Справа № 128/1165/24
Провадження № 22-ц/801/313/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 рокуСправа № 128/1165/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Оніщука В. В. (суддя-доповідач),

суддів: Сопруна В. В., Голоти Л. О.,

з участю секретаря судового засідання Кашпрук М. Г.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «ОТП Банк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2024 року, ухвалене у складі судді Вохмінової О. С. в залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог

У березні 2024 року АТ «ОТП Банк» звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 липня 2017 року між сторонами було укладено договір № (№ _САRD), відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 10 000 грн. На дату укладення договору відсотки за кредитом становили 40% річних. Договором передбачено, що у разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15 відсотків за день.

Відповідачеві держателю картки МаstеrСаrd за користування кредитом протягом розрахункового циклу встановлюється пільговий період користування кредитом. Тривалість пільгового періоду визначається правилами, а розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0, 01 % річних.

Відповідач підписав заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТБ Банк» та/або заяву про надання банківської послуги; договір про споживчий кредит, які є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток, отримав інформацію згідно п. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Кредит відповідач отримав для придбання товарів за кошти банку, про що виданий фіскальний чек від 02 липня 2017 року, активувавши карту, яку також використовував у подальшому.

Своїм підписом у паспорті споживчого кредиту відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, виходячи з обраних відповідачем умов кредитування.

29 грудня 2020 року між сторонами було укладено договір № , відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 21 496, 00 грн строком на 24 місяці, з поверненням 29 грудня 2022 року, зі сплатою відсотків (процентна ставка фіксована 0, 01 % річних), комісії, яка нараховується щомісячно в розмірі 3 % від суми кредиту.

Відповідно додатку № 1 до кредитного договору № Графіку платежів та розрахунку, загальна вартість кредиту 25 979,41 грн, щомісячний платіж 1 083,00 грн, крім останнього 1 070,41 грн.

Кредит відповідач отримав для придбання в ТОВ «Комфітрейд» смартфона «Samsung Galaxy» вартістю 21 999,00 грн та інших товарів на загальну суму 23 279, 00 грн.

Банк виконав свої зобов`язання за договорами у повному обсязі, надавши відповідачу кредити, а відповідач використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого:

- станом на 10 жовтня 2023 року заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором № від 02 липня 2017 року становить 126 719, 79 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 26 361,07 грн, заборгованість за відсотками 4 728,73 грн, заборгованість за простроченим тілом кредиту 50 998,93 грн, заборгованість за простроченими відсотками 44 631, 06 грн;

- станом на 19 листопада 2023 року заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором № від 29 грудня 2020 року становить 9 054,73 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 4 545,47 грн, заборгованість за відсотками 0,77 грн, заборгованість за комісією за розрахункове обслуговування 4 508,49 грн.

Покликаючись на викладене, позивач у заявленому позові просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь вказану суму заборгованості та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2024 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № від 29 грудня 2020 року станом на 19 листопада 2023 року в розмірі 9 054,74 грн, а також судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № від 02 липня 2017 року станом на 10 жовтня 2023 року в розмірі 126 719,79 грн, а також судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що після підписання кредитних договорів 02 липня 2017 року та 29 грудня 2020 року відповідач, як споживач, спрямовував кошти на придбання товару (грошові перекази), а в подальшому здійснював часткове погашення кредитів.

Відповідач не оспорив кредитні договори, Правила кредитування (публічні), Тарифи банку, і не подавав заяви про розірвання договорів, а продовжував користуватись кредитними коштами, внаслідок чого допустив заборгованість за договором від 29 грудня 2020 року, яка становить 9 054, 73 грн, за договором від 02 липня 2017 року, яка становить 126 719, 79 грн.

Станом на день розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, тому загальна сума боргу за договорами підлягає стягненню з відповідача на користь банку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог АТ «ОТП Банк» відмовити.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 19 грудня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Оніщук В. В., судді: Сопрун В. В., Сало Т. Б.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 16 січня 2025 року суддю Сало Т. Б. замінено на суддю Голоту Л. О.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16 січня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 лютого 2025 року справу призначено до розгляду на 27 лютого 2025 року о 10 год. 00 хв.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що комісія за розрахункове обслуговування за договором № від 29 грудня 2020 року у розмірі 4 508,49 грн, а також плата за обслуговування кредитної лінії за договором № від 02 липня 2017 року нараховані позивачем безпідставно, адже суперечить вимогам ЗУ «Про споживче кредитування».

Також позивачем протиправно нараховувались проценти за кредитним договором № від 29 грудня 2020 року після закінчення строку його дії.

Окрім того розрахунок заборгованості за відсотками за договором № від 02 липня 2017 року здійснено без зазначення розміру процентної ставки, що унеможливлює перевірку здійснення відповідних розрахунків.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник апеляційну скаргу підтримали з посиланням на викладені у ній підстави.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при цьому надано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із погіршенням стану здоров`я представника, однак оскільки доказів на підтвердження наведених у заяві обставин не надано, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання та розгляд справи у відсутність представника позивача.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Щодо договору № від 02 липня 2017 року.

02 липня 2017 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав карту МаstеrСаrd із відкриттям відновлювальної кредитної лінії із встановленим кредитним лімітом в розмірі 10 000 грн (а. с. 113).

Відповідно до п. 1.5 договору на дату укладення договору відсотки за кредитом 40% річних. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0, 15 відсотків за день. Відповідачеві держателю картки МаstеrСаrd за користування кредитом протягом розрахункового циклу встановлюється пільговий період користування кредитом. Тривалість пільгового періоду визначається правилами, а розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0, 01 % річних (п. 1.6 договору).

Крім того, відповідно до п. 1.5 договору відповідач зобов`язався щомісяця погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якого зазначений у виписці, але в будь-якому разі не менше 5% від розміру боргових зобов`язань.

Відповідно до п. 2.3 договору відповідач визнав, що невід`ємною частиною договору є Правила кредитування, що розміщені на сайті банку: www.otpbank.ua. Підписанням цього договору позичальник підтвердив, що ознайомлений з Правилами кредитування, погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно виконувати свої обов`язки, визначені ними, а також підтверджує факт отримання примірника Правил кредитування.

Відповідач також підписав паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), заяву на встановлення кредитної лінії /зміну розміру кредитної лінії, розписку про отримання картки тощо (а. с.114-115, 117, том 1).

Кредит відповідач отримав для придбання товарів за кошти банку, про що виданий фіскальний чек від 02.07.2017 року на суму 9 679,80 грн. (смартфон Самсунг), активувавши карту, яку використовував у подальшому (а. с. 116, том 1).

Своїм підписом у паспорті споживчого кредиту відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, виходячи з обраних відповідачем умов кредитування.

Підписанням анкети-заяви/кредитного договору/договору клієнт висловив свою цілковиту згоду з викладеним порядком виконання боргових зобов`язань за ініціативою банку, в т.ч. достроковим, та окремими елементами цього договору.

На а. с. 118-126, том 1 Правила користування карткою.

Банк нараховує відсотки на залишок коштів на картковому рахунку. Відсотки нараховується згідно Тарифів банку за кожний календарний день перебування коштів на картковому рахунку. Розраховані зазначеним чином відсотки нараховуються щоденно і зараховуються на картковий рахунок клієнта в день білінгу (білінг це система, призначена для обліку, розрахунку та виставлення рахунків за надані товари чи послуги) (п.6.4 Правил користування карткою).

Клієнт зобов`язаний оплатити всі витрати та інші платежі, що виникають у зв`язку з використанням картки. Всі послуги банку оплачуються згідно з Тарифами (п.7.1.1.Правил).

Згідно п.8.5 Правил, за користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами банку на дату укладення кредитного договору розмір процентної ставки зазначений в заяві-анкеті/кредитному договорі. Проценти нараховуються щодня до моменту повного фактичного повернення кредиту та сплачуються щомісячно у день сплати процентів на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами.

Банк має право змінювати та доповнювати Тарифи банку в порядку та на умовах, передбачених в Правилах та/чи у договорі (п.8.7 правил).

Погашення боргових зобов`язань здійснюється клієнтом щомісяця шляхом готівкового внеску або безготівкового перерахування на картковий рахунок. Нараховані відсотки за користування кредитом капіталізуються в останній день індивідуального розрахункового циклу при здійсненні процедури закриття операційного дня. Капіталізація відбувається за рахунок кредиту та обліковується на кредитному рахунку. (п.8.8 Правил).

Відповідно до п. 8.9. Правил, клієнт зобов`язаний протягом кожного платіжного періоду сплачувати банку повну суму мінімального платежу.

Підписавши заяву-анкету про надання банківських послуг № від 02 липня 2017 року боржник зобов`язався до кінця строку дії кожного платіжного періоду сплачувати мінімальний платіж, що включає в себе часткове погашення тіла кредиту та відсотки за користування цими коштами.

Відповідно до довідки від 26 вересня 2024 рок розмір кредитного ліміту за договором неодноразово змінювався як у сторону збільшення, так і у сторону зменшення (а. с. 223, том 1).

На а. с. 224, том 1 Тарифи на операції з платіжними картками.

Як видно із виписки по рахунку ОСОБА_1 за період з 02 липня 2017 року по 10 жовтня 2023 року загальний розмір кредиту становить 77 000 грн; надходжень за період всього 363 677 грн; списано за період 566 800,24 грн; баланс на кінець періоду 126 719,73 грн (а. с. 46-100, том 1)

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 10 жовтня 2023 року заборгованість становить 126 719,79 грн, з яких 111 750,06 грн нараховані відсотки, 4694,89 грн плата за обслуговування рахунку (а. с. 15-44, том 1).

Згідно із довідкою про наявність заборгованості за договором № від 02 липня 2017 року заборгованість становить 126 719, 79 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 26 361,07 грн, заборгованість за відсотками 4 728,73 грн, заборгованість за простроченим тілом кредиту 50 998,93 грн, заборгованість за простроченими відсотками 44 631, 06 грн (а. с. 45, том 1).

Щодо договору № від 29 грудня 2020 року

29 грудня 20220 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № . Загальний розмір кредиту 24 469 грн, який складається із 20 979 грн на придбання товару у продавця, 490 грн на сплату додаткових послуг банку (смс довідка). Строк договору до 29 грудня 2022 року. Комісія за управління кредитом 3 % від суми кредиту щомісячно. Фіксована кредитна ставка 0,01 % річних. Продавець ТОВ «Комфі Трейд» (а. с. 101, том 1).

На а. с. 102-105, том 1 графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, паспорт споживчого кредиту, анкета-заява на отримання кредиту, підписані ОСОБА_1 . Загальна вартість кредиту 25 979,41 грн, щомісячний платіж 1 083,00 грн, крім останнього 1 070, 41 грн.

На а. с. 108-112, том 1 Правила кредитування.

Відповідно до рахунку-фактури №СФVIC-000819836, фіскального чеку від 29 грудня 2020 року ОСОБА_1 придбав у ТОВ «Комфі Трейд» мобільний телефон, супутні послуги та стартовий пакет на загальну суму 23 279 грн (а. с. 106-107, том 1).

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 19 листопада 2023 року заборгованість становить 9 054,73 грн, з яких 4 545,47 грн заборгованість за тілом кредиту, 0,77 грн заборгованість за відсотками, 4 508,49 грн заборгованість за комісією за розрахункове обслуговування (а. с. 14, том 1).

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає у повній мірі.

Відповідно до ст. 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Законодавець пов`язує момент укладення договору з моментом передання грошей у випадку укладення договору позики (ст.1046 ЦК України). Однак кредитний договір є укладеним з моменту досягнення його сторонами у письмовій формі згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом статті 1054 ЦК України істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

На підтвердження заявлених позовних вимог позивач надав суду власноруч підписані ОСОБА_1 кредитні договори, у яких сторонами було обумовлено усі істотні умови: розмір кредитування, строк, розмір відсотків за користування кредитом, розмір комісій, порядок погашення заборгованості.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач добровільно погодився з визначеними у них умовами кредитування та взяв на себе відповідні зобов`язання.

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що він активно користувався кредитними коштами за договором № від 02 липня 2017 року. Періодично ОСОБА_1 погашав наявну заборгованість.

Зазначена виписка є належним та допустимим доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, оскільки вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Також апеляційний суд вважає розрахунки заборгованості належними та допустимими доказами заборгованості ОСОБА_1 перед банком.

Відповідач не спростував розмір заборгованості за кредитними договорами, не надавав контррозрахунку відповідних нарахувань під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, доказів погашення заборгованості.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про неправомірність нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Так, відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

У постанові у справі №496/3134/19 від 13 липня 2022 року, проаналізувавши положення ЗУ «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що відповідно до частини другої статті 8 Закону України №1734-VIII до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України №1734-VIII безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Тобто, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, зокрема і щодо правомірності встановлення у кредитному договорі комісії за розрахункове обслуговування.

Аналогічний правовий висновок щодо законності та правомірності встановлення у кредитному договорі за споживчим кредитом комісії за розрахунково-касове обслуговування зроблений у Постанові Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі №463/2891/21, згідно до якого, відповідно до частини другої статті 8 Закону України №1734-VIII до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, ЗУ «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі як проценти за користування кредитом, так і комісії, в тому числі комісії за розрахункове обслуговування.

Також необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про нарахування позивачем процентів поза межами строку договору № від 29 грудня 2020 року, оскільки п. 2.1.8.6 Правил кредитування визначено, що кредитний договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань по кредитному договору у повному обсязі (зворот а. с. 111, том 1).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про задоволення позовних вимог АТ «ОТП Банк».

На переконання апеляційного суду, стороною відповідача у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України не було надано до суду жодного належного та допустимого доказу на спростування вимог позивача.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, судові витрати, понесені ОСОБА_1 у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, слід залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2024 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені ОСОБА_1 у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, залишити за ним.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий В. В. Оніщук

Судді Л. О. Голота

В. В. Сопрун