додаткових доказів, якщо у суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо добровільності й достовірності такого визнання. У цій справі жодних сумнівів судом не встановлено.

По-друге, фактична наявність чи відсутність підпису відповідача на договорі не впливає на реалізацію та захист прав позивача, яка стверджує, що договір не підписувала, коштів не отримувала, а отже - заперечує виникнення у неї зобов`язань за оспорюваним договором позики. Тобто ключовим є саме твердження позивача про підроблення її підпису та відсутність її волевиявлення на укладення цього правочину.

По-третє, лише з`ясування того, чи дійсно позивач підписувала спірний договір, становить предмет доказування, необхідний для перевірки аргументів позивача про недійсність правочину. Якщо буде встановлено, що підпис від імені позивача виконано іншою особою, то це може свідчити про відсутність у позивача реального волевиявлення укласти договір позики, що і є предметом позовної вимоги у цій справі.

По-четверте, призначення судової почеркознавчої експертизи щодо підпису відповідача, за відсутності заперечень із його боку та відсутності належного обґрунтування позивачем необхідності такого дослідження, стало б надмірним заходом, який затягує вирішення справи та збільшує судові витрати сторін.

Колегія суддів підтримує мотиви суду першої інстанції дотриматися принципу процесуальної економії та ефективності судового розгляду і не вбачає доцільності постановлення перед експертом питання про належність підпису відповідача на оспорюваному договорі, яке не впливає на вирішення спору.

З огляду на викладене, додаткове встановлення експертизою факту підписання або не підписання відповідачем оспорюваного договору не становить предмета доказування, не впливає на з`ясування істотних для справи обставин і не може вплинути на кінцеве вирішення спору.

Вирішальною є саме обставина підписання чи не підписання договору та розписки позивачем, яка стверджує про підробку свого підпису та, відповідно, про відсутність обов`язків щодо повернення позики.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення клопотання щодо призначення судової почеркознавчої експертизи, обмежившись питаннями стосовно підписів, які нібито належать позивачеві, та відмовив у необхідності з`ясування підпису відповідача, оскільки ця обставина не охоплюється предметом спору.

Інші доводи апеляційної скарги є формальними, законність та обґрунтованість ухвали та висновків суду першої інстанції про призначення експертизи в частині питань, що стосуються підписання оспорюваного договору позики та розписки позивачем, як особою яка оспорює підписання нею цих документів, не спростовують, а тому колегія суддів їх відхилила як безпідставні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, встановила, що при вирішенні клопотання про призначення експертизи суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та зміни законної та обґрунтованої ухвали суду першої інстанції.

Понесені судові витрати за подачу апеляційної скарги покладаються на особу, що оскаржила ухвалу суду.

Керуючись статтями 82, 102-104, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ганчук Григорій Володимирович - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 листопада 2024 року про призначення експертизи - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 27 лютого 2025 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді О.Ф. Мазурик

Л.Д. Поливач