Справа № 643/3114/25
Провадження №2-н/643/624/25
СУДОВИЙ НАКАЗ
28.02.2025 року м. Харків
Суддя Московського районного суду м. Харкова Афанасьєв В.О., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію з ОСОБА_1 ,
Згідно ст. 526, 527, 530ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до пунктів 5.8, 5.10 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць; оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятій споживачем.
Пунктом 6.2 договору передбачено, що споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.
Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до цього договору.
Абз. 5 п. 13 розд. XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальника та/або факт споживання електричної енергії.
Відповідно до п.п. 1 п. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
Статтею 5 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать в тому числі комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу електричної енергії.
Згідно ч. 2 ст. 7 Закону, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ст. 9 Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Враховуючи вказані положення законодавства України, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення заявлених вимог.
В заяві про видачу судового наказу заявник також просить стягнути з боржника понесені ним судові витрати, які складаються з суми судового збору у розмірі 302,80 грн. та суми у розмірі 89,62 грн. за отримання інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру стосовно зареєстрованого у встановленому поряду місця проживання фізичної особи боржника.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів.
Пунктом 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.
Таким чином, стягнення підлягає лише сума судових витрат, що сплачена заявником.
Наданий заявником договір № 124001/81/24 від 23.12.2024, укладений між КП «Міський інформаційний центр» та ПрАТ «Харківенергозбут» (далі Договір), суд не може визнати достатнім доказом, яким підтверджуються витрати на отримання інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру стосовно зареєстрованого у встановленому поряду місця проживання фізичної особи боржника у розмірі 89,62 грн., з таких підстав.
Предметом вказаного договору є надання послуг з доступу до веб-сайту Порталу електронних сервісів м. Харкова.
Згідно п. 4.1. Договору, загальна вартість послуг підприємства складає 716960,00 грн., що підлягає сплаті користувачем за одну транзакцію.
Як вбачається з п. 4.3.4.6. Договору, послуги сплачуються шляхом безготівкового перерахування коштів після їх фактичного надання в наступному місяці. Факт надання послуг підтверджується актом приймання-передачі послуг.
Між тим докази перерахування коштів та підписання Акту прийому-передачі суду не надані.
Також, згідно п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.
Згідно ч. 5-7 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду. Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.
Таким чином, аналогічна довідка в силу імперативних положень законодавства України витребується судом після отримання заяви про видачу судового наказу.
Враховуючи наведене та розглядаючи питання про видачу судового наказу на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що заявником не доведено необхідність отримання ним відповідні довідки самостійно та, відповідно, не доведено пов`язаність цих витрат з розглядом справи.
За таких обставин підстави для стягнення з боржника судових витрат в розмірі 89,62 грн. відсутні.
Керуючись ст. 141, 160, 161, 167-169 ЦПК України, -
Повідомити учасників справи, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, а також що розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Копію судового наказу разом із копією заяви стягувача про видачу судового наказу та доданими до неї документами надіслати боржникові рекомендованим листом із повідомленням.
Копія (текст) судового наказу розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, веб-адреса reyestr.court.gov.ua
Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до Московського районного суду м. Харкова. Вимоги до форми і змісту заяви про скасування судового наказу визначені статтею 170 Цивільного процесуального кодексу України.
У разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Суддя В.О. Афанасьєв
Судовий наказ набрав чинності "___" _______________ 20__ року.
Судовий наказ видано "___" _______________ 20__ року.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання до "___" _______________ 20__ року.
Суддя _____________________________________________________________________
(підпис) (ініціали, прізвище судді, який видав судовий наказ)
Місце печатки суду
Відмітки про виконання судового наказу
Дата надходження судового наказу на виконанняПовне найменування установи, підприємства, організації, у якій знаходився судовий наказ на виконанніЗагальна сума, відрахована за судовим наказомДата повернення судового наказу до органу державної виконавчої служби чи стягувачевіПідстава повернення судового наказуПідпис керівника установи, підприємства організації (з прикладанням печатки)Примітки

__________________________________________________________________________________
__________________________________________________________________________________,
__________________________________________________________________________________,
__________________________________________________________________________________,
__________________________________________________________________________________.