Провадження № 2-др/756/23/25
14 лютого 2025 року місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Ткач М.М.,
за участі секретаря судового засідання - Тагієва Р.Д.,
представника позивача - Правдюка В.М. ,
представника відповідача - Путіліна Є.В.,
У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Громадської організації «Дубовий Гай», про встановлення земельного сервітуту.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 28.01.2025 позов ОСОБА_2 до Громадської організації «Дубовий Гай», про встановлення земельного сервітуту, задоволено.

03.02.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Правдюка В.М., в якій він просив ухвалити додаткове рішення по справі та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 124600,00 грн., з яких: 97400,00 грн. витрат на правничу допомогу та 27200,00 грн. витрат, пов`язаних із проведенням експертизи. На обґрунтування заяви надано Договір про надання правничої допомоги від 20.11.2023, укладений між ОСОБА_2 та адвокатом Правдюком В.М., Додаткову угоду №1 від 20.11.2023 до договору про надання правничої допомоги від 20.11.2023, Додаткову угоду №2 від 20.05.2024 до договору про надання правничої допомоги від 20.11.2023, Додаткову угоду №3 від 07.11.2024 до договору про надання правничої допомоги від 20.11.2023, Звіт за період про надання послуг від 30.01.2025, ордер на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, Договір №25/10-23-01-Се про надання послуг від 30.10.2023, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенція консалтингових послуг», Додаткову угоду №1 від 15.02.2024 до Договору про надання послуг №25/10-23-01-Се від 30.10.2023, Акт прийому-передачі наданих послуг від 15.02.2024 згідно Договору №25/10-23-01-Се від 30.10.2023 про надання послуг, квитанції про оплату.

13.02.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача Громадської організації «Дубовий Гай» - адвоката Путіліна Є.В. надійшла заява про зменшення судових витрат, в якій просить задовольнити заяву представника позивача, частково, стягнувши на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн., з підстав, викладених у заяві.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Правдюк В.М. у судовому засіданні підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення та просив її задовольнити.

Представника відповідача Громадської організації «Дубовий Гай» - адвокат Путілін Є.В. у судовому засіданні просив частково задовольнити заяву позивача про ухвалення додаткового рішення з урахуванням позиції, викладеної в заяві про зменшення судових витрат.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд доходить до наступного висновку.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 28.01.2025 позов ОСОБА_2 до Громадської організації «Дубовий Гай», про встановлення земельного сервітуту задоволено. Встановлено ОСОБА_2 постійний, безоплатний земельний сервітут щодо частини земельної ділянки загальною площею земельного сервітуту 0,00598 га з кадастровим номером :85:625:0044, яка перебуває у власності Громадської організації «Дубовий гай» на право проходу та проїзду на велосипеді, право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, електронних комунікаційних мереж, трубопроводів, інших лінійних комунікацій від вулиці Лісна, Оболонського району міста Києва до земельної ділянки з кадастровим номером :85:625:0028 загальною площею 0,1 га, на користь власника земельної ділянки з кадастровим номером :85:625:0028.

Межі координат та конфігурація земельного сервітуту:

1 61030,525 15594,215 4,0

2 61027,490 15596,820 14,96

3 61017,820 15585,400 4,0

4 61020,855 15582,794 14,97

1 61030,525 15594,215 -

Стягнуто з Громадської організації «Дубовий гай» на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

У заяві, яка була подана представником позивача ОСОБА_2 - адвокатом Правдюк В.М. до суду після ухвалення судового рішення у справі, адвокат просить стягнути з відповідача Громадської організації «Дубовий Гай» на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з проведенням експертизи, на загальну суму 124600,00 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи.

При цьому, стаття 141 ЦПК України не передбачає можливості поновлення строку для подання заяви про розподіл судових витрат, оскільки визначає такий строк подією, яка неминуче має настати (закінчення судових дебатів).

Справа за позовом ОСОБА_2 до Громадської організації «Дубовий Гай», про встановлення земельного сервітуту, розглядалась судом за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи особливості розгляду справи у загальному провадженні, відповідна заява стороною про подання додаткових доказів щодо понесених витрат на правничу допомогу має бути подана до виходу суду в нарадчу кімнату. Як вбачається з матеріалів справи, стороною позивача відповідна заява була заявлена до виходу суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення.

Крім того, заява про ухвалення додаткового рішення також адвокатом була подана в строки, визначені статтею 141 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано Договір про надання правничої допомоги від 20.11.2023, укладений між ОСОБА_2 та адвокатом Правдюком В.М., Додаткову угоду №1 від 20.11.2023 до договору про надання правничої допомоги від 20.11.2023, Додаткову угоду №2 від 20.05.2024 до договору про надання правничої допомоги від 20.11.2023, Додаткову угоду №3 від 07.11.2024 до договору про надання правничої допомоги від 20.11.2023, Звіт за період про надання послуг від 30.01.2025, ордер на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

При цьому, слід зазначити, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України), що узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема, постановою від 22.01.2021 року в праві 925/1137/19.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, ураховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності таких робіт та значимості таких дій у справі, беручи до уваги заперечення сторони відповідача щодо розміру заявлених позивачем витрат на правовому допомогу, суд вважає, що справедливим, співмірним та обґрунтованим є розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу на загальну суму 30000,00 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимоги щодо витрат пов`язаних із проведенням експертизи на загальну суму 27200,00 грн., відповідно до яких суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на проведенням експертизи представником позивача було надано Договір №25/10-23-01-Се про надання послуг від 30.10.2023, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенція консалтингових послуг», Додаткову угоду №1 від 15.02.2024 до Договору про надання послуг №25/10-23-01-Се від 30.10.2023, Акт прийому-передачі наданих послуг від 15.02.2024 згідно Договору №25/10-23-01-Се від 30.10.2023 про надання послуг, квитанції про оплату та висновок експерта Свістунова І.С. за результатами проведення земельно-технічної експертизи №1712/02-2024 від 16.02.2024. Між іншим, як убачається зі змісту висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи №1712/02-2024 від 16.02.2024 судовий експерт Свістунов І.С., працює з ТОВ «Агенція консалтингових послуг» на договірних засадах.

Беручи до уваги вищевикладене, при вирішенні справи по суті та ухвалення судового рішення судом враховано висновок за результатами проведення земельно-технічної експертизи, як доказ, відтак, наявні підстави для відшкодування судових витрат за проведення вказаної експертизи.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на проведення земельно-технічної експертизи у розмірі 27200,00 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача. У решті заявлених вимог, слід відмовити.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 270, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Правдюка В.М. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 756/15415/23 за позовом ОСОБА_2 до Громадської організації «Дубовий Гай», про встановлення земельного сервітуту - задовольнити частково.

Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_2 до Громадської організації «Дубовий Гай», про встановлення земельного сервітуту, додаткове рішення.

Стягнути з Громадської організації «Дубовий гай» (місцезнаходження 04075, м. Київ, Оболонський район, вул. Лісна,75; ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на проведення експертизи в розмірі 27200 (двадцять сім тисяч двісті) гривень 00 копійок, витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.

У решті заявлених вимог - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 03.03.2025.

Відомості про сторін:

1. Позивач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2. Відповідач: Громадської організації «Дубовий гай» (місцезнаходження: 04075, м. Київ, Оболонський район, вул. Лісна,75; ).

Суддя М. М. Ткач