Справа № 930/2818/24
Провадження №2/930/169/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2025 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Войницької Т.Є.

за участі секретаря судового засідання Вакар Г.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки з нерухомого майна, що є спільною частковою власністю,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки з нерухомого майна, що є спільною частковою власністю, в якому просила, виділити їй у приватну власність - «А» - житловий будинок загальною площею 83,9 м2., житловою площею 48,7 м2., «А1» - прибудову, «а» - веранду, «а1» - навіс, «а2» - навіс, господарські будівлі «а3» - сарай, «Б» - сарай, «б» - сарай, «В» - літня кухня, «в» - навіс, «Г» - гараж, «П» - погріб, «1-3» - огорожа, та припинити право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.1983 позивач є власником 21/25 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_2 .

Інша частку будинку - 4/25 належала ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі-продажу від 30 травня 1973 року.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкоємцем майна покійного ОСОБА_3 , є його донька ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину після смерті свого батька, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області № 463/02-14 від 07.10.2024.

Добровільно між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо виділу часток будинку в натурі.

22.10.2024 року ОСОБА_1 одержано висновок щодо технічної можливості поділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна за № 249 від 22.10.2024. Відповідно до висновку їй може бути виділено наступні приміщення: «А» - житловий будинок загальною площею 83,9 м2., житловою площею 48,7 м2., «А1» - прибудова, «а» - веранда, «а1» - навіс, «а2» - навіс. Господарські будівлі «а3» - сарай, «Б» - сарай, «б» - сарай, «В» - літня кухня, «в» - навіс, «Г» - гараж, «П» - погріб, «1-3» - огорожа. За технічними показниками 21/25 частина об`єкта є відокремлена, має окремий вхід і може бути виділена в натурі.

Оскількина даний час існують обставини, які перешкоджають ОСОБА_1 у користуванні, володінні та розпорядженні своїм майном на власний розсуд, вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 08.11.2024 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

17.01.2025 у підготовче засідання позивач та її представник - адвокат Нечепуренко Г.І. не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала.

Згідно з частиною 3статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно зі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до ч. 3 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

З цієї норми також випливає те, що таке визнання має не суперечити закону і не порушувати права свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народилася в с.Монастирок Немирівського району Вінницької області. Зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з Витягом №3432 з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки №163 від 02.10.2024, виданої виконавчим комітетом Немирівської міської ради, згідно адресної книги домоволодінь м.Немирова від 1998 року домоволодіння, яке зареєстроване за ОСОБА_1 , знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

14.09.1983 ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 21/25 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, який знаходився в АДРЕСА_3 та належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого 31.03 1969 виконкомом Немирівської селищної Ради депутатів трудящих.

Згідно реєстраційного посвідчення, виданого Тульчинським міжміським бюро технічної інвентаризації 01.10.1983, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4 частині зареєстрований за ОСОБА_1 на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону, виданого Немирівською державною нотконторою 14.09.1983 р№1509, та записано в реєстрову книгу №7 за реєстровим №648.

На підставі висновку ФОП ОСОБА_5 №249 від 22.10.2024 щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , за технічними показниками 21/25 частина житлового будинку з господарськими будівлями, може бути виділена в окремий об`єкт нерухомого майна.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0685, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстрована 01.06.2020 на праві приватної власності за ОСОБА_1 на підставі Державного акта від 25.03.1998 IV-ВН 018538.

Відповідно до довідки №230 від 23.12.2024, виданої виконавчим комітетом Немирівської міської ради Вінницького району Вінницької області, згідно адресної книги домоволодінь м.Немирова від 1998 року, домоволодіння, яке зареєстроване за ОСОБА_1 , знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_3 . Інформація про наявність документів щодо зміни адреси відсутня).

Згідно відповіді міського голови Немирівської міської ради В.Качура №03-31-04 від 02.01.2025 на адвокатський запит від 27.12.2023 вхід. №03-28-122 відповідно адресної книги домоволодінь м.Немирів від 1998 року домоволодіння, яке зареєстроване за ОСОБА_1 , розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Інформація щодо змін поштової адреси домоволодіння (21/25 частин житлового будинку, власник ОСОБА_1 ) до 1998 року відсутня.

З інвентаризаційної справи №525 встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_5 належить: 1. ОСОБА_3 (4/25 частки) - на підставі договору купівлі-продажу від 30.056.1973 р., 2. ОСОБА_1 (21/25 частки) - на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 31.03.1969 р., ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.1983 р.

Згідно довідки№147 від 04.07.1977 4/25 технічний стан житлової прибудови незадовільний на 60%, власник ОСОБА_3

25.06.1983 в інвентаризаційній справі внесено запис про знесення житлової прибудови та тамбура.

З записів в інвентаризаційній справі встановлено, що з 1983 року адреса будинку змінилася на АДРЕСА_3 .

02.08.1990 внесено зміни в інвентаризаційну справу № 525 щодо площі будинку та змінено номер будинку з АДРЕСА_6 .

Згідно паспорта № НОМЕР_1 , виданого 07.10.2020 органом 0527, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народилася в м.Немирів Немирівського району Вінницької області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт.Немирів Немирівського району Вінницької області. Її батьками записані: батько ОСОБА_3 , матір ОСОБА_7 .

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , одружились 17.09.2000. Прізвища подружжя після одруження: « ОСОБА_9 , ОСОБА_9 ».

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 помер в м.Немирів Вінницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .

Згідно договору купівлі-продажу від 30.05.1973 ОСОБА_10 продала ОСОБА_3 4/25 частини житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_5 .

Згідно довідки про склад спадкоємців №463/02-14 від 07.10.2024, виданої приватним нотаріусом Вінницького нотаріального округу Вінницької області Люлько Л.М., після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 до складу спадкоємців входить: дочка спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

04.12.2024 ОСОБА_2 отримала в приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Люлько Л.М. свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , на житловий будинок під АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав 04.12.2024 на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване право власності за ОСОБА_2 .

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі.

Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

За змістом ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183,358,364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року.

Як роз`яснено в П.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок /зі змінами/, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Відповідно до П.6 вищенаведеної Постанови при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом /квартиру/. Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 21/25 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна зазначена частина будинку з господарськими будівлями за технічними показниками може бути виділена в окремий об`єкт нерухомого майна, суд, з огляду на встановлені судом обставини та відповідні правові норми, вважає за можливе позов задовольнити.

Керуючись ст. ст.15, 16, 317, 321, 328, 355, 356, 364, 367 ЦК України, ст.ст.12, 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354,356 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Немирівським РВ УМВС України у Вінницькій області 01.10.1998, РНОКПП НОМЕР_6 , у приватну власність - «А» - житловий будинок загальною площею 83,9 м2., житловою площею 48,7 м2., «А1» - прибудову, «а» - веранду, «а1» - навіс, «а2» - навіс, господарські будівлі «а3» - сарай, «Б» - сарай, «б» - сарай, «В» - літня кухня, «в» - навіс, «Г» - гараж, «П» - погріб, «1-3» - огорожа та припинити право спільної часткової власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. Є. Войницька