Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/6529/24
провадження № 2-п/650/15/25
УХВАЛА

іменем України

03 березня 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Сікори О.О.,

за участю секретаря Завістовської Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Олександрівка заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» - Журика Андрія Леонідовича про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся представник Бєліков Андрій Андрійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати за землю,

встановив:

В провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області перебувала вказана цивільна справа у якій ухвалено заочне рішення.

17 лютого 2025 року представник відповідача Журик А.Л. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, в обґрунтування якої зазначив такі доводи та обґрунтування.

Відповідач вважає, що неподання відзиву та неявка у судове засідання були зумовлені об`єктивними та поважними обставинами. Зазначене рішення суду стало доступним для відповідача через електронний кабінет лише після його ухвалення, що унеможливило подання обґрунтованих заперечень до розгляду справи по суті. Крім того, підприємство здійснює діяльність у регіоні, що зазнав негативного впливу збройної агресії, внаслідок чого значна частина його працівників покинула територію, а ведення господарської діяльності було фактично припинено. В умовах тривалих обмежень, пов`язаних із окупацією, забезпечення належної комунікації та правового супроводу стало неможливим, що також вплинуло на можливість участі у судовому процесі.

Відповідач зазначає, що в процесі ухвалення рішення судом не було враховано суттєві обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення спору. Зокрема, не було досліджено правовий статус орендних зобов`язань в умовах форс-мажорних обставин, підтверджених Торгово-промисловою палатою України, а також розпорядженнями військових адміністрацій, що визнають орендовані земельні ділянки такими, що не можуть використовуватися за призначенням у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами. Відсутність доступу до відповідного об`єкта оренди унеможливила виконання зобов`язань у встановлений договором строк, що виключає можливість стягнення заборгованості.

Окрім цього, судом не було належним чином оцінено фінансові аспекти сплати орендної плати, зокрема податкові зобов`язання орендаря як податкового агента. Відповідно до положень податкового законодавства, підприємство зобов`язане утримувати податки із сум орендних платежів, що має вплив на остаточний розмір виплат орендодавцю. Судом не було враховано реальну суму орендної плати, яка підлягала виплаті після вирахування податкових платежів, що могло вплинути на визначення розміру заборгованості.

З урахуванням наведеного, відповідач вважає, що зазначені обставини свідчать про необхідність перегляду заочного рішення та його скасування з подальшим призначенням справи до розгляду.

На судове засідання представник відповідача Журик А.Л. не з`явився, від нього не надійшло клопотання про відкладення судового засідання або про розгляд заяви за його відсутності.

На судове засідання представник позивача Бєліков А.А. не з`явився, від нього не надійшло клопотання про відкладення судового засідання або про розгляд заяви за його відсутності.

На судове засідання позивач не з`явився, від нього не надійшло клопотання про відкладення судового засідання або про розгляд заяви за його відсутності.

Про дату, час та місце розгляду справи представники сторін були повідомлені належним чином, шляхом направлення судової повістки до їх електронних кабінетів в підсистемі «Електронний суд», що підтверджується довідками про доставку електронних документів, що відповідає вимогам частини шостої статті 128 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на вказані положення цивільного процесуального закону, а також враховуючи наявну в справі письмово викладену позицію представника відповідача з приводу питання, яке підлягає вирішенню, суд ухвалив розглянути заяву про перегляд заочного рішення за наявними у справі матеріалами без участі представників сторін.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, вивчивши матеріали цивільної справи та проаналізувавши доводи представника відповідача, суд дійшов таких висновків.

Частиною першою статті 288 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З вищевикладеного вбачається, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання в якому було ухвалене заочне рішення, або не надання ним відзиву, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише сукупність цих двох умов може свідчити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

З матеріалів цивільної справи встановлено, що заочним рішенням від 31 січня 2025 року вищевказаний позов задоволено, вирішено:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (, адреса місцезнаходження: Україна, 12402, Житомирська обл., Житомирський р-н, село Оліївка, вул. Звягельська, будинок 19А) заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 87 026,48 (вісімдесят сім тисяч двадцять шість гривень сорок вісім копійок) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , згідно договору оренди землі від 09.10.2015 укладеного між ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» (новий орендар ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на підставі додаткової угоди від 28.12.2017 року) та ОСОБА_1 , номер запису про право (номер запису в державному реєстрі прав) 40609511.

2. Розірвати договір оренди землі від 09.10.2015 укладеного між ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» (новий орендар ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на підставі додаткової угоди від 28.12.2017 року) та ОСОБА_1 , номер запису про право (номер запису в державному реєстрі прав) 40609511 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0002 .

Стягнути з Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (, адреса місцезнаходження: Україна, 12402, Житомирська обл., Житомирський р-н, село Оліївка, вул. Звягельська, будинок 19А) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн.

В частині розгляду справи за відсутності представника відповідача рішення суду обґрунтоване тим, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується довідками про доставку електронного документа до електронного кабінету ТОВ «ЮТС-Агропродукт» у підсистемі «Електронний суд». Відповідач двічі не з`явився на судове засідання без повідомлення суду про причини такої неявки та без подання заяви про розгляд справи за його відсутності. Також суд зазначив, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву, хоча мав таку можливість та був повідомлений про вимоги позову.

Суд вказав, що відповідно до положень статті 280 ЦПК України заочний розгляд можливий у разі належного повідомлення відповідача про судове засідання, його неявки без поважних причин та відсутності заперечень з боку позивача. Оскільки в матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про наявність обставин, що унеможливлювали участь відповідача у судовому процесі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Також у рішенні зазначено, що позивач письмово підтвердив свої вимоги та не заперечував проти ухвалення рішення у заочному порядку. Суд визнав надані позивачем докази достатніми для ухвалення рішення по суті спору та з урахуванням норм статті 280 ЦПК України розглянув справу в заочному порядку.

Такі висновки суду щодо розгляду справи за відсутності представника відповідача останнім не спростовані, оскільки відповідач не надав доказів, які б підтверджували неможливість його участі у судовому засіданні з поважних причин. В матеріалах справи відсутні будь-які документи, що свідчили б про наявність обставин, які об`єктивно унеможливлювали своєчасне повідомлення суду про причини неявки або подання відповідних заяв щодо відкладення розгляду справи. Також відповідачем не надано підтвердження того, що технічні або організаційні чинники завадили йому скористатися електронним кабінетом у підсистемі «Електронний суд» для отримання судових документів або подання процесуальних заяв.

Доводи про те, що рішення стало доступним для відповідача лише після його ухвалення, не спростовують висновки суду, оскільки належне повідомлення про судовий розгляд здійснене у встановленому законом порядку, а факт його отримання підтверджений довідками про доставку електронного документа. Відповідачем не надано жодних документальних доказів на підтвердження того, що він не мав фактичної можливості отримати зазначене повідомлення або ознайомитися з ним у відповідний строк.

Посилання представника відповідача на обставини, пов`язані з тимчасовою окупацією території, де знаходиться підприємство, не спростовують висновків суду, оскільки підприємство зареєстроване та має юридичну адресу поза межами окупованої території, що свідчить про можливість забезпечення комунікації із судом у звичайному порядку. Відсутність документальних підтверджень неможливості зв`язку або фактичного припинення діяльності підприємства у зв`язку з воєнними діями також не дає підстав вважати, що відповідач був позбавлений можливості здійснювати захист своїх прав.

Що стосується посилання представника відповідача на те, що судом при ухваленні рішення про стягнення орендної плати не було враховано необхідність сплати податків та зборів, суд також вважає ці доводи необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до положень Податкового кодексу України, обов`язок утримання та перерахування податків із доходу орендодавця покладений на орендаря як податкового агента. Зокрема, відповідно до підпункту 170.1.1 пункту 170.1 статті 170 Податкового кодексу України, орендар є податковим агентом щодо доходу орендодавця від надання в оренду земельної ділянки. Водночас, згідно з пунктом 36.1 статті 36 цього Кодексу, податковий обов`язок полягає у сплаті податків у встановлені строки та в порядку, визначеному законом, а не у врахуванні їх під час визначення заборгованості за договором оренди.

При ухваленні рішення про стягнення орендної плати суд керувався умовами договору оренди, якими визначено фіксований розмір орендного платежу, що підлягає сплаті орендарем у встановлені строки. Обов`язок відповідача як податкового агента щодо утримання та перерахування податків не впливає на зобов`язання зі сплати орендної плати в повному обсязі, оскільки податки і збори утримуються та перераховуються вже після фактичного виконання такого зобов`язання.

Таким чином, суд при визначенні суми заборгованості правомірно не враховував необхідність сплати податків та зборів, оскільки це є окремим податковим обов`язком відповідача, який має виконуватись у порядку, встановленому законодавством. Відсутність у рішенні суду посилання на податкові платежі жодним чином не свідчить про його невідповідність вимогам закону чи неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для висновку про те, що при ухваленні рішення не були дотримані норми чинного законодавства, а доводи представника відповідача в цій частині не підлягають задоволенню.

Що стосується посилання представника відповідача на те, що невиконання зобов`язань за договором оренди зумовлене дією форс-мажорних обставин, суд вважає ці доводи необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідач посилається на лист Торгово-промислової палати України, яким підтверджено, що військові дії на території України є обставинами непереборної сили. Крім того, заявник посилається на розпорядження військової адміністрації, якими визначено, що окремі земельні ділянки можуть бути забруднені вибухонебезпечними предметами, що нібито унеможливлює їх використання.

Разом з тим, зазначені обставини самі по собі не є безумовною підставою для звільнення від виконання договірних зобов`язань, зокрема, від сплати орендної плати. Відповідно до умов договору оренди, сторона, яка посилається на форс-мажорні обставини, зобов`язана довести, що їх настання безпосередньо вплинуло на можливість виконання зобов`язань за договором. Натомість в матеріалах справи відсутні, а представником відповідача не представлені суду належні докази того, що відповідач був позбавлений можливості здійснити платежі саме у зв`язку з військовими діями або тимчасовою окупацією території, на якій перебуває спірна земельна ділянка.

Суд звертає увагу, що факт проведення бойових дій або наявності певного правового режиму на конкретній території сам по собі не є достатнім для висновку про неможливість виконання фінансових зобов`язань. Відсутність документальних доказів блокування рахунків підприємства, неможливості здійснення банківських платежів або заборони ведення господарської діяльності виключає можливість визнання цих обставин як таких, що роблять виконання договору неможливим.

Щодо посилань відповідача на розпорядження військової адміністрації про потенційну непридатність земельних ділянок для використання, суд зазначає, що такі документи стосуються лише можливих загроз фізичному використанню земельної ділянки, однак не містять висновків про неможливість здійснення орендних платежів. Орендна плата є платіжним зобов`язанням, яке виникає незалежно від фактичного використання земельної ділянки орендарем.

Таким чином, доводи відповідача щодо дії форс-мажорних обставин не є такими, що свідчать про повну неможливість виконання договірних зобов`язань, а надані документи не можуть вважатися доказами, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для перегляду заочного рішення на підставі вказаних обставин.

Крім того, суд зауважує, що інститут перегляду заочного рішення покликаний забезпечити дотримання принципу змагальності та права відповідача на справедливий судовий розгляд у разі, якщо він був позбавлений можливості подати свої заперечення з поважних причин або якщо судом не були враховані докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Водночас перегляд заочного рішення не є механізмом повторного розгляду справи за відсутності обґрунтованих підстав для такого перегляду, а також не може використовуватися як спосіб надання відповідачу додаткової можливості для висловлення своєї позиції у справі, якщо така можливість була у нього наявна на стадії первинного розгляду.

Механізм перегляду заочного рішення не передбачає можливості перегляду справи лише заради самого перегляду чи як спосіб затягування судового процесу. Суд оцінює подані відповідачем докази не тільки з точки зору їх наявності, а й з точки зору їхнього впливу на висновки, які були зроблені судом у первинному рішенні. У випадку, якщо доводи заявника не містять нових істотних обставин або не спростовують фактів, встановлених судом під час ухвалення заочного рішення, підстави для його перегляду відсутні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наведені представником відповідача аргументи не містять таких обставин, які б могли суттєво вплинути на вирішення спору, а відтак не є достатніми для скасування заочного рішення та призначення справи до нового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись наведеними вище положеннями ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» - Журика Андрія Леонідовича про перегляд заочного рішення відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до частини четвертої статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законну силу з моменту її підписання.

Суддя: ________________ О.О. Сікора