КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/2811/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/20707/23

20 січня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Рейнарт І.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» - Василевського Олександра Леонідовича на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 26 серпня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Букіної О.М., у цивільній справіза позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що 02 червня 2021 року, близько 02:50 год., в Івано-Франківській областіКоломийському районі м. Коломия по вул. Івана Франка сталасядорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки "Volkswagen Passat", р.н. НОМЕР_1 , проявив неуважність, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не справився з керуванням, внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини дороги та в подальшому допустив зіткнення з електроопорою. У вказаному автомобілі водій ОСОБА_2 перевозив пасажирів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (позивач у справі), та ОСОБА_3 .

У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки "Volkswagen Passat", р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 (позивач у справі) згідно висновку судово-медичної експертизи від 11.10.2021 року отримав тілесні ушкодження у вигляді травми голови із комплексом ушкодження м`яких тканин (забійна рана потиличної ділянки) та внутрішньо-черепною травмою у вигляді забою головного мозку тяжкого ступеня з крововиливами під оболонки головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, а також саден в ділянках лівого ліктьового суглобу та лівого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вказаний факт підтверджується копією вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2022 року у справі №346/5808/21, яким визнано ОСОБА_4 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Позивач зазначав, що 02 червня 2021 року його було доставлено до КНП "Коломийська центральна районна лікарня" КМР, де він перебував на лікуванні до 22червня 2021 року. В результаті обстеження ОСОБА_5 було поставлено діагноз: ЗЧМТ. Забій головного мозку з крововиливами під оболонки. Забійна рана голови. Хрон.гепатоз. Вказаний факт підтверджується випискою із медичної карти хворого №3454.

З 19 липня 2021 року по 25 липня 2021 року він перебував на реабілітації в ТзОВ "Медикореабілітаційний центр "СЛАТІНА" з діагнозом: стан після ЧМТ (02.06.2021 р.), геморагічний інсульт. Вказаний факт підтверджується випискою із медичної карти №101.

З 09 вересня 2021 року по 25 вересня 2021 року та з 28 вересня 2021 року по 13 жовтня 2021 року він проходив курс амбулаторного лікування в реабілітаційному відділенні КНП "Обласний госпіталь ветеранів війни Івано-Франківської обласної ради" з приводу діагнозу: вогнищевий забій головного мозку (справа 02.06.2021 р.). Правобічний геміпарез з порушенням мови в статики. Вказаний факт підтверджується медичними довідками.

З 02 лютого 2022 року по 15 лютого 2022 року він перебував на лікуванні в КНП "Коломийська центральна районна лікарня" КМР з діагнозом: наслідки перенесеної ЧМТ, забою головного мозку, порушення функції ходи статики. Вказаний факт підтверджується випискою із медичної карти №270.

09 листопада 2021 року йому Івано-Франківською міською Медико-соціальною експертною комісією встановлено ІІІ групу інвалідності. Вказаний факт підтверджується Довідкою доакту огляду МСЕК та Індивідуальною програмою реабілітації інваліда.

У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди йому було заподіяно, як майнову шкодиу так і моральну шкоду внаслідок ушкодження здоров`я.

Позивач зазначав, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки "Volkswagen Passat", р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , станом на дату дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія" Українська страхова група" (далі - ПАТ "СК "УСГ"), поліс №АР4626068.

Відповідно до вимог ст. 22 Закону України №1961-IV від 01.07.2004 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи».

01 червня 2022 року його представник надіслав на поштову адресу ПАТ "СК "УСГ" повідомлення про настання страхового випадку та звернувся, в порядку визначеному Законом України №1961-IV від 01.07.2004, із заявами на виплату страхового відшкодування.

Вказані документи відповідач ПАТ "СК "УСГ" отримав 09 червня 2022 року, що підтверджується відомостями про дату та час вручення поштового відправлення.

Однак, станом на день звернення до суду з даним позовом, відповідач так і не здійснив виплату страхового відшкодування у строки, встановлені п. 36.2 ст. 36 Закону України №1961-IV від 01.07.2004, що стало підставою для звернення позивача в суд за захистом свого порушеного права на страхове відшкодування.

З урахуванням наведених обставин, позивач ОСОБА_1 просив судстягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ):

28 708,82 грн. страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням позивача;

21 433,33 грн. страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності позивачем;

72 000,00 грн. страхового відшкодування за шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності позивачем;

6 107,11 грн. страхового відшкодування моральної шкоди;

30 000,00 грн. судових витрат, пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 26 серпня 2024 рокупозов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (, адреса: м. Київ, вул. Івана Федорова, 32-А) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування: у розмірі 28 708,82 грн. за шкоду, пов`язану з лікуванням позивача, 21 433,33 грн. за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності позивачем, 72 000,00 грн. за шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності позивачем (, адреса: м. Київ, вул. Івана Федорова, 32-А)

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (, адреса: м. Київ, вул. Івана Федорова, 32-А) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 ) суму завданої моральної шкоди у розмірі 6 107,11 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (, адреса: м. Київ, вул. Івана Федорова, 32-А) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 ) 20 000,00 грн. витрат, пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (, адреса: м. Київ, вул. Івана Федорова, 32-А) на користь держави судовий збір у розмірі 2 295,02 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» - Василевський Олександр Леонідович подав апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи проситьскасувати рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 26 серпня 2024 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «СК «УСГ», що перевищують 18 101,43 грн в повному обсязі.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним і необгрунтованим, ухвалене за неповного встановлення обставин, які мають значення для справи, неправильного дослідження та оцінки доказів, а тому висновки, що викладені у рішенні суду, не відповідають дійсним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю.

Відповідно до п. 1 Інструкції про порядок видачі документів, які засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 листопада 2001 року № 455, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 грудня 2001 року за № 1005/6196 та Інструкції щодо порядку заповнення та видачі первинної облікової документації від 12 грудня 2011 року № 895, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2012 року за № 283/20596, для вирішення питання щодо здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) потерпілому у дорожньо-транспортній пригоді» видається первинна облікова документація за формою № 094-1/о - «Довідка про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді».

В матеріалах судової справи наявна лише одна довідка про тимчасову втрату працездатності форми №094-1/о за періоди з 02.06.2021 року по 22.06.2021року та з 02.02.2022року по 15.02.2022року, а інші періоди не підтверджені ні довідкою про тимчасову втрату працездатності, ні листом непрацездатності, як того вимагає Закон, на що не звернув уваги суд першої інстанції.

Отже, позивач підтвердив належними та допустимими доказами тимчасову втрату працездатност лише на 35 днів, що становить 7 000,00 грн (6 000,00/30*35) страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності позивачем.

Також позивач не підтвердив належними та допустимими доказами необхідність проходження ним реабілітації, тому у ПАТ «СК «УСГ» немає обов`язку платити позивачу страхове відшкодування за періоди тимчасової втрати працездатності.

Не досліджував суд першої інстанції і докази щодо кількості днів тимчасової втрати працездатності, оскільки у періоді з 02.06.2021 року по 22.06.2021 року (лише 13 робочих днів), у періоді з 19.07.2021 року по 25.07.2021 року (лише 5 робочих днів), у періоді з 09.08.2021 року по 25.09.2021 року (лише 35 родочих днів), у періоді з 28.09.2021 року по 13.10.2021 року (лише 12 робочих днів), у періоді з 02.02.2022 року по 15.02.2022 року (лише 10 робочих днів).

Отже, позивач намагається стягнути з ПАТ «СК «УСГ» компенсацію за період тимчасової непрацездатності не тільки за робочі дні, але й за вихідні.

Виходячи з Порядку обчислення середньої заробітної плати, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, законодавець у формулі розрахунку передбачив і робочі і календарні дні, а тому для розуміння того, як працював позивач, останньому необхідно було надати до суду робочий графік.

Однак, матеріали судової справи не містять жодного доказу з цього приводу.

На переконання сторони відповідача, суд першої інстанції безпідставно стягнув з ПАТ «СК «УСГ» 28 708,82 грн витрат на лікування, оскільки вказані витрати не були підтверджені закладом охорони здоров`я та, в силу вимог статті 24.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», витрати на лікування, необхідність здійснення яких не підтверджено відповідним медичним закладом, не відшкодовуються.

Крім того, більшість медичних препаратів, які зазначені в позовній заяві,не призначалась позивачу, оскільки матеріали судової справи не містять документів, які це підтверджують.

ПАТ «СК «УСГ» вважає, що витрати на лікування позивача, які підтверджено документально відповідним закладом охорони здоров`я, по підрахункам ПАТ «СК «УСГ» складають 11 101,43 грн.

В частині відшкодування моральної шкоди сторона відповідача зазначає, що моральна шкода відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не може перевищувати 5% від шкоди, завданої здоров`ю, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 6 107,11 грн є безпідставними та необгрунтованими, суперечать Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В частині необгрунтованості та безпідставності висновків суду першої інстанції щодо стягнення з ПАТ «СК «УСГ» на користь позивача 72 000,00 грн за шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності позивачем, сторона відповідача зазначає, що у довідці до акта огляду МСЕК від 09.11.2021року зазначена причина інвалідності-у зв`язку із загальним захворюванням. Однак, позивач не надавав до суду сам акт огляду, де вказана причина інвалідності.

Більш того, у виписці № 3454 зазначено, що позивач перебував у стаціонарі з 02.06.2021рокупо 22.06.2021року з діагнозом «Алкогольне сп`яніння» та «Хронічний гепатоз», окрім діагнозу ЗЧМТ.

Тому, на думку сторони відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між ДТП та стійкою втратою працездатністю позивача не встановлений, а тому підстав для стягнення з ПАТ «СК «УСГ» 72 000,00 грн немає.

Також сторона відповідача вважає, що суд першої інстанції незаконно, безпідставно та необгрунтовано стягнув з ПАТ «СК «УСГ» 20 000,00 грн у відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, позивачем та його представником в суді не надано доказів оплати вказаних послуг.

За доводами скарги сторони відповідача сума гонорару адвоката в розмірі 20 000,00 грн є значно завищеною, безпідставною та не може перевищувати 5 000,00 грн.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

В судове засідання, призначене судом апеляційної інстанції, учасники справи повторно не з`явились. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції учасники справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог статті 128, 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 червня 2021 року, близько 02:50 год., в Івано-Франківській області, Коломийському районі м. Коломия по вул. Івана Франка сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки "Volkswagen Passat", р.н. НОМЕР_1 , проявив неуважність, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не справився з керуванням, внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини дороги та в подальшому допустив зіткнення з електроопорою. У вказаному автомобілі водій ОСОБА_2 перевозив пасажирів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 .

У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки "Volkswagen Passat", р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 (позивач у справі) згідно висновку судово-медичної експертизи від 11.10.2021 року отримав тілесні ушкодження у вигляді травми голови із комплексом ушкодження м`яких тканин (забійна рана потиличної ділянки) та внутрішньо-черепною травмою у вигляді забою головного мозку тяжкого ступеня з крововиливами під оболонки головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, а також саден в ділянках лівого ліктьового суглобу та лівого стегна, яке відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Встановлено, що за фактом ДТП Головним управлінням Національної поліції в Івано-Франківській області відкрито кримінальне провадження щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, відомості про яке 02.06.2021рокувнесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193.

21.10.2021 року старшим слідчим Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області Буджаком І.В., за погодженням із процесуальним керівником - прокурором Коломийської окружної прокуратури Юркевичем Р.М., було повідомлено ОСОБА_2 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

18.11.2021 року прокурором Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області Юркевичем Р.М. було затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_2 у вчинення кримінального правопорушення,передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2022 року у справі № 346/5808/21, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік (а.с. 18-22).

Внаслідок отриманих ушкоджень, 02.06.2021 року ОСОБА_1 було доставлено до КНП "Коломийська центральна районна лікарня" КМР, де останній перебував на лікуванні до 22.06.2021 року. За результатами обстеження ОСОБА_1 йому було поставлено діагноз: ЗЧМТ. Забій головного мозку з крововиливами під оболонки. Забійна рана голови. Хрон.гепатоз. Вказаний факт підтверджується випискою із медичної карти хворого №3454 (а.с. 23).

З 19.07.2021 року по 25.07.2021року ОСОБА_1 перебував на реабілітації в ТзОВ "Медикореабілітаційний центр "СЛАТІНА" з діагнозом: стан після ЧМТ (02.06.2021), геморагічний інсульт. Вказаний факт підтверджується випискою із медичної карти №101 (а.с. 25).

З 09.08.2021 року по 25.09.2021року та з 28.09.2021 року по 13.10.2021року ОСОБА_1 проходив курс амбулаторного лікування в реабілітаційному відділенні КНП "Обласний госпіталь ветеранів війни Івано-Франківської обласної ради" з приводу діагнозу: вогнищевий забій головного мозку (справа 02.06.2021). Правобічний геміпарез з порушенням мови в статики. Вказаний факт підтверджується медичними довідками (а.с. 26, 27).

09.11.2021 року ОСОБА_1 . Івано-Франківською міською Медико-соціальною експертною комісією встановлено ІІІ групу інвалідності на строк до 01.12.2022 року. Вказаний факт підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 418177 (а.с. 30).

З 02.02.2022 року по 15.02.2022року ОСОБА_1 перебував на лікуванні в КНП "Коломийська центральна районна лікарня" КМР з діагнозом: наслідки перенесеної ЧМТ, забою головного мозку, порушення функції ходи статики. Вказаний факт підтверджується випискою із медичної карти №270(а.с. 28-29).

Позивачем долучені до позовної заяви копії чеків, консультаційний висновок спеціалістів, заключения СКТ на підтвердження понесених ним витрат на лікування у розмірі 28 708,82 грн, лист-відповідь КНП "Коломийська центральна районна лікарня" КМР, завірені копії Витягу з МІС "MEDICS", картки лікування хворого ОСОБА_6 №736, №959 та довідку про тимчасову втрату працездатності потерпілого ОСОБА_6 у дорожньо-транспортній пригоді за формою №895 (а.с. 41-59).

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу VOLKSWAGEN Passat, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , на час ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «УСГ» за полісом №АР/4626068 (а.с. 33).

01.06.2022 року представником позивача було надіслано на поштову адресу страхової компанії ПрАТ «СК «УСГ»повідомлення про настання страхового випадку, а також заяви на виплату страхового відшкодування, а саме: відшкодування витрат на лікування - 28 708,82 грн.; відшкодування шкоди пов`язаної із тимчасовою втратою працездатності - 21 433,33 грн.; відшкодування пов`язане із стійкою втратою працездатності - 72 000,00 грн.; відшкодування моральної шкоди - 6 107,10 грн (а.с. 34-39).

Вказані документи відповідач отримав 09.06.2022 року, що підтверджується відомостями про дату та час вручення поштового відправлення (а.с.39).

Із наданих учасниками справи та досліджених судом доказів встановлено, що станом на день звернення до суду з позовом, відповідач ПрАТ «СК «УСГ» не здійснив виплату страхового відшкодування у строки встановлені п. 36.2 ст. 36 Закону України №1961-IV від 01.07.2004 року.

У поданому відзиві представник відповідача ПрАТ «СК «УСГ» просив суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди за безпідставністю та необгрунтованістю заявлених вимог (а.с. 104-109).

Представник відповідача підтвердив, що 22 серпня 2020 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «УСГ» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/4626068, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності особи, що експлуатує транспортний засіб VOLKSWAGEN Passat, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

ПрАТ «СК «УСГ» отримало від Мелеха Д.О. (який діє в інтересах ОСОБА_1 ) повідомлення про ДТП від 19 травня 2022 року та заяву на виплату страхового відшкодування від 19 травня 2022 року з додатками.

31 серпня 2022 року ПрАТ «СК «УСГ» направило на адресу ОСОБА_7 лист за вих. №ДКЦВ25665/1, яким повідомило, що не вбачає підстав для визнання обґрунтованою вимогу щодо відшкодування витрат понесених на реабілітацію ОСОБА_1 в розмірі 3 100,00 грн., оскільки потерпілою особою не було надано належним чином оформлений платіжний документ. Крім того, ПрАТ «СК «УСГ» у листі зазначило про необхідність надання довідки форми № 094-1/0 з медичного закладу щодо визначення кількості днів тимчасової непрацездатності потерпілого. Також, ПрАТ «СК «УСГ» у листі просило надати і інші документи.

Щодо відшкодування ОСОБА_1 витрат на лікування в розмірі 28 708,82 грн., представник відповідача зазначив, що страховик відшкодовує лише ті витрати, які підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я та пов`язані з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Заявлені витрати на лікування повинні знаходитись в причинно-наслідковому зв`язку з травмами отриманими в результаті ДТП. Витрати на лікування, необхідність здійснення яких не підтверджено відповідним медичним закладом, не відшкодовуються.

При цьому, фіскальні чеки на купівлю медичних препаратів повинні містити назву препаратів, якщо в фіскальних чеках вказується лише загальна група препаратів до таких чеків мають надаватися товарні чеки, з вказаними назвами препаратів. Чеки, які не містять конкретної назви медичних препаратів або медичних послуг, благодійні внески і т.д. не відшкодовуються.

ПрАТ «СК «УСГ» звернуло увагу суду на той факт, що серед наданих позивачем чеків є чеки щодо оплати медичних препаратів, що не знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з ДТП. Крім того, більшість препаратів не призначалась позивачу, оскільки матеріали справи не містять документів, які це підтверджують.

Витрати на лікування позивача, які підтверджено документально відповідним закладом охорони здоров`я, по підрахункам ПрАТ «СК «УСГ» складають 11 101,43 грн.

Щодо відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди представник ПрАТ «СК «УСГ» зазначав, що моральна шкода відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» становить 5 226,74 грн, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 , в частинівідшкодування моральної шкоди в розмірі 6 107,11 грн є безпідставними та необґрунтованими, що суперечать Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн представник ПрАТ «СК «УСГ» зазначив про те, що позивачем не долучено до матеріалів справи акт приймання-передачі послуг з надання правової допомоги, рахунок на оплату, детальний опис робіт (наданих послуг) та докази сплати витрат на професійну правничу допомогу, що є підставою для відмови у стягненні таких витрат стороні.До того ж, витрати на правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн не є співмірні з ціною позову та не підтверджені жодним доказом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що факт винуватості водія автомобіля марки "Volkswagen Passat", р.н. НОМЕР_1 , гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, яким позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду, а також шкоду, заподіяну здоров`ю, є встановленим та не підлягає доказуванню в силу вимог частини 6 статті 82 ЦПК України (вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов`язковий для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою).

За період лікування, а саме з 02.06.2021 року по 22.06.2021 року, з 19.07.2021року по 25.07.2021року, з 09.08.2021 року по 25.09.2021року, з 28.09.2021 року по 13.10.2021року, з 02.02.2022 року по 15.02.2022 року позивач витратив 28 708,82 грн., що підтверджується фінансовими документами, які долучені позивачем до матеріалів справи, а саме копіями чеків та консультаційний висновок спеціалістів, заключения СКТ, тощо.

Вказані витрати були здійснені позивачем у відповідності до лікарських призначень, зазначених у виписних епікризах з історії хвороби, що долучені до позовної заяви, що спростовує заперечення ПрАТ «СК «УСГ» про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження витрат на лікування на суму 28 708,82 грн.

Установивши, що фактично понесений розмір витрат на лікування позивача є більшим мінімального розміру встановленого законом, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, підлягає до стягнення у розмірі 28 708,82 грн.

Щодо розміру заборгованості зі сплати страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності потерпілим (позивачем), суд першої інстанції виходив із того, що страхове відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності позивача, складає 21 433,33 грн., яке розраховується наступним чином: з 02.06.2021 року по 22.06.2021 року - 21 день тимчасової непрацездатності, з 19.07.2021 року по 25.07.2021 року - 7 днів тимчасової непрацездатності, з 09.08.2021 року по 25.09.2021 року - 48 день тимчасової непрацездатності, з 28.09.2021 року по 13.10.2021 року - 16 день тимчасової непрацездатності, з 02.02.2022 року по 15.02.2022 року - 14 день тимчасової непрацездатності, тобто, 92 дні тимчасової непрацездатності позивача х 200,00 (6 000, 00 грн. х 1/30) = 18 400,00 грн.), 14 днів тимчасової непрацездатності позивача х 216,66 (6 500, 00 грн. х 1/30) = 3 033,33 грн.

Установивши, що позивачу встановлено 3 групу інвалідності внаслідок настання ДТП, суд першої інстанції дійшов висновку, що на користь позивача підлягає стягненню шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим у розмірі 72 000,00 грн, яка визначається шляхом добутку мінімальної заробітної плати на 12 її розмірів (6000,00 грн. х12=72 000,00 грн.).

Задовольняючи вимогу позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції керувався тим що, виходячи з розміру страхових виплат належних позивачу у якості відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю, розмір страхового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок ушкодження здоров`я за страховим випадком від 02.06.2021, дорівнює 6 107,11 грн. (122 142,15 грн. * 5%).

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає з наступних підстав.

Відповідно до положень статей 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Порядок та умови відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, безпосередньо встановлено ЦК України.

Норми, що стосуються обов`язкового страхування, містяться у спеціальному законодавстві, зокрема, законах України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 року; "Про страхування" від 7 березня 1996 року.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року N 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон N 1961-IV).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон N 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону N 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону N 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону N 1961-IV (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, свідчать про те, що вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2022 року (справа №346/5808/21), який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 286 КК України, за те, що він 02 червня 2021 року, приблизно о 02:50 год., у темну пору доби, на сухому асфальтному дорожньому покритті керував технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 , сірого кольору та рухався ділянкою дороги по вул. Івана Франка в м. Коломия у напрямку до центральної частини м. Коломия. У вказаному автомобілі обвинувачений ОСОБА_8 перевозив пасажирів- потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Рухаючись даною ділянкою дороги із заокругленням дороги у праву сторону по ходу його руху, обвинувачений проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості для руху, не врахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не справився з керуванням, внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини дороги ліворуч, де в подальшому допустив зіткнення автомобіля із електроопорою.

Обвинувачений ОСОБА_8 порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме: п. 1.5. який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі ; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 12.1. у якому вказано, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В результаті порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажир автомобіля потерпілий ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді травми голови із комплексом ушкоджень м`яких тканин (забійна рана потиличної ділянки) та внутрішньо-черепну травму у вигляді забою головного мозку тяжкого ступеня з крововиливами під оболонки головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, а також саден в ділянках лівого ліктьового суглобу та лівого стегна, яке відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 18-22).

В рамках розгляду кримінальної справи (справа №346/5808/21) потерпілим (позивачем) ОСОБА_11 безспосердньо до винної особи, яка завдала шкоди, ОСОБА_2, цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, не був заявлений.

22 серпня 2020 року між ОСОБА_3 (власник транспортного засобу) та ПрАТ «СК «УСГ» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/4626068, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності особи, що експлуатує транспортний засіб VOLKSWAGEN Passat, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с. 33).

В пункті 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV зазначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону № 1961-IV).

Відповідно до статті 26-1 Закону № 1961-IV страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.

Із наданих учасниками справи та досліджених доказів колегією суддів встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, а також саден в ділянках лівого ліктьового суглобу та лівого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та був госпіталізований до лікарні.

Із медичної документації вбачається, що ОСОБА_1 з 02 червня 2021 року по 22 червня 2021 року знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Коломийська центральна районна лікарня КМР 78200.

Із виписки № 3454 КНП «Коломийська центральна районна лікарня КМР 78200 вбачається, що 02 червня 2021 року хворий доставлений БШМД з місця ДТП, поступив без свідомості, діагноз: забій головного мозку з крововиливами під оболонки. Забійна рана голови. Хронічний гепатоз. Алкогольне сп?яніння. Обстеження: операція 02 червня 2021 року - ПХО рани голови, УЗД, аналіз крові; 04 червня 2021 року консультація хірурга - рекомендовано дообстеження.

Лікування: геп трал, сорбілакт, гліатон, ліра, нейротропін, карборутин, даіграма, кейвер, ноохолін, магнезія, сібазон, цераксон, кейвер, церебролізин, цефтріаксон, дексаметазон, контрі вен, вітамін В6, вітамін В1, німотоп (аналог за діючою речовиною «немотан»), берлітіон, Л лізин, дицинон, маніт.

Хворому зроблено повторно КТ головного мозку. Даних за гематому та набряк головного мозку немає. Хворий виписаний на динамічне спостереження невропоталога полікліники з покращенням. Інші рекоменданції лікаря відсутні. Дані про місце роботи ОСОБА_13 у виписці № 3454 не містяться, листок непрацездатності не видався (а.с. 23-24).

З виписки № 101 із медичної карти стаціонарного хворого від 25 липня 2021 року вбачається, що у період часу з 19 липня 2021 року по 25 липня 2021 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні у ТОВ «Медико-реабілітаціний центр» з діагнозом: стан після ЧМТ (02 червня 2021 року) з геморагічним інсультом з правобічним парапарезом.

Лікування: бальнеотерапія, електроміостимуляція, фізіотерапія ЛФК (а.с. 25).

Довідками КНП "Обласний госпіталь ветеранів війни Івано-Франківської обласної ради", а також картами хворого, який лікується у фізіотерапевтичному віділлені (кабінеті) №736, №959 підтверджується, що ОСОБА_1 з 09 серпня 2021 року по 25 вересня 2021 року та з 28 вересня 2021 року по 13 жовтня 2021 року проходив курс амбулаторного лікування в реабілітаційному відділенні КНП "Обласний госпіталь ветеранів війни Івано-Франківської обласної ради" з приводу діагнозу: забій головного мозку (справа 02 червня 2021 року), з правобічний геміпарез з порушенням мови в статики. Пройшов процедури (а.с. 26, 27, 51-54).

З 09 листопада 2021 року ОСОБА_1 встановлено ІІІ (третя) групу інвалідності на строк до 01 грудня 2022 року (а.с. 30).

Із виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 270 вбачається, що ОСОБА_1 з 02 лютого 2022 року по 15 лютого 2022 року знаходився на денному стаціонарі КНП «Коломийська центральна районна лікарня КМР структурний підрозділ «Поліклініка» на проходив курс лікування за наслідками пережитої ЧМТ і забою головного мозку. За анамнезом: хворіє з 02 червня 2021 року, мала місце ЧМТ, стаціонарно проходив курс реабілітації неодноразово, встановлено ІІІ (третя) групу інвалідності. Протягом останнього часу лікування стан хворого погіршився, скерований на лікування в денний стаціонар. Лікування Lлізин, дицинон, гліатон, ИФК, масаж (а.с. 28-29).

Довідка про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді від 24 вересня 2022 року за формою № 094 -1/о, видана КНП «Коломийська центральна районна лікарня КМР структурний підрозділ «Стаціонар», свідчить про те, що ОСОБА_1 дійсно перебував на лікуванні у КНП «Коломийська центральна районна лікарня КМР з приводу ЗЧМТ забій головного мозку з крововиливами під оболонки. Повний курс лікування: з 02 червня 2021 року по 22 червня 2021 року, з 02 лютого 2022 року по 15 лютого 2022 року (а.с. 58).

У зв`язку з лікуванням позивач ОСОБА_1 поніс витрати, пов`язані з лікуванням, придбанням лікарських засобів та реабілітацією.

На підтвердження понесених витрати, пов`язаних з придбанням лікарських засобів, а також окулярів та оплати послуг з ребіалітації, позивач ОСОБА_1 надав фіскальні чеки, товарний чек на загальну суму 27 278,31 грн (а.с. 41-45).

В цій частині заявлених позивачем вимог відповідач ПАТ «СК «УСГ», проаналізувавши платіжні документи (фіскальні чеки, товарний чек), що надані позивачем, вважав, що витрати на лікування позивача, які були необхідними для лікування складають розмір 11 101,43 грн, про що суду надано кошторис витрат на лікування, з відображенням тих витрат, що не підтверджено відповідним закладом охорони здоров`я(а.с. 117-119).

Перевіряючи доводи та заперечення сторін в частині відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.

У пункті 24.1. статті 24 Закону № 1961-IV передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату).

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Із наданих учасниками справи письмових доказів встановлено, що КНП «Коломийська центральна районна лікарня КМР структурний підрозділ «Стаціонар» підтвердив наступний перелік лікарських препаратів з метою лікування ОСОБА_1 : цеф тріаксон - 7 флаконів, натрій хлор 0,9 % 200,0 - 92 флаконів, Lлізин - 18 ампул, нейро тропін - 68 ампул, церебролізин - 6 ампул, кейвер - 25 ампул, гліатон - 16 ампул, дексаметазон - 6 ампул, контрівен - 2 ампули, магнезія - 47 ампул, вітамін В6 - 2 ампули, вітамін В1 - 2 ампули, геп трал - 8 ампул, сорбілакт - 2 флакона, ліра - 2 ампули, діагама - 8 ампул, карборутин - 12 ампул, ноохолін - 6 ампул, сібазон - 3 ампули, манніт - 2 флакона, дицинон - 2 ампула, берлітіон - 6 ампул, цераксон - 4 ампули (а.с. 59).

В свою чергу, надані позивачем фіскальні чеки на придбання лікарських засобів: гепа-мерц від 02 червня 2021 року, вартістю 336,50 грн від 03 червня 2021 року, вартістю 336,50 грн, від 04 червня 2021 року, вартістю 671,60 грн; абікса від 12 липня 2021 року, вартістю 1513,20 грн, від 13 серпня 2021 року, вартістю 1392,80 грн, від 28 серпня 2021 року, вартістю 1372,74 грн, від 09 вересня 2021 року, вартістю 1510,99 грн; гідазепам від 01 липня 2021 року, вартістю 57,00 грн; калію йодид від 02 вересня 2021 року, вартістю 94,53 грн; бісопролол від 02 вересня 2021 року, вартістю 16,77 грн; кавінтон від 02 вересня 2021 року, вартістю 736,25 грн; кетанов від 02 вересня 2021 року, вртістю 90,60 грн та 60,40 грн; корвалмент від 02 червня 2021 року, вартістю 11,50 грн; нефам від 07 червня 2021 року, вартістю 128,00 грн, від 08 червня 2021 року, вартістю 121,56 грн; берліприл від 08 червня 2021 року, вартістю 135,68 грн; ксаврон від 07 червня 2021 року, вартістю 519,60 грн; від 08 червня 2021 року, вартістю 513,60 грн; а також на придбання окулярів на суму 2200,00 грн, не містять документальних підтверджень призначення їх лікарем відповідного закладу охорони здоров`я та необхідністю їх здійснення позивачем, а тому вказані витрати не підлягають відшкодуванню на користь позивача.

Безпідставно, на підтвердження вимог в частині відшкодування витрат на лікування, позивачем до розрахунку включені фіскальні чеки на придбання товару: моршинська - фіскальний чек від 05 червня 2021 року, вартістю 10,50 грн, вологі салфетки від 02 червня 2021 року, вартістю 35,00 грн, від 03 червня 2021 року, вартістю 35,00 грн, пакет від 11 червня 2021 року, вартістю 1,00 грн, оскільки в розумінні статті 24 Закону N 1961-IV вказані товари не є витратами, пов`язаними з лікуванням потерпілого.

Не є належним та допустимим доказом у справі і наданий позивачем ОСОБА_1 фіскальний чек від 16 жовтня 2021 року на підтвердження оплати послуг: 10 занять з реабілітації у розмірі 3 100,00 грн, оскільки такий платіжний документ за призначенням платежу стосується оплати послуг з реабілітації іншої особи - ОСОБА_14 (а.с. 45).

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з доводами відповідача ПАТ «СК «УСГ»про те, що вартість таких засобів, як пелюшки та підгузники, підлягає виключенню із кошториса витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілогоОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Із виписки № 3454 КНП «Коломийська центральна районна лікарня КМР 78200 вбачається, зокрема, що 02 червня 2021 року хворий ОСОБА_1 доставлений БШМД з місця ДТП, поступив без свідомості, 02 червня 2021 року проведена операція - ПХО рани голови. Знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Коломийська центральна районна лікарня КМР 78200 з 02 червня 2021 року по 22 червня 2021 року.

Пелюшки та підгузники є засобами індивідуальної гігієни та використовуються, у тому числі для лежачих після операції хворих, а надані позивачем фіскальні чеки на придбачення цих засобів охоплюють період його перебування у КНП «Коломийська центральна районна лікарня КМР 78200 з 02 червня 2021 року по 22 червня 2021 року.

Крім того, між обставинами отримання потерпілим ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, у тому числі, у вигляді саден в ділянках лівого ліктьового суглобу та лівого стегна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та оплати ним послуг з узд суглобів 1 кінцівки, вартістю 220,00 грн, фіскальний чек від 01 липня 2021 року, є причинно-наслідковий зв`язок, а тому вказані витрати також підлягають стягненню.

За проведеними обчисленнямирозмір витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілогоОСОБА_1 , та необхідність їх здійснення, що підтверджено документально відповідним закладом охорони здоров`я, становить суму 12 276,99 грн (27 278,31 грн - 15 001,32 грн), які підлягають стягненню з відповідача ПАТ «СК «УСГ» на користь позивача ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам в частині вимог про відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності у розмірі 21 433,33 грн, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.

Із наданих та досліджених письмових доказів судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на дату настання страхового випадку не працював та не перебуває у трудових відносинах на час розгляду справи.

Зі змісту статті 25 Закону N 1961-IV вбачається, що шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим. У зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються неотримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах, зокрема, для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

Тлумачення статей 22, 23, 25 Закону N 1961-IV дає можливість зробити висновок, що ОСОБА_1 , будучи непрацюючою повнолітньою особою, має право на відшкодування за рахунок страховика забезпеченого транспортного засобу шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, у вигляді неотриманого доходу у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством, за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності.

Відповідно до п. 1 Інструкції про порядок видачі документів, які засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 листопада 2001 року № 455, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 4 грудня 2001 року за № 1005/6196 та Інструкції щодо порядку заповненні та видачі первинної облікової документації від 12 грудня 2011 року № 895, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 23 лютого 2012 року за № 283/20596, для вирішення питання щодо здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді» видається первинна облікова документація за формою № 094-1/о - «Довідка про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді».

Із довідки про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді від 24 вересня 2022 року за формою № 094 -1/о, виданої КНП «Коломийська центральна районна лікарня КМР структурний підрозділ «Стаціонар», вбачається, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні у КНП «Коломийська центральна районна лікарня КМР з приводу ЗЧМТ забій головного мозку з крововиливами під оболонки. Повний курс лікування: з 02 червня 2021 року по 22 червня 2021 року, з 02 лютого 2022 року по 15 лютого 2022 року (а.с. 58).

Кількість робочих днів у періоді з 02 червня 2021 року по 22 червня 2021 року становить 14 робочих днів; у періоді з 02 лютого 2022 року по 15 лютого 2022 року - 10 робочих днів.

Інші періоди лікування ОСОБА_1 з 19 липня 2021 року по 25 липня 2021 року, з 09 серпня 2021 року по 25 вересня 2021 року, з 28 вересня 2021 року по 13 жовтня 2021 рокуне містять належних та допустимих доказів закладу охорони здоров`я на підтвердження часу втрати працездатностіОСОБА_1 , а тому наданий позивачем розрахунок шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, що включає зазначені періоди, не може бути покладений в основу висновку суду при вирішенні вимог позивача в частині відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим. В цій частині доводи апеляційної скарги відповідача знайшли своє підтвердження.

Згідно з пунктом 5 статті 38 Бюджетного кодексу України розмір мінімальної заробітної плати визначається в Законі про Державний бюджет на відповідний рік.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет» на 2021, 2022 роки мінімальна заробітна плата, встановлена чинним законодавством, за період з 01.01.2021роркупо 30.11.2021року у місячному розмірі становила 6 000,00 грн, за період з 01.01.2022 року по 30.09.2022 року- 6 500,00 грн.

Таким чином, розмір неотриманого доходу за час втрати працездатності позивача за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності за формою № 094 -1/о(24 робочих днів), який підлягає відшкодуванню згідно зі статтею 25 Закону N 1961-IV, становить 7 450,00 грн (4200,00 грн + 3250,00 грн).

У частині двадцять шостій статті 26 Закону N 1961-IV, у тому числі передбачено, що шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до ЦК України.

Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення IIІ групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Таким чином, на підставі належним чином оцінених доказів, врахувавши встановлену позивачу ОСОБА_1 (третю) групу інвалідності та мінімальний розмір заробітної плати на дату настання страхового випадку - 6 000,00 грн, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що зі страховика підлягає стягненню на користь позивача страхове відшкодування за шкоду, пов`язану зі стійкою втратою ним працездатності, у розмірі 72 000,00 грн (6 000,00 грн х 12 місяців).

Вирішуючи вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.

Встановлені фактичні обставини справи вказують на те, що позивач в результаті дорожньо-транспортної пригоди зазнав тілесних ушкоджень, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, у зв`язку з якими він тривалий час перебував на лікуванні.

Вказане ушкодження здоров`я безумовно потягнуло за собою заподіяння потерпілому (позивачу у справі) моральної шкоди, яка полягає у порушенні його звичного способу життя, нормальних життєвих зв`язків, у фізичному болю та стражданнях, необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Статтею 26-1 Закону N 1961-IV передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Отже, потерпіла особа у разі настання страхового випадку набуває право на відшкодування моральної шкоди. Страхове відшкодування такої шкоди охоплює лише шкоду потерпілій фізичній особі, заподіяну у зв`язку з її каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. У таких випадках розмір моральної шкоди, яку відшкодовує страховик винної особи, передбачений статтею 26-1 Закону N 1961-IV, тобто, виходячи з розміру 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

На підставі наданих сторонами доказів та у відповідності із встановленими фактичними обставинами справи до стягнення з відповідача ПАТ «СК «УСГ»на користь позивача на відшкодування шкоди, заподіяну здоров`ю, визначено страхову виплату в сумі 91 726,99 грн (12 276,99 грн+ 7 450,00 грн+ 72 000,00 грн), а отже, розмір відшкодування моральної шкоди буде становити 4 586,35 грн.

Вирішуючи спір у справі, яка переглядається, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки обставинам, якими обґрунтовувалися вимоги, іншим фактичним даним, які випливають із встановлених обставин, та без належної перевірки розрахунку відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, помилково в основу висновку щодо розміру страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди поклав розрахунки, наведені позивачем, тим самим не встановив дійсний обсяг відповідальності відповідача, а тому висновок суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі без оцінки вказаних обставин у сукупності не може вважатись обґрунтованим і таким, що відповідає положенням статей 76, 81, 89 ЦПК України.

Неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення справи, а це відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення, ухваленого у цій справі, та прийняття нового судового рішення по суті заявлених вимог ОСОБА_1 , які з установлених колегією суддів апеляційного суду обставин справи та наведених мотивів в редакції даної постанови, підлягають частковому задоволенню.

В межах заявлених позивачем вимог підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» в частині страхового відшкодування витрат на лікування у розмірі 12 276,99 грн, відшкодування шкоди, пов`язаної із тимчасовою втратою працездатності, у розмірі 7 450,00 грн, відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності, у розмірі 72 000,00 грн, а також моральної шкоди у розмірі 4 586,35 грн.

Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Таким чином, судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги, від сплати якого позивач ОСОБА_1 звільняється під час розгляду справи, слід стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» в дохід держави.

Позов ОСОБА_1 за результатом перегляду справи в суді апеляційної інстанції задоволено частково (75,10%), а тому судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у пропорційному розмірі до задоволених вимог (75,10%), що складає 2 407,88 грн (963,15 грн + 1444,73 грн) слід покласти на відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ», який підлягає стягненню в дохід держави.

Понесені відповідачем Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УСГ» та документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору за подання апеляційної скарги, який підлягав сплаті у розмірі 1 923,74 грн (1282,49 х 150%), у пропорційному розмірі до задоволених вимог скарги (24,9%), що становить розмір 479,01 грн, слід компенсувати відповідачеві за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до загального правила розподілу судових витрат між сторонами, шо передбачено частиною 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог - частина 2 статті 141 ЦПК України.

За положеннями частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача ОСОБА_1 в суді першої інстанції здійснював адвокат - Найда Катерина Володимирівна на підставі ордера серія ВС № 1224203 від 14 серпня 2024 року, виданого Адвокатським об?єднанням «Центр захисту при ДТП «Автопоміч» (а.с. 78).

Представник позивача разом з першою заявою по суті спору (у позовній заяві) просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, розмір яких становить 30 000,00 грн.

До позовної заяви долучено договір про надання професійних правничих послуг адвоката № 16.05.2022/680/1 від 16 травня 2022 року, укладений між Адвокатським об?єднанням «Центр захисту при ДТП «Автопоміч» та ОСОБА_16 ем, як клієнтом; замовлення на надання професійної правничої допомоги № 1 від 19 вересня 2022 року; детальний розрахунок робіт (наданих послуг) виконаних для надання правничої (правової) допомоги від 14 серпня 2023 року; договір про залучення адвоката до надання професійної правничої (правової) допомоги № 29/03-22 від 29 березня 2022 року, укладеного між Адвокатським об?єднанням «Центр захисту при ДТП «Автопоміч» та адвокатом Найдою Катериною Володимирівною. (а.с. 60-62, 68-69, 70, 75-77).

Відповідно до умов договору № 16.05.2022/680/1 від 16 травня 2022 року клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання за відповідну плату надавати клієнту правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, по стягненню грошової компенсації за шкоду спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала мфісце 02 червня 2021 року, в результаті якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав тілесні ушкодження (пункт 1.1. договору). Детальний опис робіт (наданих послуг) необхідних для надання правничої допомоги, встановленої пунктом 1.1. цього Договору, визначається на підставі Замовлення на надання професійної правничої допомоги.

Адвокатське об?єднання має право покласти частину своїх обов?язків на іншу особу, з якою Адвокатське об?єднання укладає окремий договір (пункт 2.1.7. договору)

Згідно з пунктами 3.1.-3.2. договору вартість послуг Адвокатського об`єднання по цьому договору визначається та погоджується за взаємною згодою сторін та оформлюється відповідним замовленням на наданняпрофесійної правничої допомоги, яке є невід`ємною частиною цього Договору. Вартість однієї нормо-години Адвокатського об`єднання, по наданню правничої допомоги за цим договором встановлено у розмірі 3 000,00 гри. (три тисячі гривень 00 копійок).

19 вересня 2022 року сторонами договору оформлено замовлення до договору про надання професійних правничих послуг адвоката № 16.05.2022/680/1 від 16 травня 2022 року.

З детального розрахунку робіт (наданих послуг) виконаних для надання правничої (правової) допомоги від 14 серпня 2023 року вбачається, що цей розрахунок складений про те, що на підставі договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 16.05.2022/680/1 від 16 травня 2022 року Адвокатське об`єднання надало ОСОБА_1 правничу (правову) допомогу, обумовлену договором щодо захисту інтересів ОСОБА_6 шляхом підготовки та подання позовної заяви до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" про відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю фізичної особи, у наступному обсязі:

консультація Клієнта щодо порядку, строків та можливих наслідків подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної життю фізичної особи, вартістю 9 000,00 грн (3000,00 грн Х 3 години);

підготовчі дії спрямовані на подання позовної заяви в суд, які складаються з: з`ясування чи мали місце обставини (факти), про які вказує Клієнт, та якими доказами вони підтверджуються; з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин; визначення правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин з урахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду; збір необхідних доказів для підтвердження позовних вимог; аналіз судової практики; подання адвокатських запитів про витребування доказів, вартістю 9 000,00 грн (3000,00 грн Х 3 години);

підготовка та подання позовної заяви в суд, вказані дії складаються з: визначення підсудності розгляду позовної заяви; визначення складу учасників судовою процесу; розрахунок ціни позову та складення обгрунтованого розрахунку сум, що стягуються; складання розрахунку судових витрат, які були понесені; написання позовної заяви з обгрунтуванням позовних вимог та доказів, що їх підтверджують; копіювання та додавання до позовної заяви копії всіх документів та доказів па підтвердження позовних вимог, вартістю 12 000,00 грн (3000,00 грн Х 4 години).

Загальна вартість таких послуг оцінена в сумі 30 000,00 грн, яку сторона позивача просить стягнути з відповідача.

Стороною відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ»у відзиві на позовну заяву подані заперечення щодо розміру витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, які не підлягають стягненню у повному обсязі (а.с. 104-109).

Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15).

Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачу на стадії розгляду справи в суді першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 рокуу справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 02 червня 2022 року у справі № 15/8/203/20.

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зауважила, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України.

Із наданих та досліджених доказів на підтвердження витрат, понесених позивачем на оплату професійної правничої допомоги в суді першої інстанції, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що стороною позивача дотримано визначений процесуальним законом порядок, а саме- заявлено клопотання про відшкодування судових витрат у встановлений процесуальним законом строк та доданіпідтверджуючі документи.

Оцінюючи подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду встановила, що зазначені позивачем витрати на правничу допомога адвоката, які включають послуги: консультація Клієнта щодо порядку, строків та можливих наслідків подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної життю фізичної особи, вартістю 9 000,00 грн (3000,00 грн Х 3 години); підготовчі дії спрямовані на подання позовної заяви в суд, які складаються з: з`ясування чи мали місце обставини (факти), про які вказує Клієнт, та якими доказами вони підтверджуються; з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин; визначення правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин з урахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду; збір необхідних доказів для підтвердження позовних вимог; аналіз судової практики; подання адвокатських запитів про витребування доказів, вартістю 9 000,00 грн (3000,00 грн Х 3 години) мають організаційний характерта зводяться до єдиної дії - формування правової позиції позивача і за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окремі послуги.

Витрати та тривалість такої роботи адвоката, що стосуються підготовки та подання позовної заяви в суд, вартістю 12 000,00 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими, що суперечить критерію розумності розміру таких витрат.

До того ж, включені до описів робіт, виконаних адвокатом, послуги у вигляді складання розрахунку судових витрат, які були понесені, не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки вказані послуги в розумінні статті 137 ЦПК України не відносяться до витрат на професійну правничу допомогу, а є обов`язком учасника справи, який для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат подає до суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат. А заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню (такий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22).

За таких обставин, надавши оцінку доказам щодо понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, врахувавши складність справи, суть спору, характер послуг,розгляд справи в суді першої інстанції в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи, часткове задоволення позову, клопотання сторони відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» про зменшення витрат на правову допомогу, а також необхідність дотримання критерію розумності та справедливості, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що співмірним, розумним та необхідним у межах розгляду цієї справи в суді першої інстанції є розмір судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» про те, що стороною позивача не надано доказів, які підтверджують фактичне перерахування (сплату) понесених витрат є безпідставним, оскільки витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується постановами Верховного Суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 999 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 9, 22-32, 36 Закону України від 1 липня 2004 року N 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 4, 5, 133, 137, 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» - Василевського Олександра Леонідовича задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 26 серпня 2024 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (, адреса: м. Київ, вул. Івана Федорова, 32-А) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування витрат на лікування у розмірі 12 276,99 грн, страхове відшкодування, пов`язане із тимчасовою втратою працездатності, у розмірі 7 450,00 грн, страхове відшкодування, пов`язане із стійкою втратою працездатності, у розмірі 72 000,00 грн та у відшкодування моральної шкоди - 4 586,35 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (, адреса: м. Київ, вул. Івана Федорова, 32-А) в дохід держави судовий збір в розмірі 2 407,88 грн.

Компенсувати Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «УСГ» (, адреса: м. Київ, вул. Івана Федорова, 32-А)судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 479,01 грн за рахунок держави упорядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (, адреса: м. Київ, вул. Івана Федорова, 32-А) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді першої інстанції, у розмірі 6 000,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді: