РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 572/1836/22
Провадження № 22-з/4815/18/25
Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді : Гордійчук С.О.,
суддів: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.,
секретар судового засідання : Хлуд І.П.
учасники справи:
відповідач: ФОП ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне клопотання представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 адвоката Наїдка Л.В. про ухвалення додаткового рішення у справі № 572/1836/22,
У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.
Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 13 вересня 2024 року у задоволені позову відмовлено.

09.10.2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Шипіцин О.В. на рішення суду подав апеляційну скаргу.

02.12.2024 року представник відповідача фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 адвокат Наїдка Л.В. подав відзив на апеляційну скаргу, одночасно просив суд стягнути з апелянта понесені відповідачем витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 50000 грн.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 06 лютого 2025 року рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 13 вересня 2024 року залишено без змін.

10 лютого 2025 року до суду надійшла заява від представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 адвоката Наїдка Л.В. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 50 000 грн.

За частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи заяви, апеляційний суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 додатку № 2 від 20.11.2024 року до Договору про надання правничої допомоги № 11/08-22/1 від 11.08.2022 року, укладеної між Адвокатським об`єднанням «Унілекс» в особі заступника керуючого партнера Демченка К.М. та ОСОБА_2 сторони домовились: «Розмір винагороди за надання правничої допомоги Клієнту під час розгляду Рівненським апеляційним судом справи №572/1836/22 (аналіз апеляційної скарги; надання консультацій; підготовка відзиву по даній справі; участь адвокатів в судових засіданнях; інші дії) становить 50 000 гривень».

Станом на дату подання заяви, ОСОБА_2 фактично не сплачено АО «Унілекс» за надані послуги/правничу професійну допомогу, оскільки акт приймання передачі підписано лише 06.02.2025 року.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 270 ЦПК України.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, у тому числі, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

Згідно з статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що у суді апеляційної інстанції представник відповідача адвокат Наїдко Л.В. подав лише відзив на апеляційну скаргу та брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції яке тривало 40 хвилин.

Окрім цього, як вбачається з акту приймання-передачі наданих послуг на стадії апеляційного оскарження від 06 лютого 2025 року, адвокатом в апеляційній інстанції були надані такі послуги: аналіз апеляційної скарги; надання консультацій; складання відзиву по даній справі; написання заяви про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції; особиста участь представника в судовому засіданні.

Апеляційний суд акцентує увагу на тому, що такі послуги як проведення аналізу апеляційної скарги, консультування клієнта, підготовка відзиву на апеляційну скаргу фактично дублюють одна одну, є подібними та зводяться до єдиної дії - формування правової позиції для подання відзиву на апеляційну скаргу. Отже, правнича допомога адвоката полягала у складанні відзиву на апеляційну скаргу, з використанням незначної кількісті нормативно-правових актів, стосовно яких існує судова практика.

Окрім цього, не зазначено обрахунку винагороди за кількість часу, який було витрачено адвокатом на надання кожної послуги окремо.

З огляду на викладене, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі та відсутність у тексті додатку до договору про надання правової допомоги умов щодо форми і порядку обчислення винагороди, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом заявнику послуг (підготовка відзиву на апеляційну скаргу та участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції), колегія суддів вважає, що заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції підлягає задоволенню частково на суму 5000,00 грн., що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Таким чином, оскільки постановою Рівненського апеляційного суду апеляційну скаргу залишено без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, однак не вирішено питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, то наявні підстави для ухвалення додаткової постанови у цій справі та часткового задоволення заяви представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 адвоката Наїдка Л.В.

Керуючись статтями 141, 270, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 адвоката Наїдка Л.В. про відшкодування судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 5000,00 грн. витрат понесених ним на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 27 лютого 2025 року.

Головуючий суддя: Гордійчук С.О.

Судді: Боймиструк С.В.

Ковальчук Н.М.