Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/39/25
Справа № 279/3218/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Гонцовською Л.В., за участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу №279/3218/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Коростишівської міської ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно їх спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначив, що відповідач є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 ..

Шлюб між сторонами розірвано, дитина була залишена проживати з матір`ю, з нього стягнуто аліменти, однак з червня 2022 року дитина постійно проживає з ним, перебуває на його утриманні, вихованні. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.04.2023 року було визначено місце проживання дитини з ним, звільнено від сплати аліментів, рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.11.2023 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки на його користь. Однак, відповідач жодного разу аліменти не сплатила, з 2022 року життям дитини не цікавиться, не спілкується з нею.

Просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 ..

Відповідач відзив на позовну заяву не подала, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином.

Представник органу опіки та піклування позовні вимоги підтримав.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Пояснив, що після розлучення дочка залишилась проживати з відповідачем, однак у червні 2022 року приїхала на літні канікули та відмовилась повертатись до матері, сама забажала проживати з ним, бо мати застосовувала до неї фізичне насильство, залишала з нею меншу дитину, до неї часто приходили друзі сумнівної репутації, умови проживання неналежні. Перші три місяці мати спілкувалась з дитиною телефоном, а потім спілкування припинила, дитину не відвідує, її життям не цікавиться, коли дитина буває у м.Коростені, з нею не зустрічається.

У судовому засіданні була опитана малолітня ОСОБА_4 , яка пояснила, що з матір`ю не спілкується понад 2 роки. Мати її ображала, могла залишати з молодшим братом самих, до неї приходили особи, з якими вона вживала алкоголь. Тому вона прийняла рішення переїхати до батька. Мати їй навіть не телефонує, на минулий день народження лише прислала картинку.

Заслухавши пояснення позивача, малолітньої дитини, дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне :

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з літа 2022 року проживає з позивачем, перебуває на його утриманні та вихованні. Шлюб між сторонами розірвано, початково місцем проживання дитини було визначено місце проживання матері, з позивача стягнуто аліменти на користь матері.

Однак, за ініціативою дитини вона почала проживати з батьком.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.04.2023 року у справі №935/2306/22 було визначено місце проживання дитини з батьком, звільнено його від сплати аліментів на користь відповідача, рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.11.2023 року у справі 279/4474/23 з відповідача стягнуто аліменти на його користь на утримання доньки.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ст.165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При вирішенні судом питання щодо позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька (матері) до дитини, бажання спілкуватися і брати участь у її вихованні.

Суд, дослідивши подані докази та проаналізувавши їх у сукупності та взаємозв`язку, дійшов переконання, що відповідач ОСОБА_2 ухилилась від виконання батьківських обов`язків, протягом тривалого часу вихованням та утриманням дочки не займається, її життям, здоров`ям, навчанням не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, що свідчить про те, що добровільно та усвідомлено ухилилась від виконання батьківських обов`язків щодо малолітньої дитини.

Орган опіки та піклування зробив висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, який ґрунтується на матеріалах, які свідчать про ухилення матері від виконання батьківських обов`язків.

Вищевказані обставини відповідачем не оспорені та не спростовані.

Враховуючи ті обставини, що відповідач ОСОБА_2 не приймає участь у житті дитини, своєю поведінкою та способом життя негативно впливає на її психічний та емоційний стан, безвідповідально ставиться до потреб дитини, враховуючи безпосередні інтереси дитини, суд дійшов висновку про те, що відповідач ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків, інтересу до їх збереження не проявляє, тому є підстави для позбавлення її батьківських прав.

За вище зазначених обставини, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.164,180 СК України,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу одинадцять) гривень 20 копійок судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня складання повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3

Третя особа орган опіки та піклування Коростишівської міської ради , м.Коростишів, вул.Дарбіняна, 11, , представник Наумов Олексій Геннадійович.

Повне рішення виготовлено 28.02.2025 року

Суддя Волкова Н.Я.