справа № 235/6275/24
провадження № 2/208/1354/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: Кузнєцової А.С.,

за участю секретаря судового засідання: Грищенко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на її утримання в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомсячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 14.08.2024 року і до закінчення навчання у Дніпровському національному університеті імені Олеся Гончара на факультеті української й іноземної філології та мистецтвознавства, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач ОСОБА_1 є дочкою відповідача ОСОБА_2 . З відповідача на користь ОСОБА_3 стягувались аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення донькою повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачу ОСОБА_1 виповнилось 18 років, стягнення з відповідача на її утримання припинено. Позивач навчається у Дніпровському національному університеті імені Олеся Гончара на факультеті української й іноземної філології та мистецтвознавства на другому курсі з 04.09.2023 року на денній формі навчання за рахунок бюджетного фінансування. Термін навчання до 30.06.2027 року. Позивач та її мати сплачують за проживання, за проїзд до навчального закладу, канцелярськи приладі, навчально-методичні посібники, підручники, харчування. Позивачу та третій особі матеріально складно у період навчання. У зв`язку з зазначеним, позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача та змушена звернутися до суду для забезпечення своїх інтересів, у спосіб стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу).

Позивач ОСОБА_1 та її представник, авдокат ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в їх відсутність, просять ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, в якому частково визнав позов, вважає за можливе стягнути з нього 1/8 частину з його заробітку (доходу), у зв`язку із тим, що на теперішній час він втратив роботу у зв`язку із закриттям підприємства ( Шахтоуправління «Покровське») із-за приближення лінії бойових дій до нього та переїхав до більш безпечного міста - Павлограду. Він не працює та у чужому місті винаймає житло. Також просив зменшити розмір витрат на правову допомогу, яку позивач просить стягнути з нього, зазначивши, що сума в 15000,00 грн. є явно завищеною та не відповідає критерію розумності та реальних адвокатських витрат, а також середнім цінам за цю роботу, які склались в України. Так, відповідачем було здійснено моніторинг вартості на аналогічну послугу в мережі Інтернет та встановлено, що середня вартість складання позовної заяви про стягнення аліментів не перевищує 1500,00 гривень. В порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, просить проводити розгляд справи без його участі, врахувавши його позицію, викладену у відзиві.

Третя особа ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явилась, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо, відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджено такі факти та відповідні правовідносини.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Красноармійська Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 (підтверджено копією паспорта, копією довідки - а.с. 15,16,22).

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (підтверджено копією свідоцтва про народження а.с. 17).

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Красноармійськ Донецької області, РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 (підтверджено копією паспорта та довідкою а.с. 13,14).

Третя особа ОСОБА_3 у 2023 році отримала дохід у розмірі 218620,02 грн., у 2024 році - 50371,00 грн. (підтверджено довідкою з пенсійног офонду, форма ОК-5, а.с.8-11)

На теперішній час позивач ОСОБА_1 є студенткою 2 курсу факультету української й іноземної філології та мистецтвознавства Дніпровського національного університета імені Олеся Гончара, на денній формі навчання за рахунок бюджетного фінансування. Початок навчання - 04.09.2023 року, закінчення навчання 30.06.2027 року (підтверджено довідкою Дніпровського національного університета імені Олеся Гончара, копією студентського квитка - а.с. 7, 19).

У зв`язку з навчанням позивач потребує матеріальної підтримки з боку батька.

Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з матеріалів справи, позов заявлений повнолітньою ОСОБА_1 .

Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України визначено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Статтею 199 СК України закріплено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Пленум Верховного суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим матеріальної допомоги; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У судовому засіданні знайшли свою доведеність одночасне існування вищезазначених юридичних фактів. Так, по-перше, родинний зв`язок між сторонами по справі судом визначено за правилами, встановленими нормами глави 12 СК України; споріднення (батьківство) підтверджено свідоцтвом про народження. По-друге, ОСОБА_1 досягла повноліття, але її вік є меншим ніж 23 роки, а саме на дату виготовлення повного тексту судового рішення їй виповнилось повних вісімнадцять років. По-третє, відповідно до довідки, виданої Дніпровським національним університетом імені Олеся Гончара, позивач є студенткою 2 курсу факультету української й іноземної філології та мистецтвознавства, яка навчається за рахунок бюджетного фінансування, денна форма здобуття освіти. Початок навчання - 04.09.2023 року, закінчення навчання 30.06.2027 року. Вчетверте, судом встановлена потреба позивача в матеріальній допомозі з боку батька. З урахуванням того, що ОСОБА_1 здобуває професійну освіту, заняття проводяться щоденно, - суд погоджується, що позивач в зв`язку з продовженням, після досягнення повноліття, навчання має істотне обмеження заробляти кошти для власного забезпечення. Вп`яте, відповідач ОСОБА_2 має реальну можливість надавати допомогу повнолітній дитині, в зв`язку з здобуттям нею освіти.

Враховуючи сукупність вказаних юридичних фактів, суд встановив наявність обов`язку відповідача ОСОБА_2 утримувати свою доньку ОСОБА_1 , яка продовжує навчання за досягненням повноліття.

Визнаючи розмір аліментів суд керується наступним.

Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. З урахуваннями зазначеної в статті 200 СК України відсильної норми, суд, при визначені розміру аліментів враховує такі обставини: - стан здоров`я та матеріальне становище позивача та відповідача, як платника аліментів; - інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріальне становище відповідача суд визначає, виходячи з рівня його доходів, а також величини витрат, які здійснюються ним на утримання себе та членів своєї сім`ї. Судом під час розгляду справи встановлено, що відповідач 18.12.2024 року звільнений з роботи (Шахтоуправління «Покровське») (а.с.51-52), проте він має працездатний вік, відомостей щодо хворобливого стану, що могло б обмежувати його в зароблянні грошових коштів не встановлено.

Враховуючи в сукупності вищевказане, обов`язок суду розгляду справ в межах позовних вимог, - суд приходить до висновку про доцільність визначити розмір аліментів в розмірі 1/6 частки всіх видів доходу ОСОБА_2 щомісячно, що найкращим чином захистить інтереси ОСОБА_1 щодо потреби в матеріальних коштах, у зв`язку з навчанням та не призведе відповідача до скрутного матеріального становища.

Визнаючи час з якого мають бути присуджені аліменти, суд виходить з наступного. Згідно ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 СК України. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вхідного штампу позовна заява пред`явлена до суду 14.08.2024 року, тому саме з цієї дати підлягають стягненню присуджені аліменти.

Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд додатково звертає увагу, що відповідно до положення статті 199 СК України, право повнолітніх дітей на утримання невід`ємно пов`язане із навчанням, тому такі обставини як закінчення навчання, тимчасова перерва у навчанні, виключення з навчального закладу автоматично припиняють це право. Так, з довідки закладу освіти, а саме Дніпровського національного університета імені Олеся Гончара, копією студентського квитка вбачається, що позивач є студенткою 2 курсу факультету української й іноземної філології та мистецтвознавства, яка навчається за бюджетні кошти, денна форма здобуття освіти. Початок навчання - 04.09.2023 року, закінчення навчання 30.06.2027 року, тому строком до якого відповідач має надавати матеріальну підтримку повинно бути визначено саме 30.06.2027 року, але не більше ніж до досягнення 23 років..

Відповідно до ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до змісту п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що у справі заявлено до відшкодування витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

До суду першої інстанції позивач надав копію договору від 16.07.2024 року між Адвокатським бюро «Молчанової Наталії» та ОСОБА_1 про надання юридичних послуг № 03/07/24. За умовами зазначеного договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором (а.с.27-28).

06.08.2024 року Адвокатським бюро «Молчанової Наталії» та ОСОБА_1 підписано

Акт наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №04/07/2024, згідно якого Адвокатське бюро «Молчанової Наталії» надало, а ОСОБА_1

прийняла юридичні послуги відповідно до Договору № 03/07/24. Згідно акту, підлягає сплаті 15000,00 грн (а.с.26).

Відповідно розрахунку витрат на правничу допомогу по договору №03/07/24 від 16.07.2024 року, вартість послуг складається з: ознайомлення з документами 1500,00грн., складання позовної заяви 7500,00грн, формування та подання позовної заяви до суду 3000,00грн., представництво інтересів у суді першої інстанції 3000,00 грн (а.с.26 на звороті).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, відповідно до положень ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витратна адвоката,а і за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна позиція відображена в п.119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21

Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Тому виходячи із положень ч.3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатським об`єднанням роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів вважає, що зазначені позивачкою витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 15000,00 грн. є завищеними.

Зокрема суд звертає увагу, що справа стосується стягнення аліментів, тобто у справі незначної складності, а тому, підготовка документів для звернення до суду у рамках даної справи в суді першої інстанції не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, її доцільність, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 1500 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час подачі позову.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша компенсується за рахунок держави. Так, позивач ОСОБА_1 в силу Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати державного мита, тому судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_2 в дохід держави. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі ст. ст. 199, 200 СК України, керуючись ст. ст. 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 14 серпня 2024 року і до закінчення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23 років.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили, відповідно до ст. 273 ЦПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення суду 28.02.2025 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

- представник позивача: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 )

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ,

третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя А.С. Кузнєцова