Справа № 487/256/25
Провадження № 2/487/1099/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участю секретаря Радченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

16.01.2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що подружні відносини з відповідачем фактично розірвані, спільного господарства сторони не ведуть, шлюб має формальний характер. Вони мають з відповідачем різні погляди на життя, за характером не сходяться, що суперечить подальшому сумісному проживанню. Проживати однією сім`єю не знається для позивача можливим, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Крім того, за спільним рішенням з відповідачем сторони не проживають однією сім`єю та не везуть спільний побут. У зв`язку з тим, що розірвати шлюб в позасудову порядку не є можливим, позивач вимушений звернутися до суду.

Ухвалою судді від 22.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі.

Позивач до судового засідання не з`явився, до суду надійшла заява його представника адвоката Мерцалова М.Ю., у якій представник просив розглядати справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала, просила задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2009 року було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який був зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 512, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Від шлюбу сторони дітей не мають.

Проте спільне життя сторін не склалося, спільного господарства сторони не ведуть, шлюб має формальний характер. Сторони шлюбних стосунків не підтримують, відновляти їх не мають наміру.

Нормами ст. 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ст.ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін.

За такого, суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5,12,13,78,81,200,259,263,264,265 ЦПК України, ст.ст. 104,105,111-115 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 09 жовтня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 512 розірвати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя В.О. Гаврасієнко