Єдиний унікальний номер: 448/2277/24
Провадження № 2/448/190/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

18.02.2025 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Тхір О.Т.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Яксманицький Роман Степанович про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Гриньо М.І. в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що матері позивачки - ОСОБА_2 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області, котрий відносився до суспільної групи «робітничий двір» і головою такого вважалася ОСОБА_2 .

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла голова двору ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Ствердив, що після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла саме позивачка ОСОБА_1 , успадкувавши при цьому спірне будинковолодіння. Факт прийняття нею спадщини стверджується спільним проживанням разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини.

Покликається на те, що з метою оформлення своїх спадкових прав позивачка зверталась до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Яксманицького Я.С., однак у позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок така не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на дане будинковолодіння.

З огляду на наведене та з врахуванням того, що позивачка ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_2 та вона прийняла дану спадщину у встановленому законом порядку, інших спадкоємців, яким би належало право на частку у спадщині не має, просить суд визнати за позивачкою право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області.

Ухвалою судді від 24.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження; залучено до участі у даній цивільній справі приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Романа Степановича в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь).

Позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Гриньо М.І. у судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій такий просив розглядати дану справу в його відсутності з покликанням на те, що позовні вимоги підтримує повністю з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача - Мостиської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає та просить розглядати справу у їх відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С. в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення від 24.01.2025р. за №43/01-16; копії сторінок спадкової справи №116/2024, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 24.01.2025р. №79804465, з якої слідує, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено спадкову справу №116/2024; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 24.01.2025р. №79804479, з якої слідує, що спадкодавицею ОСОБА_2 за життя заповіт не складався. Просив розглядати дану справу у його (нотаріуса) відсутності.

Оскільки, розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, беручи до уваги визнання позову відповідачем, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3 (матері позивачки), що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 11.02.2005р., серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 11.11.2010р.

До складу спадщини спадкодавця ОСОБА_2 входив житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області, який відносився до суспільної групи «робітничий двір» та фактично належав спадкодавиці згідно даних погосподарських книг.

Згідно матеріалів справи, спадкодавиця ОСОБА_2 за життя своїм майном не розпорядилася, заповіту не склала. У зв`язку з відсутністю заповіту спадкування здійснюється за законом.

Як вбачається із довідки №133, виданої виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області 13.02.2024 року, - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті постійно проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті разом з нею за вказаною адресою були зареєстровані і проживали: її дочка ОСОБА_1 (позивачка), а також її онуки: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Відповідно до копій сторінок спадкової справи №116/2024, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомо, що її дочка ОСОБА_1 зверталася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину; факт прийняття нею спадщини стверджується спільним проживанням зі спадкодавицею; нотаріусом на ім`я ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна; спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності Соколянської сільської ради с.Соколя Яворівського району (колишній Мостиський район) Львівської області, розміром 2,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Тобто, у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, дочка спадкодавиці ОСОБА_2 - ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її матері.

Інших спадкоємців першої черги спадкування за законом та які б прийняли спадщину, - судом не встановлено.

Підсумовуючи, суд вважає, що належне спадкодавиці ОСОБА_2 спадкове майно, в тому числі право на спірне будинковолодіння в цілому, успадкувала саме її дочка ОСОБА_1 .

Однак, через відсутність належних правовстановлюючих документів на спірний будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області право позивачки на спірне будинковолодіння не може бути вирішено в позасудовому порядку, у зв`язку з чим така звернулася до суду із вказаним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавиці ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданим 11.02.2005р.; листом-повідомленням нотаріуса від 04.10.2024р. за №557/02-14 про відмову у оформленні спадкових прав на спірне будинковолодіння; копіями сторінок спадкової справи №116/2024, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 24.01.2025р. №79804465; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 24.01.2025р. №79804479; довідкоюпро склад сім`ї на час смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданою виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області від 13.02.2024 року №133; копією технічного паспорта на спірне будинковолодіння; виписками з погосподарських книг по селу Корчунок Яворівського району Львівської області; копією паспорта позивачки; копією свідоцтва про народження позивачки; іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Згідно ст.1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки, у даному випадку питання про право позивачки на спірне будинковолодіння не може бути вирішено в позасудовому порядку у зв`язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Узагальнюючи, з огляду на те, що на час відкриття спадщини спадкодавиці ОСОБА_2 належало право на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що безспірно встановлено судом, а також приймаючи до уваги, що таке право перейшло в порядку спадкування за законом до позивачки ОСОБА_1 , яка у встановленому законом порядку прийняла дану спадщину, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за останньою права власності на спірне спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Яксманицький Роман Степанович про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 28.02.2025р.

Відомості про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с.Соколя Яворівського району Львівської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_3 .

Відповідач - Мостиська міська рада Львівської області, ; місцезнаходження: 81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 6, Яворівського району Львівської області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, місцезнаходження: 81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 22, оф.20-25 Яворівського району Львівської області, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3

Суддя Ю.В. Кічак