Справа№592/1641/25
Провадження №2/592/1129/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого - судді Литовченка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Соляник Є.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Якименко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.02.2014 між ОСОБА_2 (далі Відповідач) та ОСОБА_1 (далі Позивач) шаріатським суддею в м. Аккар Шейх У сама Ріфаї зареєстровано шлюб, про що 01.12.2014 відділом зі справ громадянського стану в м. Хальба виконано запис акта № 984, свідоцтво про шлюб № НОМЕР_1 . На сьогодні сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, Позивачка проживає окремо від Відповідача. ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_2 . Після розірвання шлюбу дитина залишилася жити разом з Позивачем. Спільне життя з Відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між нами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. У нас різні погляди на життя. Тому просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі 8000 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви до суду та до повноліття дитини.

Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.02.2025 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.

25.02.2025 від представника відповідача надійшов Відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач визнає позовні вимоги частково, а саме стягнення аліментів у розмірі 2500 грн. щомісячно.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Якименко О.І. підтримала викладені у Відзиві пояснення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, у сторін народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження № НОМЕР_2 від 27.12.2014.

У судовому засіданні не заперечується факт проживання дитини ОСОБА_3 разом з позивачем та перебування на її утриманні.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Форма ОК-5 Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 за звітний 2024 рік отримала дохід у розмірі 210 920 грн. 67 коп.

Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового обліку станом на 24.02.2025, відповідач ОСОБА_2 за період з січня 2022 року по грудень 2024 року не отримував доходів.

Згідно Довідки про доходи від 17.02.2025, ОСОБА_2 у січні 2025 року отримав дохід у розмірі 10 000 грн.

Згідно Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.11.2024, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та в її вихованні, визначення способів участі у вихованні дитини задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні та участі у вихованні його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити спосіб участі батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з дитиною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення порядку і часу для спілкування, а саме: безперешкодні побачення батька з донькою із понеділка по четвер після занять у школі; безперешкодні побачення батька з донькою у вихідні дні тижня, з правом відвідувати громадські місця, через тиждень; необмежене спілкування батька з донькою засобами телефонного, поштового, електронного або іншого засобу зв`язку; спільний відпочинок батька з донькою щорічно (15 днів поспіль) в період шкільних літніх канікул, без присутності матері, з попереднім наданням відомостей матері про місце перебування доньки з батьком. Зустрічі проводити за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, з урахуванням стану здоров`я дитини, її бажання, розкладу дня та інших обставин, що мають істотне значення. В іншій частині позову відмовлено.

Відповідно до ч. 10 ст.7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд з такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У частині першій статті 9 зазначеної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Забезпечення найкращих інтересів дитини це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідач як батько дитини, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти.

У ч. 3 ст. 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки (ст.191 СК України).

За приписами ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону( ч.2 ст. 184 СК України).

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У ст. 182 СК України йдеться про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно із ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" у 2025 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить - 3196 гривень.

Оскільки дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, суд з врахуванням обставин, викладених в ст.182 СК України - матеріального становища відповідача, який є особою працездатного віку, має дохід, матеріального становища дитини, яка перебуває на утриманні матері, визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у твердій грошовій сумі 3500 грн., починаючи стягнення з часу звернення до суду з позовною заявою і до повноліття дитини. Розмір аліментів стягуваний у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави у сумі 1211 грн. 20 коп.

У відповідності до ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 180-182, 183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 200, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 3500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з часу звернення до суду з позовною заявою, тобто з 04.02.2025.

Розмір аліментів стягуваний у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 03.03.2025.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 .

Суддя О.В. Литовченко