Провадження № 2/161/1016/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді - Олексюка А.В.,

при секретарі - Новак Л.В.,

за участю позивачки - ОСОБА_1 ,

представниці позивачки - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

Керуючись ч. 6 ст. 259 ЦПК України, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку.

Свій позов обґрунтовує тим, що 04.09.2011 між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1175.

У шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На даний час рішенням Луцького міськрайонного суду від 25.10.2024 року у справі №161/17655/24 шлюб між сторонами розірвано.

Наказом Луцького міськрайонного суду від 01.10.2024 №161/17658/24 стягнуто аліменти на дітей з відповідача.

Вказує, що відповідач ухиляється від добровільної участі в утриманні позивачки, проте вона виховує двох їх спільних неповнолітніх дітей, з яких одна не досягла трирічного віку, позивачка позбавлена об?єктивної можливості працевлаштуватися, єдиним джерелом доходу, який вона отримує є лише щомісячна одноразова допомога при народженні 1-ї дитини, яка становить 860 (вісімсот шістдесят) гривень 00 копійок щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

А тому, через брак коштів на забезпечення власних базових потреб, вона потребує матеріальної допомоги відповідача до досягнення ОСОБА_5 трирічного віку.

Ухвалою суду від 21.11.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

06.12.2024 на адресу суду надійшов відзив, в якому відповідач зазначив, що він добровільно фінансово допомагає дітям. Оскільки вони ще проживають разом, він оплачує комунальні послуги, оплатив її лікування, що свідчить про матеріальну підтримку колишньої дружини. Зазначає, що оплачує готівковий кредит, а тому для нього аліменти на утримання дружини будуть фінансово обтяжливими, а тому просить відмовити в задоволенні позову.

Позивачка та її представниця позов підтримали, просили задовольнити, в судовому засіданні звернули увагу суду на платоспроможність відповідача.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 25.10.2024 року у справі №161/17655/24 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрований 04 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1175 розірвано (а.с.11-13).

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 (а.с.7-8).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 на даний момент знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує виплати від держави в розмірі 860 грн (а.с.9).

Згідно з ч.2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тлумачення частини другої статті 84 свідчить, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридичного значущого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині -матері незалежно від цієї обставини.

Згідно із ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із статті 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Як було встановлено судом, відповідач є батьком малолітньої дитини, яка проживає із матір`ю, позивач не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України.

Судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований.

Згідно з довідки Головного управління ДПС у Волинській області від 17.02.2025 №1491/5/03-20-12-02-05, заробітна плата з СП ТОВ «Модерн-Експо» ОСОБА_3 за ІІІ-ІV квартал 2024 року становила за липень - 83 986,04 грн, за серпень - 64 184,38 грн, за вересень - 64 714,24 грн, за жовтень - 95 881,59 грн, за листопад - 74 757,14 грн, за грудень - 60 211,96 грн.

Крім того, згідно судового наказу Луцького міськрайонного суду від 01.10.2024 №161/17658/24, з ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь стягувача ОСОБА_1 на утримання дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 24 вересня 2024 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 14).

Оцінюючи доводи відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, суд зауважує наступне.

Відповідач ОСОБА_3 є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, стабільно отримує заробітну плату, інших осіб на утриманні немає, матеріали справи не містять відомостей щодо незадовільного стану його здоров`я, скрутного матеріального становища або інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру стягуваних аліментів. Водночас, ОСОБА_1 позбавлена такої можливості, оскільки знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, на її утриманні знаходиться малолітня дитинна, яка проживає разом з нею, що потребує значно більшого часу, зусиль та фінансових затрат, а як наслідок, необхідність повноцінно себе утримувати.

Відтак, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 в даному випадку, спроможний надати матеріальну допомогу позивачці на належному рівні, адже батько (чоловік) зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів з метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку своєї дитини, яка проживає з дружиною.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Визначаючи розмір аліментів на утримання позивачки, суд враховує, що вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, а тому не отримує дохід, а також те, що даний вид аліментних зобов`язань не буде перевищувати 70 відсотків відрахувань із доходів відповідача та є короткотривалим, і призначається лише до досягнення дитиною трирічного віку. Тому, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання, як дружини, з якою проживає малолітня дитина в розмір аліментів на дружину у розмірі 1/11 частки заробітку, що буде розумним, достатнім та справедливим.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з огляду на те що обидві сторони звільнені від їх оплати.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 27, 77, 81, 263-265, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 79, 80, 84 Сімейного кодексу України суд-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина у розмірі 1/11 (однієї одинадцятої) частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 19 листопада 2024 року до досягнення меншою дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 26.02.2025.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк