ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 461/6295/24Головуючий у 1-й інстанції Созанська Л.І.
Провадження № 22-ц/817/147/25 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Дідух М.Є.

представника апелянта - Астаповича О.В.,

представника позивача - Ткаченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №461/6295/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 листопада 2024 року (ухвалене суддею Созанською Л.І., повний текст якого складено 11 листопада 2024 року) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр», позивач) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, апелянт) про стягнення заборгованості за договором №6660444 від 04 липня 2021 року у розмірі 20135.72 грн, а також судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 3028 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 листопада 2024 року у задоволенні позову ТОВ «Коллект Центр» відмовлено.

При ухваленні рішення у даній справі не було вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

В листопаді 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Астапович О.В., звернувся до суду із клопотанням про ухвалення додаткового рішення.

Клопотання обґрунтовано тим, що у відзиві на позов від 30 вересня 2024 року сторона відповідача зробила заяву про те, що, відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України документи, на підставі яких відповідач сплатив або має сплатити витрати у зв`язку з розглядом справи, будуть подані до суду протягом п`яти днів з моменту ухвалення остаточного судового рішення. Зазначає, що згідно із розрахунком гонорару від 01 листопада 2024 року надано послуг тривалістю 11 годин на суму 22000.00 грн.

Додатковим рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 листопада 2024 року стягнуто з ТОВ «Коллект Центр» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Астапович О.В., подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що загальна вартість наданої правничої допомоги складає 22000 грн, яка розрахована із ціни 2000 грн/год, тривалістю 11 годин, а саме: консультації із замовником; клопотання про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, роботу в телефонному режимі із працівниками апарату Бучацького районного суду Тернопільської області; ознайомлення з матеріалами позовної заяви засобами підсистеми «Електронний суд»; консультацію замовника; клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, подання через «Електронний Суд»; написання відзиву, формування додатків, подання через «Електронний Суд»; клопотання про витребування оригіналів письмових доказів, подання через «Електронний Суд»; участь представника відповідача у судових засіданнях; ознайомлення з відповіддю на відзив; ознайомлення із заявою позивача на виконання вимог ухвали; написання та подання заперечень (на відповідь на відзив); ознайомлення із додатковими поясненнями позивача; написання заяви про розподіл судових витрат; авансування участі в судовому засіданні щодо розгляду цієї заяви.

Зазначає, що суд першої інстанції не встановив, що будь-які з вищеперелічених послуг не надавалися, не були необхідними чи суперечать предмету чи складності справи, а тому на думку сторони апелянта існують правові підстави для задоволення клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

Крім того, аналізуючи тотожні справи в Єдиному державному реєстрі судових

рішень, представник відповідача не знайшов судової справи, де було відмовлено повністю в задоволенні позовних вимог ТОВ «Коллект центр». На відміну від типовості справи для позивача, для представника відповідача така справа не є типовою.

У зв`язку з викладеним просить додаткове рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 листопада 2024 року змінити, яким стягнути з судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 22000 грн.

31 грудня 2024 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від ТОВ «Коллект Центр» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Відзив мотивовано тим, що відповідач вказує, що ним понесено витрати у розмірі 22000.00 грн. Дані витрати є неспівмірним з обсягом послуг, наданих відповідачу, та є очевидно завищеними, враховуючи, що справа розглядалася в порядку спрощеного провадження, є малозначною, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, а також справа є типовою для представника відповідача, що вбачається з відкритих джерел (веб-портал Судова влада). Крім того, участь представника відповідача у судових засіданнях не була необхідною, оскільки його позиція викладена у відзиві та запереченні.

У зв`язку з викладеним просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник апелянта - Астапович О.В., апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви викладені у ній.

Представник позивача - Ткаченко М.М., проти апеляційної скарги заперечила, просила рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

12 жовтня 2023 року між Адвокатським Бюро «Астапович» в особі керівника адвоката Астаповича О.В. та клієнтом ОСОБА_1 укладено Договір про надання професійної правничої допомоги, змістом якого визначили, що вартість правничої допомоги встановлюється у розмірі 2000 грн/год. Виконавець складає і направляє на адресу замовника разрахунок гонорару, який має бути оплаченим не пізніше 2-х робочих днів після отримання (а.с.141).

01 жовтня 2024 року представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Астаповичем О.В. подано суду відзив на позов, в якому зазначено орієнтований розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 грн. Також вказано, що докази понесення таких судових витрат буду подані протягом п`яти днів з моменту ухвалення остаточного судового рішення (а.с.49-51).

Згідно розрахунку гонорару №11-03 від 01 листопада 2024 року виконаних адвокатом та оцінених замовником послуг з надання правової допомоги у справі №461/6295/24, в якому детально описано обсяг виконаних робіт, адвокатом у зв`язку із наданням правової допомоги відповідачу у суді першої інстанції виконано наступні роботи:

- первинна консультація (0.5 год * 2000 = 1000 грн);

- клопотання про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, роботу в телефонному режимі із працівниками апарату Бучацького районного суду Тернопільської області (0.5 год * 2000 = 1000 грн);

- ознайомлення з матеріалами позовної заяви засобами підсистеми «Електронний суд» (1 год * 2000 = 2000 грн);

- консультацію замовника (0.5 год * 2000 = 1000 грн);

- клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, подання через «Електронний Суд» (0.25 год * 2000 = 500 грн);

- написання відзиву, формування додатків, подання через «Електронний Суд» (2 год * 2000 = 4000 грн);

- клопотання про витребування оригіналів письмових доказів, подання через «Електронний Суд» (0.25 год * 2000 = 500 грн);

- участь представника відповідача у судових засіданнях (1,5 год * 2000 = 2500 грн);

- ознайомлення з відповіддю на відзив (0.5 год * 2000 = 1000 грн);

- консультації замовника (звичайні) (0.5 год * 2000 = 1000 грн);

- знайомлення із заявою позивача на виконання вимог ухвали (0.25 год * 2000 = 500 грн);

- написання та подання заперечень (на відповідь на відзив) (2 год * 2000 = 4000 грн);

- написання відзиву, формування додатків, подання через «Електронний Суд» (2 год * 2000 = 4000 грн);

- ознайомлення із додатковими поясненнями позивача (0.25 год * 2000 = 500 грн)

- написання заяви про розподіл судових витрат та додатків до неї (0.5 год * 2000 = 1000 грн);

- авансування участі в судовому засіданні щодо розгляду про розподіл судових витрат (0.5 год * 2000 = 1000 грн),

а всього 11 год *2000 = 22000 грн.

11 листопада 2024 року представник позивача ТОВ «Коллект Центр» - Ткаченко М.М. подала до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідачу з приводу їх необґрунтованості та неспівмірності.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами(стаття 141 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2022 року в справі №910/12876/19 суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі №673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України).

У справі, яка переглядається апеляційний судом, встановлено, що стороною відповідача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано належним чином завірені копії договору про надання професійної правничої допомоги від 12 жовтня 2023 року, в якому сторони погодили вартість правничої допомоги та розрахунок гонорару №11-03 від 01 листопада 2024 року на загальну суму 22 000 грн.

Таким чином витрати відповідача на професійну правничу (правову) допомогу у суді першої інстанції підтверджені належними та допустимими доказами.

Разом з цим, проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих відповідачу адвокатом Астаповичем О.В. послуг, а також подані документи, апеляційний суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом відповідача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

Ціна позову у даній справі становила 20135.72 грн. При цьому, судом в задоволенні позовних вимог ТОВ «Коллект Центр» відмовлено в повному обсязі.

Колегія суддів зазначає, що розрахунок гонорару допомоги згідно договору від 12 жовтня 2023 року не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони. Апеляційний суд виходить з того, що розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

На думку апеляційного суду, наведені в розрахунку гонорару послуги, такі як «робота в телефонному режимі з працівниками суду», «додаткові консультації клієнта», «написання заяви про розподіл судових витрат» та «авансування участі за розгляд такої заяви», не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, у розумінні приписів частини третьої статті 141 ЦПК України, та не є співмірними зі складністю справи.

Таким чином, правильним є висновок місцевого суду, що зазначені у заяві представника відповідача адвоката Астаповича О.В. витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22000 грн не є співрозмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат та не є пропорційними до предмета спору.

З огляду на викладене, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що згідно статті 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача слід стягнути понесені витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн.

Вказана сума не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару, є співмірною з наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Доводи апелянта про те, що розмір витрат на правову допомогу відповідача підлягає стягненню в розмірі 22000 грн, колегія суддів відхиляє, оскільки заявлений відповідачем розмір на стягнення судових витрат перевищує ціну позову в даній справі, що суперечить вимогам статті 137 ЦПК України.

У відповідності до статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини другої статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови - 27 лютого 2025 року.

Головуючий : О.З. Костів

Судді: Б.О. Гірський

Н.М. Храпак