Справа № 459/3372/24
Провадження № 2/459/956/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 березня 2025 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі головуючого судді Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Горощук А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 103002885 від 31.07.2022 у розмірі 13280,00 гривень та вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 31.07.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (надалі - ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 103002885 (надалі - Договір про споживчий кредит), відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти у сумі 4 000 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Даний кредитний договір був укладений відповідно до чинного законодавства в електронній формі. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало ОСОБА_1 грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами договору. Відповідач умови договору належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість у сумі 13 280 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 4 000 грн, заборгованість за відсотками - 9 000 грн, заборгованість за комісією - 280 грн. 25.10.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України було укладено Договір відступлення прав вимоги №84-МЛ/Т (надалі - Договір відступлення прав вимоги №84-МЛ/Т). Згідно вищевказаного Договору відступлення прав вимоги №84-МЛ/Т та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит. Представник вказує, що відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості, однак останній у добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором. Враховуючи вищенаведене, представник просить позовну заяву задовольнити.

Ухвалою від 26.12.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті, який відкладався у зв`язку з неявкою відповідача, про що постановлялись відповідні ухвали.

27.02.2025 сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи, були повідомлені належним чином.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач у судові засідання не з`являвся, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки), які повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Судові повістки скеровувалися судом на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, що підтверджується відповіддю №992714від 26.12.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру (а. с. 55). Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав, про причини неявки не повідомляв. Також відповідачем не було подано відзиву на позов.

Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином.

Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки повне рішення виготовлено 03 березня 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 27 лютого 2025, датою ухвалення даного рішення є саме 03 березня 2025 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.07.2022 відповідач подав ТОВ «Мілоан» Анкету-заяву на кредит №103002885, в якій зазначено: сума кредиту 4000 грн; строк кредитування - 15 днів, дата повернення кредиту 15.08.2022, сума до повернення 4880 грн, складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту 280 грн, яка нараховується одноразово за ставкою 7.00% від суми кредиту за договором, проценти за користування кредитом 600 грн, які нараховуються за ставкою 1,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а. с. 28).

31.07.2022 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №103002885, укладений в електронній формі, за умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язувалося надати відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 4 000 гривень (п.1.2 договору), а позичальник, у свою чергу, зобов`язувався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (а. с. 13-23).

Кредит надається загальним строком на 105 днів з 31.07.2022 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів (п.1.3 договору). Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 04.05.2023 (рекомендована дата платежу) (п.1.3.1 договору). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 13.11.2022 (дата остаточного погашення заборгованості) (п.1.3.2 Договору про споживчий кредит).

Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 15.08.2022 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 13.11.2022 (останнього дня строку кредитування) (п.1.4 Договору про споживчий кредит).

Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 600 грн, які нараховуються за ставкою 1.00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п.1.5.2 Договору про споживчий кредит). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 10 800 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.3 Договору про споживчий кредит). Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.2.2., 2.3 цього договору (п.1.6 Договору про споживчий кредит).

Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування з урахуванням особливостей, передбачених п.2.2.3 договору (п.2.2.2 Договору про споживчий кредит).

Відповідно до пунктів 2.3.1, 2.3.2 Договору про споживчий кредит позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на пролонгацію строку користування/повернення кредиту на тих самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 правил, у тому числі сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Строк продовження кредиту може становити, зокрема й 3 (7, 15) дні з максимальним розміром комісії та відсотком від поточного залишку кредиту 4.00 (6.00, 10.00) за його продовження.

Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 (п. 2.1 Договору про споживчий кредит).

Позичальник підтверджує, що до підписання цього Договору про споживчий кредит ознайомився з усіма його умовами та правилами (п. 5.1 Договору про споживчий кредит).

Даний Договір про споживчий кредит укладено в електронному вигляді, підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Із довідки про ідентифікацію, виданої ТОВ «Мілоан» встановлено, що з ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит, клієнт ідентифікований ТОВ «Мілоан», акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): «НОМЕР_4», час відправки ідентифікатора позичальнику 31.07.2022 14:46:49, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор - НОМЕР_2 (а. с. 27).

Додатком №1 до Договору про споживчий кредит визначено Графік платежів за вказаним договором, відповідно до якого заборгованість мала бути сплачена 13.11.2022 в розмірі 15680 грн. з яких: 4000 грн - сума кредиту; 11 400 грн - проценти за користування кредитом, 280 - комісія за надання кредиту (а. с. 24).

Паспорт споживчого кредиту, який є додатком №2 до Договору про споживчий кредит серед іншого містить інформацію щодо основних умов кредитування, а саме: сума кредиту 4000 грн, строк кредитування - 105 днів, пільговий період 15 днів, поточний період 90 днів. Мета отримання: задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Спосіб надання; безготівково на рахунок з використанням карти. Забезпечення не застосовується. Власний платіж споживача: не передбачається. Інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. Процентна ставка: 1.00 відсотків за кожен день користування кредитом в межах пільгового періоду вказаного в п.1.3.1. Договору про споживчий кредит. Стандартна ставка: 3.00 відсотків за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом поточного періоду вказаного в п. 1.3.2. Договору про споживчий кредит. Тип процентної ставки: фіксована (а. с. 25).

Пункт 7.1. Договору про споживчий кредит визначає, що цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно п. 1.4 договору.

Того ж дня, 31.07.2022 на виконання Договору про споживчий кредит ТОВ «Мілоан» було видано ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 4000 грн, що стверджується платіжним дорученням №48652293 від 31.07.2022, де у графі призначення платежу зазначено "Кошти згідно договору 103002885» (а. с. 30).

Згідно з відомостями про щоденні нарахування та погашення за період з 31.07.2022 року по 24.10.2022 року включно, заборгованість ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит становить 13 280 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 4 000 грн, прострочена заборгованість за комісією - 280 грн, прострочена заборгованість за відсотками - 9 000 грн ( а.с. 31-32 ).

У матеріалах справи наявна виписка з особового рахунку за Договором про споживчий кредит, згідно якої станом на 14.10.2024 заборгованість ОСОБА_1 становить 13 280 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 4 000 грн, прострочена заборгованість за комісією - 280 грн, прострочена заборгованість за відсотками - 9 000 грн (а.с 33).

Згідно з п. 3.2.6. Договору на надання споживчого кредиту Кредитодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. У випадку, якщо після відступлення права вимоги за цим договором Кредитодавцеь отримує від Позичальника платіж (кошти) для погашення існуючої заборгованості за цим договором, такий платіж відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України Позичальнику не повертаються, а зараховуються в рахунок виконання зобов`язань Позичальника за цим договором.

Згідно з Договором відступлення прав вимоги № 84-МЛ/Т від 25.10.2022 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали даний договір, за умовами якого кредитор «ТОВ «Мілоан» передало (відступило) новому кредитору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Внаслідок такої передачі (відступлення) позивач набув право грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами (а. с. 34-42).

Відповідно до п. 6.2.3 Договору про відступлення прав вимоги права вимоги переходять до нового Кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь Кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п. 7.1 цього Договору, після чого Новий кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення Права Вимоги здійснюється шляхом підписання Акту приймання-передачі Реєстру Боржників (Додаток № 2) відповідно до п. 8.3.2 Договору.

Із платіжної інструкції №68764 від 25.10.2022 встановлено, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» здійснило плату у сумі 161725,62 грн за відступлення права вимоги за договором про відступлення прав вимоги №84-МЛ/Т від 25.10.2022 ТОВ «Мілоан» (а. с. 44).

Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 25.10.2022 до Договору про відступлення прав вимоги ТОВ «Мілоан» передав, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняв Реєстр боржників кількістю 610, після чого з урахуванням умов даного договору до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшли права вимоги до боржників і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а. с. 43).

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 13 280 грн, що складається з 4000 грн заборгованості за основною сумою боргу, 9 000 грн заборгованості за відсотками, 280грн заборгованості за комісією (а. с. 45).

14.10.2024 за вих. № 21966403 на адресу ОСОБА_1 направлено претензію з вимогою погасити заборгованість у сумі 13 280 грн (а. с. 46).

Оскільки відповідач свої зобов`язання не виконав, боргу не погасив, позивач просить стягнути з нього наявну заборгованість в примусовому поряду у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та правочини.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ч. 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 627-629 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із змісту ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За приписами частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З матеріалів справи вбачається, що 31.07.2022 року ОСОБА_1 подав Анкету-заяву на отримання кредиту №103002885, на підставі якої відповідачу були погоджені умови кредитування: сума кредиту 4000 грн; строк кредитування - 15 днів, дата повернення кредиту 15.08.2022, сума до повернення 4880грн, складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту 280грн, яка нараховується одноразово за ставкою 7.00% від суми кредиту за договором, проценти за користування кредитом 600 грн, які нараховуються за ставкою 1,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, де серед іншого також вказані надані позичальником згоди, процес оформлення та розгляду заяви №103002885, прийняті рішення по заяві та погоджені умови кредитування (а. с. 28).

В подальшому, 31.07.2022 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №103002885, відповідно до п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 якого позикодавець зобов`язався на умовах визначених цим договором надати позичальнику грошові кошти у сумі 4000 грн. строком на 105 днів, а позичальник - повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Даний Договір про споживчий кредит укладено з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі та був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «НОМЕР_4», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»(а. с. 13-23).

Відтак, підписавши вищевказаний Договір про споживчий кредит електронним підписом відповідач добровільно погодився у письмовому вигляді на умови кредитування. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету вищевказаний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19.

У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Нормою ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Із матеріалів справи вбачається, що 31.07.2022 на виконання Договору про споживчий кредит ТОВ «Мілоан» було видано ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 4000 грн здійснивши переказ коштів відповідачу на банківську картку НОМЕР_1 , яка зазначена у п. 2.1 Договору про споживчий кредит, що стверджується платіжним дорученням №48652293 від 31.07.2022, де у графі призначення платежу зазначено "Кошти згідно договору 103002885» (а. с. 30).

Наведені вище обставини свідчать про факт отримання відповідачем кредитних коштів, схвалення ним, як умов Договору про споживчий кредит так і визнання своїх фінансових зобов`язань перед позивачем.

Разом з цим, відповідач свого зобов`язання за Договором про споживчий кредит не виконав, у передбачений у договорі строк кошти (суму кредиту) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 13 280 грн, що складається з 4000 грн заборгованості за основною сумою боргу, 9 000 грн заборгованості за відсотками, 280 грн заборгованості за комісією.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Доказів повернення кредитних коштів в повному обсязі матеріали справи не містять, відповідачем протилежного не доведено.

Відтак, позичальник (відповідач) свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, кредит не повернув, що призвело до виникнення заборгованості.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4000 гривень слід задовольнити.

Щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п.п 1.5.2, 1.5.3 Договору про споживчий кредит передбачено проценти за користування кредитом протягом пільгового кредиту: 600грн які нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, а також проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 10 800грн які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, протягом поточного періоду.

При цьому, як вбачається з Договору про споживчий кредит, сторони погодили, що кредит надається строком на 105 днів з 31.07.2022 до 13.11.2022, тобто, кредитор мав право нараховувати відсотки за договором 105 днів, починаючи з дня укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що проценти нараховувались за період з 31.07.2022 по 24.10.2022, тобто у межах строку передбаченим Договором споживчого кредиту.

Таким чином, оскільки Договором про споживчий кредит визначено умови щодо нарахування процентів за користування кредитом та такі проценти нараховувались у межах строку дії договору, суд приходить висновку, що стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 9000 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також позивач просить стягнути з відповідача комісію у розмірі 280 гривень за надання кредиту.

Так, відповідно до п. 1.5.1. Договору про споживчий кредит комісія за надання кредиту становить 280 грн, яка нараховується за ставкою 7.00% від суми кредиту одноразово.

Позичальник (відповідач) погодився при укладенні вищевказаного договору на такі умови.

За приписами ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

Отже, укладеним між позивачем та відповідачем договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до загальної вартості кредиту.

Тому, суд дійшов висновку, що комісія за надання кредиту в сумі 280 гривень правомірно нарахована позивачем та підлягає стягненню з відповідача.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України визначено заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до п. 3.2.6 Договору про споживчий кредит товариство має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди позичальника.

25.10.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений Договір відступлення прав вимоги № 84-МЛ/Т, згідно з умовами якого кредитор передав (відступив) новому кредиторові за плату, а новий кредитор прийняв належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (Портфель заборгованості) (а.с.34-42).

Пунктом 6.2.3 Договору відступлення прав вимоги права вимоги переходять до нового кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п.7.1 цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення права вимоги здійснюється шляхом підписання Акту приймання-передачі Реєстру Боржників (Додаток №2) відповідно до п.8.3.2 Договору.

Позивачем надано докази переходу до нього права вимоги за Договором про споживчий кредит, що підтверджується копією підписаного Акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 25.10.2022, витягом із реєстру прав вимоги боржників до Договору відступлення прав вимоги від 25.10.2022, копією платіжної інструкції №68764 від 25.10.2022 (а. с. 43-45).

Таким чином, позивач правомірно, на законних підставах набув право вимоги за Договором про споживчий кредит від 31.07.2022.

Отже, судом встановлено, що відповідач уклав Договір про споживчий кредит, та, взявши на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за їхнє використання, належним чином їх не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, право вимоги на яку набув позивач за укладеним між ним та кредитодавцем Договором факторингу.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає доведеним факт невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Договором про споживчий кредит, у зв`язку з чим має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за вищевказаним Договором про споживчий кредит.

Відтак, позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Кредит Капітал» заборгованість за Договором про споживчий кредит в розмірі 13 280 гривень, з яких: 4 000 грн - заборгованість за кредитом, 9 000грн - заборгованість за нарахованими процентами, 280 грн - заборгованість за комісією.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір, сплачений при зверненні до суду з даним позовом, в сумі 2422,40 грн (ставка судового збору за подання до суду процесуальних документів в електронній формі).

Керуючись ст. ст. 2, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» заборгованість за Договором про споживчий кредит №103002885 від 31.07.2022 в розмірі 13 280 (тринадцять тисяч двісті вісімдесят) гривень з яких: 4 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9 000грн - заборгованість за нарахованими процентами, 280 грн - заборгованість за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 03.03.2025

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» (, адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль- Стоцького, буд. 1 корпус 28, 3-й поверх).

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , , АДРЕСА_1 )

Суддя: М. В. Мельникович