Справа № 523/2517/25
Провадження №2/523/2708/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2025 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянув матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Житлово-будівельного кооперативу «Марсельський» (адреса місцезнаходження: 65069, м. Одеса, вул. Марсельська, буд. 31) про визнання незаконними та скасування рішення правління ЖБК, котрі були оформленні протоколами загальних зборів,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою та просила суд проголосити рішення, котрим визнати незаконним та скасувати рішення, в частині затвердження членських внесків на утримання будинку та прибудинкової території, яке було прийнято на Загальних зборах членів ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНОГО КООПЕРАТИВУ «МАРСЕЛЬСЬКИЙ» 14.02.2018 року, які були оформлені протоколом загальних зборів №1 від 14.02.2018 року; визнати незаконним та скасувати рішення, в частині затвердження членських внесків на утримання будинку та прибудинкової території, яке було прийнято на Загальних зборах членів ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНОГО КООПЕРАТИВУ «МАРСЕЛЬСЬКИЙ» 05.03.2023 року, які були оформлені протоколом загальних зборів №2 від 05.03.2023 року; визнати незаконним та скасувати рішення засідання правління ЖИТЛОВО БУДІВЕЛЬНОГО КООПЕРАТИВУ «МАРСЕЛЬСЬКИЙ» від 26.03.2020 року, які були оформлені протоколом №2 від 26.03.2020 року, в частині вирішення питання поточного або капітального ремонту ліфтів.

Уважно вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження по цивільній справі, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у чинній редакції юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно зі статтею 384 Цивільного кодексу України усі власники (співвласники) квартир та нежитлових приміщень у будинку, спорудженому або придбаному житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна такого будинку.

Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її.

Управління спільним майном будинку кооперативу здійснюється його співвласниками (незалежно від членства в кооперативі) відповідно до закону.

ЖБК це вид споживчого кооперативу, який утворюється громадянами на добровільних засадах на підставі членства і об`єднання майнових (пайових) внесків з метою задоволення своїх житлових потреб шляхом спільної участі в будівництві багатоквартирного будинку, його наступному утриманні й управлінні будинком і прибудинковою територією.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Марсельський» та прохальна частина позовної заяви містить вимоги про визнання незаконними та скасування рішення правління ЖБК, котрі були оформленні протоколами загальних зборів.

Оскільки спірні правовідносини є найбільш наближеними до правовідносин, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, суд вважає, що наведений спір має вирішуватися судом за правилами ГПК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 наведено такий правовий висновок, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, тому повинні розглядатися за правилами господарського судочинства.

Аналогічний висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 06 лютого 2019 року у справі №462/2646/17, за змістом якої при визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого особа звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача. При цьому визначальною ознакою приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового інтересу. Оспорювані або невизнані майнові права та інтереси підлягають захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду випливає, що спори, пов`язані з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи повинні розглядатись за правилами господарського судочинства незалежно від суб`єктного складу, за місцезнаходженням юридичної особи (частина шоста статті 30 ГПК України, Постанова Верховного суду від 19.03.2019 року, справа № 127/1425/16).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis п. 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», п. 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України»).

Після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175, 176, 177 ЦПК України; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами цивільного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 19 ЦПК України критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних індивідуальних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, та, по-друге, те, що суб`єктний склад такого спору включає, як правило, фізичну особу, яка є стороною цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За наведених обставин, виходячи із суб`єктного складу сторін спору, обраного позивачем способу захисту, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки спір пов`язаний із управлінням юридичною особою та належить до юрисдикції господарського суду, що зумовлює застосування наслідків, передбачених пунктом першим частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України.

З дотриманням вимог частини п`ятої статті 186 ЦПК України слід роз`яснити позивачу його право звернутись з цим позовом до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 186, 260, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Житлово-будівельного кооперативу «Марсельський» (адреса місцезнаходження: 65069, м. Одеса, вул. Марсельська, буд. 31) про визнання незаконними та скасування рішення правління ЖБК, котрі були оформленні протоколами загальних зборів.

Роз`яснити позивачу, що із вказаними вимогами слід звернутися до юрисдикції господарського суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя