Справа №: 148/2492/24
Провадження № 2/148/97/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Дамчука О.О

секретаря Носулько К.П.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчин цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Тульчинської міської ради Вінницької області, третя особа ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона є донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 02.08.1997 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 та останні зареєстровані і проживали за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 і ОСОБА_4 були людьми похилого віку, часто хворіли, ОСОБА_5 внаслідок захворювання на інсульт у 2019 році була позбавлена можливості самостійно рухатися, а ОСОБА_4 через похили вік і стан здоров`я не міг самостійно доглядати дружину, у зв`язку з чим, враховуючи такі обставини, позивач - ОСОБА_2 доглядала батька і мачуху, допомагала по господарству, здійснювала прибирання у будинку, готувала їжу, а починаючи 23.05.2021 почала постійно проживати з ними в одному будинку, за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а згодом ІНФОРМАЦІЯ_3 помер і батько позивача ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 на праві власності належали: житловий будинок і земельна ділянка, за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 2,716 га, кадастровий номер 010000258, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За життя 06.04.2005, ОСОБА_5 склала заповіт на все своє майно на ім`я ОСОБА_2 однак в подальшому ОСОБА_5 04.06.2018 склала ще один заповіт, яким заповіла своєму брату ОСОБА_3 належну їй на праві власності земельну ділянку площею 2,76 га, яка розташована на території колишньої Кинашівської сільської ради.

Після смерті ОСОБА_5 - ОСОБА_2 прийняла спадщину подавши відповідну заяву у Тульчинську державну нотаріальну контору, а в подальшому 11.10.2023 позивачці були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,1489 га, кадастровий номем :05:001:0066, розташовані, за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же час, інший спадкоємець за заповітом від 04.06.2018 - ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_5 не прийняв, строк для прийняття спадщини пропустив та рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області у справі № 148/2195 від 23.04.2024, яке набрало законної сили 24.05.2024, в поновленні строку прийняття спадщини - відмовлено.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 2,716 га, кадастровий номер 0000258, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, спадкові права на яку ніхто не отримав.

Внаслідок відсутності кровного споріднення між ОСОБА_5 та позивачем, остання не зважаючи на прийняття спадщини, позбавлена можливості спадкувати за законом внаслідок відсутності кровного споріднення з спадкодавицею. Інші спадкоємці за законом чи заповітом у ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , - відсутні.

Батько позивача, ОСОБА_4 був чоловіком ОСОБА_5 , спільно проживав з нею та був зареєстрований за однією адресою, а відтак був спадкоємцем першої черги за законом після смерті останньої та враховуючи те, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також факт спільного проживання з спадкодавицею на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній є таким, що спадщину прийняв.

В той же час, позивач є спадкоємицею першої черги за законом після смерті свого батька, яка не зважаючи на те, що мала з ним різні адреси реєстрації, постійно спільно проживала з ним до дня смерті за однією фактичною адресою, а тому не зважаючи на те, що в межах шестимісячного строку не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, є такою, що прийняла спадщину після смерті батька.

Починаючи з 23.05.2021 у зв`язку з погіршенням стану здоров`я ОСОБА_5 і ОСОБА_4 позивач почала проживати з ними постійно, оскільки останні потребували постійного догляду.

В той же час, позивач спільно проживала з ОСОБА_5 і ОСОБА_4 в денний час з жовтня 2019 року, оскільки здійснювала догляд на непрофесійній основі за ОСОБА_5 та отримувала компенсацію для фізичних осіб, що надають соціальні послуги, тобто майже до дня смерті ОСОБА_5 , - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не зважаючи на фактичне прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , який як спадкоємець за законом мав право на земельну ділянку ОСОБА_5 площею 2,716 га, кадастровий номер 010000258, остання свої спадкові права реалізувати не може.

Звернувшись до Тульчинської державної нотаріальної контори щодо оформлення спадкових прав, ОСОБА_2 отримала відмову та їй рекомендовано надати документи, що підтверджують фактичне прийняття спадщини або рішення суду щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини або встановлення факту спільного проживання з спадкодавцем.

Просить встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 23.05.2021 і до ІНФОРМАЦІЯ_3 , - дня смерті останнього.

Позивач та її представник, адвокат Довгань О.О. у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги у повному обсязі, просили задовольнити у судовому порядку.

Представник Тульчинської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника міської ради.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явися з невідомої суду причини, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Клопотань про відкладення слухання справи суду не надав.

Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, приходить до наступного висновку.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4 , який був одружений з ОСОБА_5 та вони проживали за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 часто хворіла та після інсульту за нею доглядала позивач ОСОБА_2 , а також вона доглядала за своїм батьком, оскільки останній не в змозі був доглядати за своєю дружиною та за собою, у зв`язку з похилим віком. З 2021 року позивач постійно переїхала проживала разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , у зв`язку з погіршенням їхнім здоров`ям по АДРЕСА_1 . У січні 2023 померла ОСОБА_5 а через декілька тижнів помер ОСОБА_4 , позивач проживала до дня смерті батька разом з ним по АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4 та до дня смерті останнього разом з ним проживала по АДРЕСА_1 . Також пояснила, що позивач доглядала за своїм батьком та його дружиною ОСОБА_5 оскільки остання часто хворіла та після інсульту у останньої, позивач переїхала до них 2021 році та проживали по АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 померла у січні 2023 року а через невеликий проміжок часу помер ОСОБА_4 ..

Із матеріалів справи вбачається, а саме з паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , що позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована по АДРЕСА_2 . (а.с. 7-8)

Згідно з свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 05.12.1958 року, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Куниче Крижопільського району Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 22. Батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . (а.с.10 зворот)

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_3 від 02.08.1997, виданого виконавчим комітетом Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, ОСОБА_4 з 02.08.1997 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . (а.с. 10)

Відповідно до копії заповіту від 06.04.2005 посвідченого секретарем Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області Стасюк Т.О., зареєстрованого в реєстрі № 152, ОСОБА_5 заповіла все належне їй майно ОСОБА_2 . (а.с. 14)

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 05.01.2023 Тульчинським відділом ДРАЦС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Місце її смерті: с. Кинашів, Тульчинський район Вінницька область (а.с. 9 зворот)

Згідно довідки виконкому Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 29.11.2023 за № 985, ОСОБА_5 , 1931 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно да день смерті проживала в АДРЕСА_1 . (а.с. 16)

Згідно рішення Тульчинського районного суду Вінницької області у справі № 148/2195 від 23.04.2024, яке набрало законної сили 24.05.2024, ОСОБА_3 в поновленні строку на прийняття спадщини - відмовлено. (а.с. 11-13)

Згідно довідки виконкомом Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 24.10.2019 за № 2676, ОСОБА_5 , 1931 року народження являється інвалідом 1 групи «Б» та потребує стороннього догляду, а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 його здійснює. (а.с. 14 зворот)

Згідно довідки виконкомом Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 24.10.2019 за № 2675, видана ОСОБА_5 , 1931 року народження жительці АДРЕСА_1 , про те, що склад її сім`ї слідуючий: чоловік - ОСОБА_4 , 1932 р.н.

Земельна ділянка 0.16 га рахується за ОСОБА_9 . Земельний пай - 2,76 га рахується за ОСОБА_5 . Пасовища, сінокоси не рахуються. (а.с. 15)

Згідно довідки управління соціального захисту населення від 09.10.2024 року за № 1398, ОСОБА_2 , жителька м. Тульчин дійсно знаходилась на обліку в управлінні соціального захисту Тульчинської районної військової адміністрації і одержувала компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги, згідно постанови Кабінету Міністрів України №558 від 29.04.2004 р. «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» з 07.11.2019 по 31.12.2022. На даний час на обліку не перебуває, ніяких видів допомог не отримує. (а.с. 15 зворот)

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 06.02.2023 Тульчинським відділом ДРАЦС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Місце його смерті: с. Кинашів, Тульчинський район Вінницька область (а.с. 9)

Згідно довідки виконкому Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 26.09.2024 за № 775, ОСОБА_4 , 1932 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно да день смерті проживав в АДРЕСА_1 . (а.с. 16 звотот)

Згідно довідки виконкому Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 16.09.2024 за № 729, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з 21 травня 2021 року по 31.01.2023 року проживала та вела спільне домашнє господарство разом зі своїми батьками: мати - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; батько - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 17)

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №085429 від 18.02.2003, ОСОБА_5 на підставі розпорядження Тульчинської районної державної адміністрації від 10.02.2003 № 52-р є власником земельної ділянки площею 2,7616 га. Земельна ділянка розташована на території Кинашівської сільської ради, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 17-18).

Листом Тульчинської державної нотаріальної контори позивача повідомлено про відсутність підтверджуючих документів про фактичне прийняття спадщини, їй необхідно звернутися до суду для вирішення питання щодо встановлення факту прийняття спадщини (а.с. 18 зворот)

Згідно довідки КНП «Тульчинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Тульчинської міської ради від 11.10.2024 за № 314, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходились під динамічним спостереженням лікаря загальної практики-сімейної медицини Кинашівської АЗПСМ Буженко Іваном Антоновичем. Надання медичної допомоги останні кілька років проводилось безпосередньо за місцем їх проживання АДРЕСА_1 .

Під час відвідувань пацієнтів сімейним лікарем в приміщені знаходилась ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно зверталась до лікарів ЗПСМ Кинашівської АЗПСМ, щодо надання медичної допомоги ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 19)

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 74305076 від 11.10.2023, значиться спадкова справа № 41/2023, спадкодавець ОСОБА_5 , спадкоємець ОСОБА_2 .(а.с. 21)

Згідно копії спадкової справи № 41/2023, розпочатої 18.01.2023 (а.с. 55-98), ОСОБА_2 18.01.2023 подала заяву до Тульчинської державної нотаріальної контори, про прийняття спадщини. Також, відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом, ОСОБА_2 отримала спадщину до якої входять: житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 80037063 від 10.02.2025, інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , відсутня.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частині четвертій статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Судом установлено, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належну його дружині ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельну ділянку.

ОСОБА_2 зазначає, що починаючи з 23.05.2021 і до дня смерті батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно спільно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , однак внаслідок відсутності доказів її постійного проживання зі спадкодавцем, нотаріус рекомендував звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

З огляду на вищевикладене, та з урахуванням пояснень свідків, досліджених доказів у судовому засіданні, достовірно встановлено факт проживання ОСОБА_2 постійно разом з батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в житловому будинку АДРЕСА_1 по час його смерті, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 13,76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в житловому будинку АДРЕСА_1 на час смерті ОСОБА_4 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Суддя Дамчук О.О.