Справа №755/2709/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Козленко Г.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до держави України в особі: Дніпровського районного суду м. Києва, Дарницького районного суду м. Києва, Деснянського районного суду м. Києва, Київської міської прокуратури, Територіального управління Державного бюро розслідувань, третя особа: Лівобережне об`єднання управління Пенсійного фонду України в місті Києві про стягнення завданої майнової шкоди незаконними діями чи бездіяльністю службових осіб,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів в якому просить:

- визнати дії чи бездіяльність службових осіб Відповідача-1, Відповідача-2, Відповідача-3, Відповідача-4, Відповідача-5 протиправними та стягнути за них з Державного бюджету України солідарно на користь позивача ОСОБА_1 завдану шкоду у розмірі 621 384 (шістсот двадцять одну тисячу триста вісімдесят чотири) грн. невиплаченої пенсії за минулих 68 місяців.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив та вважає, що шляхом підробки офіційних документів, що являється складом злочину, іншим зловживанням владою і службовим становищем за заколотом службових осіб, що теж, вважає, складом злочину, йому в липні 2015 року протиправно зменшено розмір пенсії за віком на 9138 грн, що призвело до призначення пенсії в розмірі 2 217,45 грн замість 11 355,45 грн щомісячно, тобто протягом минулих 67 місяців протиправно недоплатили пенсії в розмірі: 68 місяців х 9138 грн =621 384 грн. Відзначив, що за порушення його пенсійних прав, а саме: за вимогами ухвали, постановленої 11.04.2019 слідчим суддею Відповідача-1 ОСОБА_21 у справі №753/3630/19, вирішено розпочати досудове розслідування кримінального правопорушення, вчиненого начальником Дарницького відділення Лівобережного об`єднаного управління ПФУ в м.Києві ОСОБА_17 та його заступником ОСОБА_18, заступником начальника ГУ ПФУ в м. Києві ОСОБА_19, суддею Відповідача-2 ОСОБА_20, суддями Шостого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, суддями Касаційного адміністративного суду Верховного Суду ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, слідчим суддею Оболонського районного суду м.Києва ОСОБА_28, слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_10 за ознаками складу злочинів, передбачених ст.ст.26-30, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.375 КК України. В подальшому, позивач зазначив, що за інше порушення його пенсійних прав, за вимогами ухвали, постановленої 09.01.2019 слідчим суддею Відповідача-2 ОСОБА_29 у справі №753/24940/18, вирішено розпочати досудове розслідування кримінального правопорушення, на його думку, вчиненого колишнім начальником СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3, слідчим цього СВ ОСОБА_4, прокурорами Відповідача-4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_30, ОСОБА_9, слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_10 за ознаками складу злочинів, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366 КК України. За інше порушення його пенсійних прав, за вимогами ухвали, постановленої 12.08.2019 слідчим суддею Відповідача-3 ОСОБА_31 у справі 3753/3400/19, вирішено розпочати досудове розслідування кримінального правопорушення, вчиненого, на думку позивача, за заколотом колишнім начальником СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3, слідчим суддею Відповідача-2 ОСОБА_12, заступником керівника Відповідача-4 ОСОБА_13, В.о. голови Відповідача-1 ОСОБА_16 за ознаками складу злочинів, передбачених ст.ст.26-30, ч.2 ст.364, ч.2 ст.367, ч.3 ст.382 КК України. Також позивач в обґрунтування позову вказав, що за інше порушення його пенсійних прав, за вимогами ухвали, постановленою 24.09.2020 слідчим суддею Відповідача-1 ОСОБА_32 у справі №753/16355/19, вирішено розпочати досудове розслідування кримінального правопорушення, вчиненого колишнім начальником СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3, заступником керівника Відповідача-4 ОСОБА_13, заступником начальника Першого СВ Відповідача-5 ОСОБА_33, суддею Відповідача-3 ОСОБА_31 за ознаками складу злочинів, передбачених ст.ст.26-30, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.3 ст.382, ч.2 ст.375 КК України. Позивач відзначив, що будь-якого досудового розслідування за вимогами вищезазначених ухвал не відбулося, а умисне невиконання цих ухвал, вважає складом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, та завдало шкоду його охоронюваним законом правам, свободам і інтересам у розмірі 760 815,15 грн. Крім того, службові особи Відповідача-4 зобов`язані були передати матеріали цих кримінальних проваджень за підслідністю службовим особам Відповідача-5 для продовження досудового розслідування, а службові особи Відповідача-5, в свою чергу, вважає, зобов`язані були продовжити проведення досудового розслідування відповідних кримінальних проваджень, яких службові особи Відповідача-4 мали порушити за вимогами вищезазначених ухвал, але за заколотом із службовими особами Відповідача-1, Відповідача-2, Відповідача-3, Відповідача-4, службові особи Відповідача-5 не здійснили будь-яких слідчих дій, не вручили позивачу будь-яких повідомлень і викликів, що загалом призвело до зменшення йому, ОСОБА_1 , виплат пенсії за минулих 67 місяців на суму 760 815,15 грн.

Отже, позивач, вважає, що:

Відповідач-1 Держави Україна в особі Дніпровського районного суду м. Києва не забезпечив виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 11.04.2019 у справі №753/3630/19 та ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 24.09.2020 у справі №753/16355/19 та не здійснив контроль виконання цих двох судових рішень, що порушило його законні права, свободи та інтереси та завдало шкоду;

Відповідач-2 Держави Україна в особі Дарницького районного суду м. Києва протиправно не забезпечив виконання ухвали Дарницького районний суд м. Києва від 09.01.2019 у справі №753/24940/18 та не здійснив контроль за виконанням цього судового рішення, що порушило його законні права, свободи та інтереси та завдало шкоди;

Відповідач-3 Держави Україна в особі Деснянського районного суду м. Києва протиправно не забезпечив виконання ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 12.08.2019 у справі №753/3400/19 та не здійснив контроль за виконанням цього судового рішення, що порушило його законні права, свободи та інтереси та завдало шкоди;

Відповідач-4 протиправно не вніс до ЄРДР відповідні відомості за вимогами вищезазначених ухвал; зловмисно не вручив витяги із ЄРДР про виконання цих чотирьох судових рішень. Крім того, протиправно не визначив підслідність всіх чотирьох кримінальних проваджень, а якщо визначив підслідність цих чотирьох кримінальних проваджень, то, вважає, приховав протиправно від позивача інформацію про визначення підслідності, протиправно не розпочав цих досудових розслідувань, не забезпечив відшкодування, завданої шкоди. Позивач припускає. Що Відповідач-5 отримав від Відповідача-4 матеріали цих чотирьох кримінальних проваджень, але за заколотом із Відповідачем-1, Відповідачем-2, Відповідачем-3 і Відповідачем-4 протиправно приховав від позивача інформацію і не провів будь-яких слідчих дій.

Також в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив та вважає, що постановою, ухваленою 17.02.2017 суддею Відповідача-2 ОСОБА_20 у адміністративній справі №753/10862/16-а завдяки підробки офіційних документів та іншого зловживання владою та службовим становищем - йому було протиправно відмовлено в перегляді розміру пенсії за віком. В подальшому, на думку позивача, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі суддів ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, 01.08.2017 протиправно залишила зазначену постанову без змін теж завдяки підробки офіційних документів цієї адміністративної справи та іншого зловживання владою і службовим становищем. Надалі, позивач вважає, що колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_27 12.06.2018 протиправно залишила без змін вищезазначені постанови завдяки підробки офіційних документів цієї адміністративної справи та іншого зловживання владою і службовим становищем. На думку позивача, службові особи відповідачів по справі протиправно порушили його охоронювані законом права, свободи та інтереси заради того, щоб протиправно заблокувати перегляд за нововиявленими і винятковими обставинами зазначені постанови.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2021 року по справі №755/2709/21 визначено Солом`янський районний суд м. Києва судом, який забезпечить розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі: Дніпровського районного суду м. Києва, Дарницького районного суду м. Києва, Деснянського районного суду м. Києва, Прокуратури м. Києва, Територіального управління Державного бюро розслідувань, третя особа: Лівобережне об`єднання управління Пенсійного фонду України в місті Києві про стягнення завданої майнової шкоди незаконними діями чи бездіяльністю службових осіб.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 березня 2021 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі: Дніпровського районного суду м. Києва, Дарницького районного суду м. Києва, Деснянського районного суду м. Києва, Прокуратури м. Києва, Територіального управління Державного бюро розслідувань, третя особа: Лівобережне об`єднання управління Пенсійного фонду України в місті Києві про стягнення завданої майнової шкоди незаконними діями чи бездіяльністю службових осіб.

Відповідачем-1 Дніпровським районним судом м. Києва у справі суду було подано відзив на позов, де останній просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, при цьому зазначає, що як вбачається із тексту ухвали суду від 11.04.2019 року, час проголошення повного тексту ухвали визначено 17.00 год. 15.04.2019 року. Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України. Зазначене свідчить про набрання ухвалою законної сили 15.04.2019. Того ж дня, вказану ухвалу суду звернуто до виконання, а отже, судом виконано припис ст.535 КПК України. Також ухвала суду від 24.09.2020 року набрала законної сили в день постановлення та була звернута до виконання 24.09.2020 року. З вищевикладеного вбачається, що відповідачем здійснено всі необхідні заходи для направлення на виконання копій ухвал суду по справі №753/3630/19 та №753/16355/19, що свідчить про виконання судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Крім того, у відзиві зазначено, що втручання в процесуальну діяльність прокурора або слідчих осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Зазначено, що Дніпровський районний суд м. Києва діяв у межах повноважень та відповідно до норм чинного законодавства України, а відтак в його діях не вбачається ознак протиправності, яка б спричинила настання негативних наслідків для позивача.

Відповідачем-4 Київською міською прокуратурою по справі направлено відзив на позовну заяву до суду, де відповідач вважає, що позов не підлягає задоволенню, так як сам факт зобов`язання ухвалою суду внести відповідні відомості до ДРДР та факти зобов`язання органу досудового розслідування ухвалою слідчого судді розглянути відповідні клопотання заявника не свідчать про протиправність дій та завдання шкоди позивачу, враховуючи, що права та інтереси позивача було поновлено. Отже, наведені ухвали слідчих суддів у відповідності до визначення ст.77 ЦПК України належності доказів, не містять інформації про порушення прав в контексті підстав та предмету позову, а зазначають про дотримання засад змагальності та визначає заходи дотримання прав учасників кримінального провадження. Зазначено, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами неправомірність дій чи бездіяльності Київської міської прокуратури, наявність майнової шкоди, яка, на думку позивача, завдана йому незаконними рішеннями, діями і бездіяльністю Київської міської прокуратури майнової шкоди та причинний зв`язок між незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю Київської міської прокуратури. Додані до позову документи не встановлюють неправомірність дій або бездіяльність прокуратури, не встановлюють наявність моральної шкоди у позивача і не свідчать про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями або бездіяльністю Київської міської прокуратури та настанням шкоди. Таким чином, протиправність діяння за доводами даної позовної заяви не доведена та не може бути встановлена у цивільному судочинстві за вказаних обставин. Вимоги ОСОБА_1 у вказаних кримінальних провадженнях були задоволені слідчими суддями районних судів м. Києва в поряду судового контролю та на виконання вказаних ухвал місцевою прокуратурою розглянуто клопотання ОСОБА_1 та останньому 12.10.2020 надано відповідь та внесено до ЄРДР за №0001953 за заявою ОСОБА_1 про злочин, що свідчить про дотримання учасниками кримінального провадження вимог КПК України, та виключає спричинення майнової шкоди внаслідок недотримання процесуальних прав учасника кримінального провадження.

Відповідачем-5 Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань у поданому до суду відзиві на позовну заяву зазначено, що до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті з Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві 20.09.2019 за підслідністю направлено кримінальне провадження №0007980 від 11.09.2018 за ч.1 ст.367 (статті чинна до 01.07.2020) КК України. Першим слідчим відділом ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0007980 від 11.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. 05.11.2019 слідчим Першого слідчого відділу ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві постановив: «Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007980 від 11.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, закрити у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування у кримінальному провадженні». 05.11.2019 вихідний №21841/02-2019 вих, ОСОБА_1 направлено супровідним листом постанова про закриття кримінального провадження №0007980. Отже, позивачем не доведено незаконність рішень, дій чи бездіяльності Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві та причинний зв`язок між незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю ТУ Державного бюро розслідувань, а тому відповідач просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Інші відповідачі по справі та третя особа, будучи повідомленими належним чином про розгляд справи у спрощеному провадженні, не скористались своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з ч.ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17.02.2017 року по справі №753/10862/16-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, ГУПФ України в м. Києві, заступника начальника Дарницького відділу Лівобережного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ОСОБА_18 про визнання не чинним рішення, зобов`язання прийняти рішення, вчинити певні дії, стягнення шкоди завданої незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єктів владних повноважень, встановлення відсутності компетенції, повноважень суб`єктів владних повноважень відмовлено (а.с.10).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2017 (вступна та резолютивна частина) по справі №753/10862/16-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року залишено без змін (а.с.11).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року по справі №753/10862/16-а касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 17.02.2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2017 залишено без змін (а.с.12).

Так, 19.12.2018 позивач по справі ОСОБА_1 звертався до уповноваженого слідчого СВ Дарницького РУ ГУНП у м. Києві із заявою про злочин, де просив протягом 24 годин внести відповідні відомості до ЄРДР і передати за підслідністю до Державного бюро розслідувань для подальшого досудового розслідування кримінального правопорушення, вчиненого за змовоб (заколотом) між ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_46 і ОСОБА_45, а саме: за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366 КК України (а.с.19-20).

В подальшому, 20.12.2018 до Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 було подано скаргу на бездіяльність уповноваженого слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві, допущеної при розгляді заяви про злочин (а.с.21-22).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 січня 2019 року по справі №753/24940/18 скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано бездіяльність уповноваженого слідчого СВ Дарницького управління поліції в м. Києві щодо невнесення відомостей ЄРДР за заявою ОСОБА_1 від 19.12.2018 незаконною, в решті вимог відмовлено. Зобов`язано уповноваженого слідчого СВ Дарницького управління поліції ГУНП в м.Києві внести до єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості за заявою ОСОБА_1 від 19.12.2018 року щодо вчинення посадовими особами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364; ч.1 ст.365; ч.1 ст.366 КК України і невідкладно розпочати досудове розслідування в порядку ст.214 КПК України. Ухвала оскарженню не підлягає (а.с.23).

12 лютого 2019 року позивач по справі ОСОБА_1 звертався до уповноваженого слідчого СВ Дарницького РУ ГУНП у м. Києві із заявою про кримінальне правопорушення, вчиненого службовими особами пенсійних і судових органів, з підстав завдання йому матеріальної шкоди, що станом на лютий 2019 року становило 392 934 грн, а саме за протиправне заниження протягом 43 місяців пенсії на 9138 грн щомісячно, та щодо завдання моральної шкоди (а.с.13-14).

В подальшому, 18 лютого 2019 року ОСОБА_1 до Дарницького районного суду м. Києва було подано скаргу на бездіяльність уповноваженого слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві та прокурора Київської місцевої прокуратури №2 (а.с.15-16), за результатами розгляду якої, ухвалою (резолютивна частина) слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року зобов`язано уповноважену особу (слідчого) Дарницького УП ГУ НП в м. Києві вчинити дію передбачену ст.214 КПК України (після подання заяви/повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування) за заявою ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення від 12.02.2019 (отримано УП 12.02.2019) в строки визначені ст.214 вказаного Кодексу та з урахуванням положень ст.28 КПК України. Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України. Визначено час проголошення повного тексту ухвали - 17.00 год. 15.04.2019 (а.с.17).

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2019 року по справі №753/3630/19 виправлено описку в ухвалі слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11.04.2019 (провадження №1-кв/755/2429/19) у провадженні за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та замість «…за ознаками складу злочинів передбачених ст.ст.36-30, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.375 КК України…», уважати дійсним «..за ознаками складу злочинів передбачених ст.ст.26-30, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.375 КК України…» (а.с.18).

27 травня 2019 року ОСОБА_1 звертався до уповноваженого слідчого СВ Дарницького РУ ГУНП у м. Києві, прокурора Київської місцевої прокуратури №2 із заявою про злочин, де просив невідкладно, але не пізніше 24 годин внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та, серед іншого, приступити до розслідування шляхом визначення підслідності справи слідчим Державного бюро розслідувань для досудового розслідування кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_39, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49 за ознаками злочину, передбаченого ст.ст.26-30, ч.2 ст.364, ч.2 ст.367, ч.3 ст.382 КК України, а саме: зловживання владою або службовим становищем (а.с.24). 30.05.2019 позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноваженого слідчого СВ Дарницького РУ ГУНП у м. Києві, прокурора Київської місцевої прокуратури №2 (а.с.25-27). За наслідками розгляду зазначеної скарги, ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року по справі №753/10788/19 зобов`язано уповноважену особу Дарницького УП ГУ НП в м. Києві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_16 за ст.ст.26-30, 364 ч.2, 367 ч.2, 382 ч.3 КК України за заявою ОСОБА_1 від 27.05.2019, яка зареєстрована за вх.№Б-2413, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Зобов`язано уповноважену службову особу Київської місцевої прокуратури №2 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_16 за ст.ст.26-30, 364 ч.2, 367 ч.2, 382 ч.3 КК України за заявою ОСОБА_1 від 27.05.2019, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Відмовлено в задоволенні скарги в частині зазначення про визнання протиправною бездіяльність уповноваженого слідчого та прокурора та зобов`язання слідчого, прокурора вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого. Ухвала оскарженню не підлягає (а.с.28).

13 серпня 2019 року ОСОБА_1 звертався до уповноваженого слідчого СВ Дарницького РУ ГУНП у м. Києві, прокурора Київської місцевої прокуратури №2 із заявою про злочин організованої групи (а.с.29), а в подальшому зі скаргою до Дарницького районного суду м. Києва на систематичну бездіяльність уповноваженого слідчого СВ Дарницького РУ ГУНП у м. Києві, прокурора Київської місцевої прокуратури №2 про ухилення від дотримання ними норм закону, встановлених за ст.ст.55-57, 111,112, 214 КПК України, тобто яка полягає у невнесенні ними відомостей до ЄРДР, а також у не здійсненні інших процесуальних дій (а.с.30-32).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.09.2020 по справі №753/16355/19 зобов`язано слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві виконати вимоги передбачені ст.214 КПК України, за заявою ОСОБА_1 від 13.08.2019 року/зареєстрована за №Б-3792 від 13.08.2019 року/ та розпочати досудове розслідування про що інформувати заявника. Зобов`язано прокурора Київської місцевої прокуратури №2 виконати вимоги, передбачені ст.214 КПК України, за заявою ОСОБА_1 від 13.08.2019 року/зареєстрована за №792/вих.19 від 13.08.2019 року/ та розпочати досудове розслідування про що інформувати заявника. Ухвала оскарженню не підлягає (а.с.33).

05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звертався до Київської місцевої прокуратури №2, Дніпровського районного суду м.Києва про виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 24.09.2020 (а.с.34).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.11.2020 по справі №755/15332/20 скаргу ОСОБА_1 (а.с. 36) на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №4, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк задоволено. Зобов`язано уповноважену особу Київської місцевої прокуратури №4 розглянути клопотання ОСОБА_1 від 03 жовтня 2020 року. Ухвала оскарженню не підлягає (а.с.37). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.11.2020 по справі №755/15332/20 виправлено описку, допущену в усьому тексті ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 03 листопада 2020 року, та вважати вірним найменування органу, бездіяльність якого оскаржується - Київська місцева прокуратура №2 (а.с.38).

В подальшому, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 листопада 2020 року по справі №753/17350/20 скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано уповноваженого прокурора Київської місцевої прокуратури №2 розглянути клопотання ОСОБА_1 від 03.10.2020 у триденний строк з дня отримання копії ухвали з отриманням вимог статті 220 КПК України. В іншій частині скарги було відмовлено. Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає безумовному виконанню (а.с.39).

Також матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 до Дніпровського районного суду м. Києва, зареєстровану 17.11.2020, про службове розслідування та передачу матеріалів перевірки прокурору Спеціалізованої антикорупційної прокуратури для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_50, ОСОБА_51, можливо інших посадових осіб ДнРС і службових осіб апарату ДнРС (а.с.40), заяву ОСОБА_1 до Дніпровського районного суду м. Києва, зареєстровану 11.12.2020, про службове розслідування протиправного блокування службовими особами апарату ДнРС звернення до виконання судового рішення по справах №753/16355/19, №753/15332/20 (а.с.41).

В ході розгляду справи Відповідачем-1 було додано до відзиву засвідчену копію супровідного листа від 15.04.2019 про направлення копії ухвали суду від 11.04.2019 для відома та виконання, адресованого начальнику Дарницького управління поліції ГУ НП України в м. Києві; засвідчену копію ухвали суду від 23.04.2019 про направлення копії ухвали від 11.04.2019 та від 22.04.2019 для відома та виконання (яка згідно вхідного штемпелю була отримана Дарницьким УП ГУНП у м. Києві 26.04.2019); засвідчену копію супровідного листа про направлення копії ухвали суду від 24.09.2020 Керівнику Київської місцевої прокуратури №2, яка була отримана останнім 08.10.2020 (свідчить відмітка про отримання зі штемпелем Київської місцевої прокуратури); засвідчену копію супровідного листа вих.№753/16355/19/24393/2020 від 24.09.2020) про направлення ухвали суду від 24.09.2020 Дарницькому УП ГУ НП України в м. Києві ( з доказами направлення останньому, про що свідчить список №5076 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих).

Згідно довідки Київської міської прокуратури від 30.06.2021 перевіркою бази СЕД (Системи електронного документообігу), встановлено, що клопотання від ОСОБА_1 від 03.10.2020 та до теперішнього часу (клопотання, заява, звернення) на адресу Київської місцевої прокуратури №4 та Дніпровської окружної прокуратури м. Києва не надходило.

Також матеріали справи містять Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (номер кримінального провадження №0001953) із датою реєстрації провадження(виділення матеріалів досудового розслідування) 16.03.2019, де вбачається дата надходження заяви ОСОБА_1 15.03.2019, правова кваліфікація кримінального правопорушення ст. 375 ч. 2 КК України. Наслідки розслідування кримінального правопорушення - закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України 29.09.2019;

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (номер кримінального провадження №0003606) із датою реєстрації провадження(виділення матеріалів досудового розслідування) 21.04.2018, де вбачається дата надходження заяви ОСОБА_1 20.04.2018, правова кваліфікація кримінального правопорушення ст. 163 ч. 1 КК України (чинна до 01.07.2020). Наслідки розслідування кримінального правопорушення - закрито на підставі абзац 14 ч.1 ст.284 КПК України 20.04.2019.

У відповідності до положень ст.ст. 13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади та місцевого самоврядування визначені ст. ст. 1173-1176 ЦК України.

Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди.

Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Оскільки для наявності зобов`язання з відшкодування шкоди відповідно до статті 1173 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її завдана та причинний зв`язок між його діями та шкодою, ці обставини підлягають доказуванню на загальних підставах та відповідно до статей 12, 81 ЦПК України є обов`язком позивача.

Отже, обов`язковою умовою відшкодування заподіяних збитків та майнової шкоди є порушення прав особи внаслідок незаконних дій або бездіяльності та наявність реального збитку та шкоди.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою.

Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. Так, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 14.04.2020 по справі №925/1196/18 зазначила, що ст.ст. 1173, 1174 ЦК України є спеціальними й передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою.

Втім цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків. Доведення факту наявності збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки і завдала шкоди, а отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями ( бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, особою, відповідальною перед потерпілим за шкоду, завдану органами державної влади, їх посадовими та службовими особами, відповідно до наведених вище положень ЦК України, та належним відповідачем у справі є держава, яка набуває і здійснює свої цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Зазначений висновок повністю узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 12 березня 2019 року у справі №920/715/17.

Встановивши, що для наявності підстав зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, суд приходить до висновку, що позивач у цій справі повинен довести належними та допустимими доказами завдання йому шкоди, і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди у розумінні ст.ст. 1166, 1167, 1174 ЦК України.

Отже сам факт винесення слідчими суддями процесуальних ухвал, якими за результатами розгляду скарг позивача зобов`язано відповідачів внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, розглянути його клопотання чи вчинити інші процесуальні дії, або постанови прокурора з процесуальних питань, на стадії досудового розслідування не тягне наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії відповідачів заподіяли позивачу матеріальної шкоди.

Судовий контроль на стадії досудового розслідування, внаслідок якого постановлені зазначені позивачем ухвали слідчих суддів, не є достатньою підставою для висновку про протиправність дій відповідачів і притягнення їх до цивільно-правової відповідальності.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13.05.2020 року у цивільній справі № 638/8636/17-ц.

При цьому, згідно рішення Конституційного суду України у справі №1-36/2001 зазначено, що відшкодування шкоди (матеріальної чи моральної), завданої фізичним особам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими особами і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, покладається саме на державу, а не на відповідні органи державної влади, тобто відшкодування шкоди в таких випадках здійснюється за рахунок держави, а не за рахунок коштів на утримання державних органів.

Однак позивачем не доведено таких елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у зазначеній цивільній справі, як незаконність рішень, дій чи бездіяльності відповідачів, наявність майнової шкоди та причинний зв`язок між незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідачів та цією шкодою. А подані позивачем документи, в обґрунтуваннях заявлених вимог, не встановлюють неправомірність дій або бездіяльність відповідачів, не підтверджують наявність майнової шкоди у позивача і не свідчать про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями або бездіяльністю відповідачів та настанням шкоди. Інших доказів на підтвердження спричинення шкоди незаконними діями або рішеннями до суду не надано.

Враховуючи, що при розгляді справи позивачем не надано доказів на підтвердження наявності заподіяної їй шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями відповідачів, що на підставі ст.ст. 13 та 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

З огляду на наведене, позов підлягає залишенню без задоволенню.

Керуючись ст.ст.1173-1176 ЦК України, ст.ст.3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до держави України в особі: Дніпровського районного суду м. Києва, Дарницького районного суду м. Києва, Деснянського районного суду м. Києва, Київської міської прокуратури, Територіального управління Державного бюро розслідувань, третя особа: Лівобережне об`єднання управління Пенсійного фонду України в місті Києві про стягнення завданої майнової шкоди незаконними діями чи бездіяльністю службових осіб - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.О. Козленко