Провадження №: 2/755/4249/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Шериф-Пульт 001» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся представник Приватного підприємства «Шериф-Пульт 001» - Неровний Д.В. з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг.

Згідно заявлених позовних вимог, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором №3384226 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони від 11 серпня 2018 року в загальній сумі 9 135,00 грн, яка складається з: 2 835,00 грн - сума боргу за надані послуги по договору; 6 300,00 грн - відшкодування вартості обладнання.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що 11 серпня 2018 року між сторонами укладено Договір №3384226 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони. Пунктом 1.2. договору визначено, що послуги надавалися за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість обраних замовником послуг складає 360,00 грн за один місяць їх надання. З моменту підписання договору відповідачем періодично здійснювалося прострочення по оплаті за надані послуги. Проте з лютого 2022 року та до 14 вересня 2022 року відповідачем не здійснено жодної оплати, у зв`язку з чим у останнього утворилась істотна заборгованість перед позивачем, за отримані по договору послуги. 28 вересня 2022 року, після того як позивачем було призупинено надання послуг з 15 вересня 2022 року, попередньо проінформувавши замовника шляхом направлення смс-повідомлень про можливість призупинення надання послуг, в разі не погашення боргу. Оскільки, протягом тривалого часу відповідач не виконував грошові зобов`язання по сплаті вартості послуг, тому позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення-вимогу вих. № 10-10/22-15 від 10.10.2022 р. про неналежне виконання зобов`язань за договором, сплату грошових коштів. Проте, відповідач так і не виконує грошові зобов`язання по сплаті вартості наданих позивачем послуг. Станом на дату подачі позову сума заборгованості відповідача за отримані по договору послуги складає 2 835, 00 грн. Крім того, представник позивача зазначає, що відповідно до положень Договору та пункту 5 додатку №1 до договору, виконавцем передано замовнику в користування (оренду) обладнання: «Аякс з брелком» загальною вартістю 6 300,00 грн. Підписавши договір замовник підтвердив, що обладнання ним отримано та буде повернуто протягом 2-х днів після його розірвання (припинення). Таким чином, відповідач був зобов`язаний в строк не пізніше 17.09.2022 року повернути отримане від позивача обладнання в належному стані або ж компенсувати його вартість в аналогічний строк. Проте, станом на день звернення до суду, дане зобов`язання залишається не виконаним.

Вказана позовна заява та додані до неї документи подані через систему «Електронний суд».

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28.07.2023 відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач ОСОБА_1 копію ухвали суду про відкриття провадження у справі не отримав, конверт повернувся до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Також повідомлення відповідача здійснювалось через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадженням, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи та прийняті судом, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом установлено, що 11.08.2018 між Приватним підприємством «Шериф-Пульт 001» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони № 3384226 (надалі за текстом - Договір № 3384226). (а.с. 9-зворот - 11)

Відповідно до умов Договору, позивач надавав відповідачу послугу, визначену п. 1.3.1. А саме: «Охорона Об`єкта - здійснюється Виконавцем шляхом спостереження за станом технічних засобів охоронної сигналізації (далі - ОС), яка встановлена на Об`єкті Замовника та автоматично сповіщає про проникнення в приміщення чи порушення архітектурно-будівельних конструкцій, а також забезпечення негайного виїзду Групи Швидкого Реагування з метою вжиття заходів, спрямованих на встановлення причин спрацювання ОС, та при необхідності - затримання осіб, які проникли на Об`єкт».

За правилами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За приписами ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положенням ч. 1 ст. 903 ЦК України передбачений обов`язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 978 ЦК України за договором охорони - охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Пунктом 1.2. Договору № 3384226 визначено, що послуги надавались за адресою, яка вказана в Додатку №1 до Договору № 3384226 перелік обумовлених послуг (надалі за текстом - Додаток №1). Так, згідно п.1. Додатку №1 адреса об`єкта - АДРЕСА_1 . (а.с. 11-зворот)

Вартість обраних Замовником послуг, згідно переліку викладеному в пункті 1.3. Договору, визначаються у Додатку №1 (пункт 2 Договору). В свою чергу згідно п.2. Додатку №1 вартість обраних Замовником послуг складає 360,00 грн за один місяць їх надання.

Згідно положень п.2.3. Договору № 3384226, оплата за цим Договором здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на наданий виконавцем шляхом перерахування грошових коштів на надинй виконавцем розрахунковий рахунок у відповідності до чинного законодавства України у строку: згідно п. 2.1. Договору - на умовах передоплати і проводиться Замовником щомісячно, протягом перших п`яти календарних днів місяця в якому надаються послуги.

Позивачем зазначено, що у зв`язку із зверненням відповідача на гарячу лінію позивача, щодо припинення надання послуг за Договором № 3384226, починаючи з 15.09.2022 послуги, що передбачені його умовами, виконавцем не надаються, а договірні відносини припинено, за виключенням зобов`язань відповідача, які залишаються не виконаними на момент звернення до суду, заперечень сторони відповідно щодо вказаних обставин не надійшло.

Згідно наданих позивачем розрахунків, відповідач з лютого 2022 року припинив здійснювати оплату за надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість за період з лютого по вересень 2022 року включно в розмірі 2 835,00 грн (а.с.6), яка підлягає стягненню з відповідача, оскільки доказів здійснення оплати послуг за вказаний період матеріали справи не містять.

Разом із тим, відповідно до пункту 5 Додатку №1 до Договору № 3384226, виконавцем передано замовнику в користування (оренду) комплект «Аякс з брелком». Вартість вищезазначеного обладнання становить 6 300,00 грн.

Вказаним пунктом Додатку №1 до Договору № 3384226, встановлено, що підписанням даного Договору замовник підтверджує, що обладнання ним отримано та буде повернуто протягом 2-х днів після його розірвання (припинення). Замовник вправі викупити обладнання під-час дії даного Договору, або при його розірванні (припинення).

Водночас, пунктом 3.2.13 Договору № 4981046, замовник зобов`язаний після припинення договірних відносин одразу, але у строк, що не перевищує 2-х днів, повернути виконавцю обладнання, яке надане замовнику в користування (зазначене в Додатку 1 даного Договору № 3384226), у стані, придатному до подальшої експлуатації, а у випадку не повернення у встановлений строк замовник зобов`язаний сплатити виконавцю його вартість».

Таким чином, відповідач був зобов`язаний в строк не пізніше 17.09.2022 року повернути отримане від позивача обладнання в належному стані, передбаченому пункт 3.2.13. Договору № 3384226, або ж компенсувати його вартість в аналогічний строк. Проте, доказів виконання відповідачем п. 3.2.13. Договору № 3384226 матеріали справи не містять.

У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань в частині повернення обладнання, позивачем на адресу відповідача 10.10.2022 року направлено повідомлення-вимогу вих. № 10-10/22-15 від 10.10.2022 р. про повернення обладнання або сплату його вартості. Вказаною вимогою відповідач був повторно проінформований про припинення дії Договору на підставі п. 4.1.4. з 15.09.2022 року. (а.с. 13-зворот - 14)

Крім того, п.п.8.1.-8.2. Договору визначено, що останній набуває чинності з моменту його підписання та діє протягом календарного року, але у будь-якому випадку до моменту повного виконання обома Сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Якщо за 15 днів до закінчення дії Договору жодна зі Сторін не вимагатиме його припинення, Договір вважається продовжений на той же термін, без обмежень кількості разів продовження дії Договору.

Судом установлено, що позивач виконав свої зобов`язання за Договором № 3384226 в повному обсязі, а саме: передано в користування Замовнику відповідне обладнання та надано послуги відповідно до умов Договору. Проте, відповідачем не було повернуто отримане від позивача обладнання в належному стані передбаченому пункт 3.2.13. Договору № 3384226, не компенсовано його вартість у визначений договором строк, а також наявна заборгованість за надані послуги.

Частиною 1 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Оскільки, відповідачем порушене зобов`язання з повернення отриманого від позивача обладнання в належному стані передбаченому пункт 3.2.13. Договору № 4981046, не компенсована його вартість, тому сума вартості обладнання в розмірі 6 300,00 грн підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, суд приходить до висновку про наявність визначених законом підстав для задоволення позову в повному обсязі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 684,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 509, 525, 536, 626, 629, 630, 635, 901, 903, 978 ЦК України, статтями 2-5, 8, 10-13, 76-81, 89, 141, 209, 258, 259, 263-265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов Приватного підприємства «Шериф-Пульт 001» (, місцезнаходження: Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, вул. Мєшкова, 20) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; зазначене в позовній заяві місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за договором про надання послуг - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Шериф-Пульт 001» заборгованість за договором №3384226 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони від 11 серпня 2018 року в загальній сумі 9 135,00 грн та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: