Справа № 464/8311/24
пр.№ 2/464/386/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова у складі судді Шашуріної Г.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу № 464/8311/24 за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), за період з 01 листопада 2021 року по 29 лютого 2024 року в сумі 18 668,36 грн, покликаючись на невиконання відповідачами обов`язку щодо сплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 грудня 2024 року таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 19 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачам встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали подати до суду у відповідності до вимог ст.178 ЦПК України відзив на позовну заяву.

Відповідачам рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом із позовною заявою з доданими документами за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання.

Відповідачем ОСОБА_1 указані документи отримано 27 грудня 2024 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

У зв`язку із проставленням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» відповідач ОСОБА_2 у порядку п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України вважається такою, якій вручено судове рішення.

Відповідачем ОСОБА_1 подано заперечення, в якому просить відмовити у задоволенні позову, покликаючись, що власником квартири де виникла заборгованість, з 17 вересня 2021 року є ОСОБА_3 та він у даній квартирі не проживає.

Відповідачем ОСОБА_2 відзив на позов не подано, будь-яких заяв/клопотань ними не заявлено.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях (ст.ст.12,81 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

За даними Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 11 грудня 2024 року зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з 30 вересня 2011 року по даний час.

Відповідач ОСОБА_4 є власником зазначеної квартири з 17 вересня 2021 року, що підтверджується, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та відповіддю № 1153641 від 27 лютого 2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформоване засобами підсистеми «Електронний суд».

Позивачем за вказаною адресою надаються послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії).

Як визначено ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (ст.ст.1, 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Виходячи з приписів ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 639/10591/14-ц зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Установлено, що відповідачі не виконали свого зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, а тому згідно з розрахунком позивача за спірною адресою утворилася заборгованість, за період з 01 листопада 2021 року по 29 лютого 2024 року, за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) в сумі 18 668,36 гривень.

Докази ненадання чи неналежного надання житлового-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні.

За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 522/7683/13-ц саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Відповідачами наведений розрахунок не заперечено, власного не проведено, доказів його неправильності не надано. З огляду на таке у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунку, який береться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем.

Наведені законодавчі положення та фактичні обставини справи свідчать, що відповідачі мають зобов`язання перед позивачем по оплаті житлово-комунальних послуг, а тому доводи позивача щодо стягнення суми боргу з відповідачів у солідарному порядку (ст.541 ЦК України) є підставними та позов підлягає до задоволення.

Покликання відповідача ОСОБА_1 , що він не є власником та не проживає у квартирі де утворилась заборгованість, не звільняє його від обов`язку нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, оскільки дієздатні особи, які зареєстровані у житлі споживача несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Суд акцентує увагу, що відповідач ОСОБА_2 не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому суд вирішив справу за наявними матеріалами.

У порядку ст.141 ЦПК України на відповідачів слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 82, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), за період з 01 листопада 2021 року по 29 лютого 2024 року в сумі 18 668,36 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» по 1 514,00 грн судового збору з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», , м. Львів, вул. Данила Апостола, 1

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2

Повне рішення суду складено 27 лютого 2025 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Галина ШАШУРІНА