УХВАЛА

18 лютого 2025 року місто Київ

Справа № 761/35355/23

Апеляційне провадження № 22-з/824/345/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Желепи О. В. (суддя-доповідач), суддів: Мазурик О. Ф., Стрижеуса А.М.

за участю секретаря судового засідання Рябошапки М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Шевченка Андрія Вікторовича про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у справі за позовом ОСОБА_1 до адвоката ОСОБА_2 про розірвання договору про надання правової допомоги та стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ

Шевченківський районний суд міста Києва рішенням від 10 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 до адвоката ОСОБА_2. - задовольнив. Розірвав договір про надання правової допомоги № 17/12/22 від 17 грудня 2022 року, укладений між адвокатом ОСОБА_2. та ОСОБА_1 . Стягнув з адвоката ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1 , сплачені нею, на виконання договору про надання правової допомоги № 17/12/22 від 17 грудня 2022 року, грошові кошти в розмірі 40 000 грн; судовий збір у розмірі 2147,20 грн.

Київський апеляційний суд постановою від 04 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнив частково. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року в частині задоволення позовної вимоги про розірвання договору про надання правової допомоги № 17/12/22 від 17 грудня 2022 року, укладеного між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , - скасував та ухвалив нове, яким у задоволенні цієї позовної вимоги відмовив. У решті рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року - залишив без змін.

10 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 - адвокат Шевченко А.В. подав заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, у якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 8 000 грн.

Заява обґрунтована тим, що на виконання договору про надання правничої допомоги від 06.05.2023 та додаткової угоди № 2 від 09.01.2025, відповідно до акту прийому-передачі юридичних послуг № 2 адвокат надав, а ОСОБА_1. прийняла юридичні послуги на суму 8 000 грн.

Указував, що у відзиві на апеляційну скаргу було зазначено, що попередній розрахунок судових витрат на правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції становить 8 000 грн. У цьому ж документі Позивачем зроблено заяву, що докази витрат будуть надані протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення в даній справі. Аналогічну заяву було зроблено представником Позивача і в судовому засіданні, яке відбулось 04.02.2025.

Зауважив, що на момент подачі відзиву на апеляційну скаргу позивач не міг надати докази понесених витрат, оскільки був невідомий їхній точний розмір та, відповідно, на той момент не було відомо, який саме обсяг правової допомоги буде необхідний Позивачу у цій справі. Крім того, у додатковій угоді №2 від 09.01.2025 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 06.05.2023 Сторони погодили, що належним підтвердженням надання правничої (правової) допомоги по даній угоді є акт прийому-передачі наданих юридичних послуг, які сторони мають підписати протягом п`яти робочих днів після ухвалення Київським апеляційним судом постанови по справі 761/35355/23 за результатом розгляду апеляційної скарги.

У судовому засіданні ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечував, просив відмовити в її задоволенні з підстав пропуску строку на її подання та незазначення представником заявника про намір подати відповідну заяву в судових дебатах.

ОСОБА_1 та її представник - адвокат Шевченко А.В. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 18 лютого 2025 року Шевченко А.В. подав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити подану заяву.

З урахуванням викладено та положень частини четвертої статті 270 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розглянути заяву за відсутності заявника та його представника.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до пункту першого частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі №554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі №520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

У частині першій статті 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Отже, з урахуванням принципу розумності:

у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Така правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 10 січня 2024 року у справі №285/5547/21, яка за приписами частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судом.

У цій справі:

у відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , зазначено, що попередній розрахунок її судових витрат на правову допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції становить 8 000 грн, у цьому ж документі ОСОБА_1 зробила заяву, що докази витрат будуть надані протягом п`яти днів після проголошення рішення за результатом розгляду скарги (том 2 а. с. 39);

аналогічну заяву було зроблено представником Позивача і в судовому засіданні, яке відбулось 04 лютого 2025 року, що підтверджується протоколом судового засідання (том 2, а. с. 45 час протоколу 13:06:39).

Обґрунтовуючи поважність неподання доказів понесення витрат на правничу допомогу разом із відзивом на апеляційну скаргу та в судовому засіданні 04 лютого 2025 року, представник ОСОБА_1 вказував, що на момент подачі відзиву не було відомо точний розмір судових витрат та який саме обсяг правової допомоги необхідний буде ОСОБА_1 у цій справі.

Також зазначив, що в додатковій угоді №2 від 09 січня 2025 року до договору про надання правничої (правової) допомоги від 06 травня 2023 року сторони погодили, що належним підтвердженням надання правничої (правової) допомоги за цією угодою є акт прийому-передачі наданих юридичних послуг, який сторони мають підписати протягом п`яти робочих днів після ухвалення Київським апеляційним судом постанови по справі 761/35355/23 за результатом розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів визнає наведені заявником причини неповажними з огляду на таке.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції характеризується меншою кількістю (обсягом) можливих процесуальних дій, які учасники справи можуть вчиняти в ході апеляційного провадження, порівняно із розглядом в суді першої інстанції, а число документів, які складаються адвокатом, зазвичай обмежується апеляційною скаргою або відзивом (поясненнями) на апеляційну скаргу. Окрім цього, апеляційний розгляд не розтягується на декілька судових засідань, а як-правило завершується одним судовим засіданням.

Колегія суддів зауважує, що адвокат має змогу заздалегідь оформити акт (акти) приймання-передачі юридичних послуг принаймні у тій частині, яка стосується складення апеляційної скарги або відзиву (пояснень) на апеляційну скаргу, оскільки ці документи складаються до початку розгляду справи по суті, а тому не існує жодних об`єктивних перешкод для складання відповідного акту та подання його до суду до закінчення дебатів у суді апеляційної інстанції.

Аналогічно, заздалегідь може бути визначена вартість участі адвоката в одному судовому засіданні (зокрема, якщо така участь передбачена договором про надання правничої допомоги як окрема послуга). У подальшому, навіть якщо справу буде відкладено і виникне потреба в додаткових засіданнях чи процесуальних діях, адвокат може додатково подати докази про збільшення витрат. Водночас для одного судового засідання усі витрати реально розрахувати наперед.

Участь адвоката в судовому засіданні знаходиться під безпосереднім контролем суду (фіксується у відповідному протоколі). Тому вже під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сторона здатна підтвердити витрати на участь адвоката принаймні шляхом надання суду договору, додаткової угоди та попереднього розрахунку вартості однієї (чи кількох) процесуальних дій (без необхідності надавати акт приймання-передачі послуги участі адвоката в судовому засіданні).

Уся сфера правовідносин щодо надання правничої допомоги (зокрема, складання актів, угод, фіксація обсягу робіт тощо) перебуває у володінні та під контролем сторін договору - довірителя та адвоката. Тому відсутність підписаного акту приймання-передачі послуг до судових дебатів (або не передбачення у договорі окремого пункту про оплату за одне судове засідання) не може вважатися об`єктивною перешкодою чи «поважною причиною» для подання доказів після ухвалення судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги.

Доводи заявника про те, що неможливо було передбачити який обсяг правничої допомоги буде необхідний довірителю, є неспроможними, оскільки у більшості випадків в апеляційному провадженні відбувається лише одне судове засіданні, під час якого відбувається розгляд справи по суті. Якщо б виникла потреба у додаткових діях (витребування доказів, допит свідків, призначення експертизи тощо), судове засідання було б відкладено, а сторона мала б додатковий час і можливість узгодити та надати відповідні докази про збільшення або зміну розміру витрат.

Колегія суддів наголошує, що, за звичайних обставин, обсяг правничої допомоги в апеляційному суді є зрозумілим адвокатові і клієнту (довірителю) вже на момент складення апеляційної скарги чи відзиву (пояснень) на неї та підготовки до виступу в судовому засіданні.

За вказаних обставин, адвокат мав можливість завчасно (до завершення судових дебатів) надати суду докази витрат, принаймні у тих межах, які були вже здійснені та підтверджені фактичним наданням правової допомоги (складення відзиву, підготовка і участь у судовому засіданні).

Витрачений час, фактичний обсяг робіт та попередньо узгоджена вартість послуг могли і повинні були бути відображені в належних актах чи інших документах, складення та підписання яких не залежали від будь-яких зовнішніх обставин, а перебували повністю у сфері інтересів та контролю представника (адвоката) і його довірителя.

Твердження про «неможливість встановити остаточний розмір витрат» чи «не підписання акту до закінчення судових дебатів» свідчать лише про внутрішнє рішення сторін договору та не мають ознак поважності, необхідної для застосування виключення, передбаченого частиною першою статті 246 ЦПК України та частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що заявник не обґрунтував поважність причин неподання доказів про розмір витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів, а тому у задоволенні відповідної заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 133, 141, 246, 260, 261, 270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Шевченка Андрія Вікторовича про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повна ухвала складена 27 лютого 2025 року.

Головуючий О. В. Желепа

Судді О. Ф. Мазурик

А.М. Стрижеус