УХВАЛА

03 березня 2025 року

м. Київ

справа № 177/437/24

провадження № 61-1801ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2024 року

та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 січня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» про скасування наказу та стягнення недоотриманої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» (далі - АТ «МР Банк»), в якому просив: визнати незаконними і скасувати наказ АТ «МР Банк» «Про скасування виплат додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат» від 25 березня 2022 року № 80/л та наказ «Про скасування дії всіх нормативних документів банку або окремих пунктів, які встановлюють додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та/або компенсаційні виплати» від 01 квітня 2022 року № 2/лк, у частині, що стосується позивача; стягнути з АТ «МР Банк» на користь ОСОБА_1 недоотриману заробітну плату за період з 01 березня 2022 року по 14 червня 2022 року у розмірі 29 018, 18 грн; визнати незаконним та скасувати наказ АТ «МР БАНК» від 10 червня 2022 року № 427/ЛК про звільнення ОСОБА_1 з посади головного юрисконсульта управління проблемних активів та судового захисту АТ «МР Банк»; поновити ОСОБА_1 на посаді головного юрисконсульта управління проблемних активів та судового захисту АТ «МР Банк»; стягнути з АТ «МР Банк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 15 червня 2022 року до дня ухвалення судового рішення.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «МР Банк» про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та недоотриманої заробітної плати, у частині вимог про: визнання незаконним та скасування наказу АТ «МР БАНК» від 10 червня 2022 року № 427/лк про звільнення ОСОБА_1 з посади головного юрисконсульта управління проблемних активів та судового захисту АТ «МР Банк»; поновлення ОСОБА_1 на посаді головного юрисконсульта управління проблемних активів та судового захисту АТ «МР Банк»; стягнення з АТ «МР Банк» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 15 червня 2022 року до дня ухвалення судового рішення.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «МР Банк» про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та недоотриманої заробітної плати в частині: скасування наказу АТ «МР Банк» «Про скасування виплат додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат» від 25 березня 2022 року № 80/л та наказу «Про скасування дії всіх нормативних документів банку або окремих пунктів, які встановлюють додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та/або компенсаційні виплати» від 01 квітня 2022 року № 2/лк, у частині, що стосується позивача; стягнення з АТ «МР Банк» на користь ОСОБА_1 недоотриманої заробітної плати за період з 01 березня 2022 року по 14 червня 2022 року у розмірі 29 018,18 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 травня 2024 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року про відмову у відкритті провадження залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2024 року у відкритті касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1

до АТ «МР банк» про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та недоотриманої заробітної плати відмовлено (провадження № 61-9071ск24).

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2024 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду

від 08 січня 2025 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

до АТ «МР банк» про скасування наказу та стягнення недоотриманої заробітної плати відмовлено.

У лютому 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 січня 2025 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки сформована у системі «Електронний суд»

13 лютого 2025 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 лютого 2025 року справу призначено судді-доповідачеві - Лідовцю Р. А.; судді, які входять до складу колегії: Гулейков І. Ю., Луспеник Д. Д.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 лютого 2025 року задоволено заяву судді Гулейкова І. Ю.

про самовідвід. Касаційну скаргу передано для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу від 27 лютого 2025 року справу призначено судді-доповідачеві - Лідовцю Р. А.; судді, які входять до складу колегії: Колмієць Г. В., Луспеник Д. Д.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови Дніпровського апеляційного суду від 08 січня 2025 року складено 13 січня 2025 року, забезпечено надання загального доступу у Єдиному державному реєстрі судових рішень 15 січня 2025 року.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Касаційну скаргу подано на 31 день. Разом із цим, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Зважаючи на те, що визначений частиною другою статті 390 ЦПК України процесуальний строк пропущено лише на один день, а також враховуючи те. що надання загального доступу до оскаржуваного рішення надано 15 січня 2025 року, враховуючи співмірність тривалості такого пропуску із правом заявника на касаційне оскарження судового рішення, пропущений процесуальний строк слід поновити.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначеного судового рішення вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку

на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» про скасування наказу та стягнення недоотриманої заробітної плати, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 січня 2025 року.

Витребувати з Криворізького районного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 177/437/24.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 02 квітня 2025 року.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник