Житомирський апеляційний суд
Категорія 44 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Павицької Т.М.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №295/10749/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербеди Віталія Юрійовича про скасування рішення державного реєстратора про проведення державної реєстрації

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 01 лютого 2024 року, яке ухвалене під головуванням судді Чішман Л.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася через адвоката Козирєва І.М. до суду з позовом до ОСОБА_2 та державного реєстратора виконкому Житомирської міської ради Гербеди Віталія Юрійовича. Просила скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 серпня 2018 року №42597388, прийняте державним реєстратором виконкому Житомирської міської ради Гербедою В.Ю., відповідно до змісту якого була проведена державна реєстрація нежитлового приміщення, магазину-складу (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101) загальною площею 75,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності за ОСОБА_2 .

Позов обґрунтований тим, що вона ( ОСОБА_1 ) є співвласником житлового будинку АДРЕСА_2 (частка у власності становить 9/200 ід.частин будинку, свідоцтво про право на спадщину від 07 березня 1992 року). ОСОБА_2 є також співвласником житлового будинку АДРЕСА_2 (частка у власності становить 13/100 ід.частин будинку, договір дарування від 03 листопада 1999 року). В червні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до неї ( ОСОБА_1 ) з позовом про усунення перешкод у користуванні проїздом загального користування, який мотивувала тим, що їй належить нежитлове приміщення - магазин-склад за адресою: АДРЕСА_1 , до якого через прибудову, здійснену ОСОБА_1 , створюються перешкоди у здійсненні господарської діяльності. Під час розгляду справи №295/8465/21 із виконкому Житомирської міської ради витребувані, зокрема, матеріали реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення - магазин-склад загальною площею 75,7 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка надійшла 12 вересня 2022 року. Із матеріалів реєстраційної справи вбачається, що 17 серпня 2018 року державний реєстратор виконкому Житомирської міської ради Гербеда В.Ю. прийняв рішення №42597388 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Державна реєстрація проведена всупереч норм чинного законодавства України та державним реєстратором не дотримані вимоги ст.ст.10,12,17,18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, 15 серпня 2018 року ОСОБА_2 подала реєстратору виконкому Житомирської міської ради заяву про державну реєстрацію прав, зазначивши: вид реєстрації -виникнення права; тип об`єкту - житловий будинок; місцезнаходження об`єкта нерухомого майна - АДРЕСА_2 . Відповідно до картки прийому заяви, разом із заявою був поданий договір дарування номер 1413, виданий приватним нотаріусом Товянським С.Я., але оригінал, дублікат чи належним чином завірена копія договору дарування в матеріалах реєстрації справи відсутня. Договір дарування не був відсканований та долучений до реєстраційної справи. Договір дарування наданий із матеріалів цивільної справи №295/8465/21, завірений ОСОБА_2., відповідно до змісту якого 03 листопада 1999 року ОСОБА_3 подарував ОСОБА_4 13/100 ід.частин житлового будинку АДРЕСА_2 (загальна житлова площа становить 33 кв.м). Відповідно до внутрішнього опису реєстраційної справи, крім заяви та картки прийому, в ній міститься, зокрема, технічний паспорт (інвентаризаційна справа 738) на магазин-склад, який виготовлений 14 серпня 2018 року ТзОВ «Центр Інвентаризації» на замовлення ОСОБА_2 на об`єкт за адресою: АДРЕСА_2 , на титульному аркуші якого внесені виправлення адреси об`єкта нерухомого майна (кульковою ручкою чорного кольору), а саме: номер будинку АДРЕСА_2 змінено на номер будинку 44/1. При цьому будь-яких офіційних відомостей про виправлення не міститься. Водночас, схематичний план земельної ділянки, план будинку, журнал внутрішніх обмірів та розрахунків площі приміщень у технічному паспорті містять відомості про адресу об`єкту: АДРЕСА_2 . До матеріалів реєстраційної справи долучено довідку про технічні показники об`єкта, відповідно до змісту якої ТзОВ «Центр інвентаризації» провело поточну технічну інвентаризацію за адресою: АДРЕСА_2 із призначенням: магазин-склад. У розділі «Довідково»: згідно з обстеженням об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 (виправлено на адресу 44/1) нежитлове приміщення за призначенням: магазин-склад, загальна площа магазину-складу літ. «А» становить 75,7 кв.м. Отже, ОСОБА_2 звернулася до виконкому Житомирської міської ради з заявою про державну реєстрацію прав на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , але реєстратор Гербеда В.Ю. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , тобто будинку, якого не існує фізично. Законом ясно розтлумачено, що не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства (частина перша ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Отримавши технічний паспорт від 14 серпня 2018 року №738 та довідку про технічні показники №15/08, державний реєстратор мав звернути увагу на внесені до документів дописки та виправлення, а саме, на безпідставну зміну адреси об`єкта нерухомого майна (з будинку АДРЕСА_3 ). Державний реєстратор не мав права приймати на розгляд технічний паспорт та довідку про технічні показники, та приймати рішення про державну реєстрацію речових прав на підставі цих документів, коли реєстраційна справа не містить правовстановлюючого документа. За наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 та доданих документів, державний реєстратор мав прийняти рішення про відмову в державній реєстрації прав. Окрім того, у довідці про технічні показники об`єкту міститься недостовірна інформація про те, що проінвентаризовані об`єкти не є самочинними згідно з наказом Мінрегіонбуду від 24 травня 2002 року №127, оскільки побудовані та переплановані до 1992 року. Таке твердження суперечить змісту договору дарування від 03 листопада 1999 року, за змістом якого ОСОБА_4 станом на час укладення правочину набула у власність нерухоме майно - житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, 13/100 ід.ч.житлового будинку літ.«Б»: кухню 12-1, кімнату 12-2 площею 13,1 кв.м; кімнату 12-3 площею 8 кв.м; кімнату 12-4 площею 11,9 кв.м, загальною житловою площею 33 кв.м. Викладене відповідає змісту технічного паспорту КП «Житомирське обласне міжміське БТІ» ЖОР від 26 липня 2018 року №1954 відповідно до експлікації приміщень до плану будинку №44 літера «Б», що відповідає квартирі АДРЕСА_4 . Проте, матеріали реєстрації справи не містять документів, що свідчать про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та присвоєння йому адреси: АДРЕСА_1 . У матеріалах реєстраційної справи відсутні й документи про сплату збору за державну реєстрацію прав та документи, які б надали ОСОБА_2 право на звільнення від сплати збору, що також є порушенням. Наслідком скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно є припинення права власності.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 01 лютого 2024 року позов представника ОСОБА_1 адвоката Козирєва І.М. до ОСОБА_2 та державного реєстратора виконкому Житомирської міської ради Гербеди В.Ю. про скасування рішення державного реєстратора про проведення державної реєстрації задоволений. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 серпня 2018 року №42597388, прийняте державним реєстратором виконкому Житомирської міської ради Гербедою В.Ю.

Відповідач ОСОБА_2 , не погодившись із рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 01 лютого 2024 року, подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції від 01 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що 15 серпня 2018 року вона подала реєстратору виконкому Житомирської міської ради заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У поданих нею документах немає виправлень, а суд першої інстанції послався на документи, що були подані позивачем та добуті невідомо яким шляхом. Позивач просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 серпня 2018 року №42597388, прийняте державним реєстратором, відповідно до змісту якого була проведена державна реєстрація нежитлового приміщення - магазину-складу загальною площею 75,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності за нею. Державним реєстратором рішення прийняте з урахуванням довідки ТзОВ «Центр інвентаризації» про технічні показники об`єкта від 15 серпня 2018 року. Це ж товариство виготовило технічну документацію на належне їй нежитлове приміщення - магазин-склад та видало їй технічний паспорт на цей об`єкт. До матеріалів позовної заяви додана копія довідки ТзОВ «Центр інвентаризації» від 15 серпня 2018 року за вих.№15/08 та копія технічного паспорта належного їй складу-магазину, які містять рукописні виправлення та не відповідають оригіналам. Вона надала державному реєстратору довідку про технічні показники об`єкта від 15 серпня 2018 року за вих.№15/08, видану ТзОВ «Центр інвентаризації», та копію технічного паспорту на магазин-склад по АДРЕСА_1 , які виправлень не містять. Такі ж документи надав державний реєстратор. Проте, суд послався лише на докази, надані представником позивача. Крім того, суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за захистом, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Позов є безпідставним, оскільки у позовній заяві не вказано, які права та інтереси ОСОБА_1 порушено, та яким чином порушені ці права. В позовній заяві викладений лише упереджений аналіз рішення державного реєстратора, але жодним чином не зазначено, у чому позивач вбачає порушення її прав та не надано доказів такого порушення. Суд не надав належної оцінки доказам у справі, що призвело до помилкового висновку та ухвалення незаконного рішення.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, що відповідає положенням частини третьої ст.360 ЦПК України.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Дмитрієва Ж.А. апеляційну скаргу підтримала та просить її задовольнити, - рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. При цьому пояснила, що права ОСОБА_1 жодним чином державною реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно не порушуються, а тому не має жодного значення той факт, що виконкомом Житомирської міської ради рішення про переведення житлового приміщення у нежитлове не приймалося.

Представник позивача адвокат Козирєв І.М. апеляційну скаргу не визнав та просить у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін. Пояснив, що довідка, яка подана на реєстрацію та міститься в реєстраційній справі відрізняється від тієї, яка подана стороною відповідача. Відповідач ОСОБА_2 не заперечує, що нею її частина житлового будинку використовується виключно в комерційних цілях, але при цьому ОСОБА_1 згоди, як співвласник житлового багатоквартирного будинку, на перетворення частини житлового будинку в магазин-склад, де зберігаються продукти харчування та до якого здійснюється постійний рух вантажним транспортом, не надавала та її про це ніхто не запитував. ОСОБА_2 дозвіл в міській раді на перетворення житлового будинку в склад не отримувала. Допустивши порушення, державний реєстратор фактично реєстраційною дією перетворив частину житлового будинку на нежитловий об`єкт комерційного призначення, не маючи на те відповідних правовстановлюючих документів та підстав. У свою чергу, відповідач, маючи намір використовувати частину житлового будинку як магазин, не погоджувала таку дію з іншими співвласниками житлового будинку та не отримувала відповідний дозвіл у виконавчих органах. Наразі житлове приміщення використовується як нежитлове приміщення, без погодження з іншими співвласниками та без переведення житлового приміщення в нежитлове.

Відповідач державний реєстратор виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербеда В.Ю. в судове засідання не з`явився. Про розгляд повідомлений завчасно належним чином (а.с.126 т.2). Про причини неявки суд не сповістив. У разі неповідомлення про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є співвласником житлового будинку АДРЕСА_2 відповідно до свідоцтва про право на спадщину (а.с.14 т.1). Її частка у власності становить 9/200 ід.частин житлового будинку.

Відповідач ОСОБА_5 також співвласник житлового будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується договором дарування від 03 листопада 1999 року №1414 та їй належить 13/100 ід.частин будинку (а.с.14,36 т.1).

ОСОБА_2 у червні 2021 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні проїздом загального користування. Під час розгляду справи №295/8465/21 витребувано з виконкому Житомирської міської ради матеріали реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення - магазин-склад загальною площею 75,7 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) (а.с.26-32 т.1).

Із наданих державним реєстратором Гербедою В.Ю. матеріалів реєстраційної справи №101 убачається, що 15 серпня 2018 року ОСОБА_2 подала реєстратору виконкому Житомирської міської ради заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.123-137 т.1). У заяві ОСОБА_2 в розділі «Відомості про об`єкт нерухомого майна» вказала - житловий будинок, в розділі «Місцезнаходження об`єкта нерухомого майна» - АДРЕСА_2 , яку 15 серпня 2018 року реєстровано за №29661765 (а.с.42-43,125 т.1).

Відповідно до картки прийому заяви №134471151 від 15 серпня 2018 року, разом із заявою був поданий договір дарування, серія та номер: 1413, виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Товянським С.Я. (а.с.44 т.1). Із змісту договору дарування від 03 листопада 1999 року ОСОБА_5 набула у власність 13/100 ід.частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.36 т.1). До 13/100 частин житлового будинку, що відчужується належить: у будинку літ.«Б» - кухня 12-1, кімната 12-2 площею 13,1 кв.м, кімната 12-3 площею 8 кв.м, кімната 12-4 площею 11,9 кв.м. Загальною житловою площею 33 кв.м. Технічний паспорт (інвентаризаційна справа 738) на магазин-склад, виготовлений 14 серпня 2018 року ТзОВ «Центр Інвентаризації», на замовлення ОСОБА_2 на об`єкт за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.45 т.1). Однак на титульному аркуші технічного паспорта мітиться виправлення адреси об`єкта нерухомого майна (виправлено від руки в друкованому тексті), а саме: номер будинку АДРЕСА_2 змінено на номер будинку 44/1. Схематичний план земельної ділянки, план будинку, журнал внутрішніх обмірів та розрахунків площі приміщень в технічному паспорті містять відомості про адресу об`єкту: АДРЕСА_2 (а.с.46-48 т.1). Довідка про технічні показники об`єкта №15/08 від 15 серпня 2018 року, видана ТзОВ «Центр інвентаризації», що провело поточну технічну інвентаризацію, вказана адреса: АДРЕСА_2 (а.с.50 т.1). В розділі «Довідково» довідки про технічні показники об`єкта: згідно обстеження даного об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 (виправлено від руки в друкованому тексті на адресу 44/1) нежитлове приміщення за призначенням: магазин-склад, встановлено: загальна площа магазин-складу літ. «А» становить 75,5 кв.м, фундамент літ «Б», огорожа літ. «В», бетонне покриття літ. «Г», асфальтове покриття літ «Д», які не є самочинним згідно з наказом Мінрегіонбуду від 24 травня 2001 року №127, зі змінами, так як побудовані та переплановані до 1992 року.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно Гербеда В.Ю. виконкому Житомирської міської ради 17 серпня 2018 року провів державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на нежитлове приміщення, що розташоване АДРЕСА_1 , за суб`єктом: ОСОБА_2 (а.с.55 т.1).

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що за ОСОБА_2 зареєстровано на праві приватної власності нежитлове приміщення, магазин-склад загальною площею 75,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.56 т.1).

Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, яка здійснюється шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державній реєстрації прав підлягає, зокрема: право власності (п.1 частини першої ст.4 Закону).

Заявником є, зокрема: власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав (п.3 частина перша ст.2 Закону).

Реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення (п.1 частина третя ст.10 Закону), зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями та самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав (частина перша ст.11 Закону).

Записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії (частина друга ст.12 Закону).

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (частина друга ст.18 Закону).

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам (частина четверта ст.18 Закону).

Законом визначено, що не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства (частина перша ст.22 Закону).

Із поданих ОСОБА_2 державному реєстратору документів, а саме: технічного паспорта №738 від 14 серпня 2018 року та довідки про технічні показники №15/08 від 15 серпня 2018 року, вбачається, що подані документи містять дописки та виправлення, а саме змінена адреса об`єкта нерухомого майна з будинку АДРЕСА_3 . Разом з тим, відповідно до договору дарування від 03 листопада 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Товянським С.Я., адреса об`єкта нерухомого майна: будинок АДРЕСА_2 . Така сама адреса нерухомого майна зазначена і в заяві відповідача ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав від 15 серпня 2018 року (а.с.125 т.1).

У технічному паспорті від 14 серпня 2018 року, а саме в схематичному плані земельної ділянки, плані будинку, журналі внутрішніх обмірів та розрахунків площі приміщень - адреса об`єкта нерухомого майна: будинок АДРЕСА_2 . Разом із тим, на технічному паспорті від 14 серпня 2018 року вказано, що технічний паспорт на магазин-склад АДРЕСА_1 .

Відповідно до змісту довідки про технічні показники від 15 серпня 2018 року №15/08 указано, що поточна інвентаризація виконана в будинку АДРЕСА_2 , але в подальшому за текстом міститься дописка кульковою ручкою чорного кольору в частині виправлення адреси з «№44» на «№44/1» (а.с.50 т.1).

Окрім того, у довідці про технічні показники об`єкту вказано, що проінвентаризовані об`єкти не є самочинними згідно з наказу Мінрегіонбуду №127 від 24 травня 2001 року, зі змінами, так як побудовані та переплановані до 1992 року. Разом з тим, із договору дарування від 03 листопада 1999 року слідує, що ОСОБА_4 станом на дату укладення договору набула у власність нерухоме майно - житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , а саме 13/100 ідеальних частин житлового будинку літ. «Б» - кухня 12-1, кімната 12-2 площею 13,1 кв.м, кімната 12-3 площею 8,0 кв.м, кімната 12- 4 площею 11,9 кв.м, загальною житловою площею 33 кв.м. Доказів того, що на момент укладення договору дарування від 03 листопада 1999 року існував об`єкт нерухомості, а саме нежитлове приміщення магазин-склад, загальною площею 75,7 кв.м матеріали справи не містять.

Державний реєстратор прийняв до розгляду технічний паспорт та довідку про технічні показники з виправленнями та прийняв оскаржуване рішення про державну реєстрацію речових прав на підставі поданих документів.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що державним реєстратором при прийнятті рішення не були дотримані вимоги ст.ст.10,12,17,18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п.41 Порядку, що регламентує перелік документів для реєстрації права власності на новозбудований об`єкт, обов`язковим є подання документу, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Матеріали реєстраційної справи не містять в переліку поданих реєстратору документів, інформації про подання заявником документа про присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси - АДРЕСА_1 .

Окрім того, із відповіді виконкому Житомирської міської ради від 30 вересня 2022 року №25/К-6208/1575 убачається, що відомості про присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси - АДРЕСА_1 , - відсутні (а.с.58 т.1).

Враховуючи викладене вище, у реєстратора при прийнятті рішення про державну реєстрацію мали виникнути обґрунтовані сумніви в достовірності документів, поданих на реєстрацію, оскільки останні мали розбіжності у відомостях, викладених в заяві та документах, які містяться в реєстраційній справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не витребував матеріли цивільної справи, в якій міститься належним чином завірена копія реєстраційної справи та не дослідив їх, а тому безпідставно посилався на них у рішенні, спростовуються матеріалами справи, оскільки ксерокопія вказаної реєстраційної справи, яка надавалася на виконання ухвали суду в справі №295/8465/21, долучена позивачем до позовної заяви та знаходиться в матеріалах справи.

Окрім того, за договором дарування у 1999 році ОСОБА_2 набула у власність частину житлового будинку АДРЕСА_2 та житлові приміщення загальною площею лише 33 кв.м у житловому будинку №44, а державним реєстратором 17 серпня 2018 року проведена державна реєстрація за ОСОБА_2 права приватної власності на нежитлове приміщення загальною площею 75,7 кв.м за адресою будинку АДРЕСА_1 , але при цьому в реєстраційній справі відсутні жодні докази того, що постійно діючим органом місцевого самоврядування із послідуючим затвердженням на сесії відповідної ради приймалося рішення про переведення принаймні 33 кв.м житлових приміщень у нежитлові, що б відповідало положенням ст.ст.7,8 ЖК України, площа 42,7 кв.м (75,7 - 33) не могла бути добудована до 1992 року, оскільки у 1999 році відбулося дарування лише 33 кв.м, а доказів про прийняття 42,7 кв.м у встановленому законом порядку в експлуатацію, як і присвоєння нової адреси об`єкту - АДРЕСА_1 , матеріали справи не містять, а тому доводи апеляційної скарги щодо довідки про технічні показники об`єкта від 15 серпня 2018 року №15/08, яка видана ТзОВ «Центр інвентаризації» та міститься на аркуші 126 т.1 матеріалів справи, яка не має виправлень у адресі, висновків суду першої інстанції про незаконність проведення державної реєстрації права приватної власності на нежитлове приміщення, що розташоване - АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 не змінюють.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не вказано, які саме права та інтереси ОСОБА_1 порушено спростовуються матеріалами справи, оскільки зі змісту позову та матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір про порядок користування проїздом загального користування за адресою АДРЕСА_2 . Порушення права власності ОСОБА_1 відбулося у результаті державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_2 , а тому вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав від 17 серпня 2018 року призведе до відновлення становища, яке існувало до порушення. Правовідносини між сторонами щодо спірного нерухомого майна мають на меті захист права користування власністю, яка набута сторонами до проведення спірної реєстрації майна, а вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно в даному випадку є належним способом захисту, оскільки слугуватиме підставою для внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про скасування речового права ОСОБА_2 на нерухоме майно, що відновлює становище, яке існувало до прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення. ОСОБА_1 згоди, як співвласник житлового багатоквартирного будинку, на перетворення частини житлового будинку в магазин-склад, де зберігаються продукти харчування та до якого здійснюється постійний рух вантажним транспортом, не надавала, чим порушено її право власності.

Суд першої інстанції, дослідивши в повному обсязі матеріали справи, встановивши порушення порядку та процедури державної реєстрації речових прав вимогам Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» при винесенні державним реєстратором виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербедою В.Ю. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 серпня 2018 року №42597388, дійшов правильного висновку про те, що вказане рішення державного реєстратора підлягає скасуванню.

Разом із тим, суд першої інстанції під час ухвалення рішення не врахував, що позивачем ОСОБА_1 заявлені вимоги не лише до співвласника нерухомого майна ОСОБА_2 , із якою у неї існує спір, але й до Гербеди Віталія Юрійовича , який виконував лише функції державного реєстратора.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша ст.48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Щоб визнати відповідача неналежним суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Відповідно до змісту частини першої та другої ст.51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження залучити до участі у справі співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд першої інстанції до закінчення підготовчого провадження за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Результат аналізу ст.51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

При цьому, вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, визначену норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні справи.

Якщо позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі № 552/6381/17, від 01 квітня 2020 року в справі №520/13067/17).

Із матеріалів справи вбачається, що позивач заявила вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 , а тому спір у вказаній справі виник між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , а не з державним реєстратором, який виконував функції з державної реєстрації права власності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року в справі №914/2350/18.

Отже, державний реєстратор не є належним відповідачем у спірних правовідносинах, а тому відповідно до положень ст.376 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_1 до державного реєстратора виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербеди В.Ю. підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову до державного реєстратора виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербеди Віталія Юрійовича про скасування рішення державного реєстратора про проведення державної реєстрації.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування рішення державного реєстратора про проведення державної реєстрації залишається без змін.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 01 лютого 2024 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до державного реєстратора виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербеди Віталія Юрійовича скасувати та ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до державного реєстратора виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербеди Віталія Юрійовича про скасування рішення державного реєстратора про проведення державної реєстрації.

У решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 28 лютого 2025 року.

Головуюча Судді: