Провадження № 2-н/522/715/25
СУДОВИЙ НАКАЗ
27 лютого 2025 року м. Одеса
Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю. розглянула заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагарінське плато 5/2» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 99 396,47 грн.
Так, у вересні 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси звернулося Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагарінське плато 5/2» із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.10.2024 відмовлено ОСББ «Гагарінське плато 5/2» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг на підставі п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.
Відмовляючи у видачі судового наказу, суд виходив з того, що заявником пропущено строк позовної давності, встановленої законом, а враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності цивільного судочинства, повноваження суду щодо здійснення аналізу обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права, щодо спливу позовної давності, в тому числі щодо наявності прострочення виконання зобов`язання боржником (зокрема, з метою визначення періоду, який знаходиться в межах позовної давності), у межах наказного провадження є обмеженими.
Постановою Одеського апеляційного суду від 24.01.2025 ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22.10.2024 скасовано з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Скасовуючи ухвалу місцевого суду, апеляційний суд зазначив, що оскільки заяву про видачу судового наказу було подано до суду у вересні 2024 року, а заборгованість у боржника виникла з квітня 2021 року, строки позовної давності продовжені законом до моменту їх спливу.
На підставі п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
З доданих до заяви документів слідує, що житлово комунальні послуги надавалися за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 393176934 від 02.09.2024.
До матеріалів заяви додано розрахунок суми заборгованості за спожиті житлово комунальні послуги, з якого слідує, що заборгованість станом на 06.09.2024 за період з квітня 2021 року по вересень 2024 року становить 99 396,47 грн, а також додано копії фінансово-особового рахунку за період з 01.04.2021 по 06.09.2024.
Частиною 1 статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляцій та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що комунальними послугами є послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Керуючись ст. ст. 526, 610, 623 ЦК України; ст. ст. 160-161, 167-168, 172 ЦПК України,
Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА
Згідно зі ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п.п. 4, 5 ч.1 ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до ст. 172 ЦПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.
Судовий наказ набрав законної сили «____»________________ 20_ року
Строк пред`явлення до виконання до «____»________________20_ року
Судовий наказ виданий (надісланий) «___»_________________20_ року
Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА