Провадження №2/523/500/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"27" лютого 2025 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.

за участю секретаря - Березніченко В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ

Адвокат Мельник С.Г. виступаючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» 07.12.2024р. звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути на користь ОСОБА_1 аліменти з відповідача на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5000,00грн. щомісячно, обґрунтував свої вимоги тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги, син проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що відповідач на теперішній час офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, має у власності майно, нежитлові приміщення, які здає в оренду і має дохід, тому вона просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді від 12.12.2024р. було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явилась. Від її представника адвоката Мельник С.Г. надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляду справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи направлялось повідомлення належним чином за місцем реєстрації відповідача. Згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п.4 ч.8 ст.128 ЦПК). .

За письмовою згодою представника позивачки та за відсутності відзиву на позовну заяву справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, дійшов наступного висновку.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що у сторін по справі від шлюбу народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03.09.2020р. у справі №523/2930/20 шлюб між позивачкою та відповідачем був розірваний.

За твердженнями позивачки вона разом з дитиною проживає окремо від відповідача. Дитина перебуває на її утриманні.

Документально підтверджувальних даних про місце роботи, джерело доходів, які отримують позивач та відповідач, матеріали справи не містять.

Відсутні в матеріалах справи і відомості про належність відповідачу будь-якого рухомого та/або нерухомого майна, розмір витрат на утримання якого є більшим від його доходів, або отримання ним доходів від найму (оренд) такого майна.

Частиною другою статті 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі частиною першою статті 27 цієї Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сімейним кодексом України визначено обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (частина друга статті 150) та конкретизовано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182).

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (стаття 182 СК України). Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України).

Частинами першою та другою статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2025р.» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2025р. встановлений у розмірі 3196,00грн.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд враховує ту обставину, що неповнолітня дитина перебуває на повному забезпеченні позивачки, відомостей про надання матеріальної допомоги на утримання дитини з боку відповідача суду не надано, як і не надано відомостей про непрацездатність відповідача та/або перебування на його утриманні інших осіб.

Відтак, з метою гармонічного розвитку неповнолітнього, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати щомісячно аліменти в розмірі 5000,00грн.

Суд вважає, що стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі зазначеному вище забезпечить належні умови виховання дитини на гарантованому мінімальному рівні встановленому законом, що в свою чергу забезпечить гармонійний його розвиток.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовій збір на користь держави в розмірі 1211,20грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

На підставі ст.ст. 180, 181, 183, 191 СК України, керуючись ст. ст.12,13,76,200, 206,259, 263-265,268,280-282, 430 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у розмірі 5000,00грн., проте не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.12.2024р., до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

Учасники справи.

Позивач: ОСОБА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 27 лютого 2025р.

Суддя