Справа №464/6738/24
пр № 2/464/621/25
У Х В А Л А

03 березня 2025 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова у складі судді Тімченко О.В., розглянувши заяву представника відповідача - адвоката Гаталяка М.Я. про відвід судді у цивільній справі № 464/6738/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,

у с т а н о в и в :

Позивач звернулась до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою у порядку цивільного судочинства, в якій просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова про стягнення аліментів від 21 грудня 2023 року у справі № 464/7432/23, з твердої грошової суми у розмірі 3000 грн на частку від заробітку (доходу) батька дитини - стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільних малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з набранням рішенням у цій справі законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено суддю Тімченко О.В.

Ухвалою судді від 22 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою судді від 19 грудня 2024 року відмовлено відповідачеві у розгляді справи в порядку загального позовного провадження та постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Справа перебуває на стадії судового розгляду.

Адвокатом Гаталяком М.Я., як представником відповідача, з яким останнім укладено договір про надання правової (правничої) допомоги 22 листопада 2023 року, подано заяву від 31.10.2024 про зупинення провадження у справі, у задоволенні якої ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання було відмовлено, а 28.02.2025 після переходу до вступного слова представника відповідача останнім заявлено заяву про відвід, письмовий виклад якої подано Електронним судом 03.03.2025.

У судовому засіданні представник заявника подану ним заяву про відвід підтримав. Ствердив, що суддею порушуються вимоги цивільного процесуального законодавства, у тому числі на користь позивача, що має наслідком відведення судді від участі у справі.

Представник позивача - адвокат Столяр О.М. заперечила заяву про відвід з мотивів безпідставності та необгрунтованості, про що подала заяву та просить вирішувати відвід за її відсутності.

Вирішуючи ініційований відвід, суд дійшов наступного.

Відповідно ч.ч.1, 3 до ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 цього Кодексу, такому судді не може бути заявлений відвід; якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відтак з урахуванням, що заява про відвід судді надійшла до суду в день судового засідання, тобто пізніше ніж за три робочі дні, питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Так перелік підстав відводу (самовідводу) судді визначено ст.36 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При застосуванні норм права у порядку ч.4 ст.263 ЦПК України суд ураховує постанову Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 2-5151/09, де сформульовано правовий висновок про те, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Belukha v. Ukraine, № 33949/02, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року). У кожній окремій справі необхідно вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (Pullar v. United Kingdom, № 22399/93, ЄСПЛ, від 10 червня 1996 року, § 38).

Відвід мотивований допущенням суддею процесуальних порушень, а саме: незупиненням провадження у справі, ненаданням часу для підготовки заперечень на позов та подання доказів, перефразуванням його запитання.

Надаючи оцінку заяві про відвід, суд ураховує положення ч.5 ст.12, ч.2 ст.214 ЦПК України, за якими, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, керує ходом судового процесу, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків; головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Як визначено ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене прийняття суддею будь-яких рішень при розгляді цивільної справи є його прямим обов`язком, а незгода заявника з такими не зумовлює відвід судді.

Подання представником відповідача заяви про відвід судді перед його вступним словом вочевидь не узгоджується із положеннями ст.39 ЦПК України та розцінюється як намагання досягти бажаного результату розгляду справи.

Заявлення відводу судді не може використовуватись для здійснення тиску на суддю з метою прийняття ним потрібного судового рішення. Незгода учасника судового процесу у справі з процесуальними рішеннями/діями не може бути приводом до ініціювання відводу з підстав упередженості і є порушенням положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.126, 129 Конституції України, ч.ч.1, 3 ст.6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Саме по собі заявлення відводу без належного обґрунтування не є безумовною підставою для його задоволення.

З урахуванням установленого у своїй сукупності та зважаючи на те, що наведені заявником аргументи не підтверджені фактичними даними, а є лише суб`єктивним вираженням ним наведених обставин, а також з огляду на відсутність будь-яких доказів, що вказували б на заінтересованість, упередженість та необ`єктивність судді при розгляді справи, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заяви про відвід судді.

За відсутності підстав, передбачених ст.36 ЦПК України, суд не вправі задовольняти необґрунтовану заяву про відвід, оскільки таке суперечитиме основним засадам цивільного процесуального законодавства, вимогам, встановленим Законом України «Про судоустрій і статус суддів» та Кодексом суддівської етики.

Керуючись ст.ст.258-260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

відмовити у задоволенні заяви про відвід судді.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО