Справа № 183/9114/24
№ 2/183/1322/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2025 року м. Самар
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Фролової В.О.,
за участю секретаря судового засідання Карпенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, ОСОБА_3 , про визначення часток в праві власності та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом,-
У вересні 2024 року позивачі звернулися до суду з позовом до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, у якому просить:
-визначити розмір часток в праві спільної сумісної власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
-визнати за ними право власності на 1/6 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 24 грудня 1997 року за № НОМЕР_1 , квартира, яка розташована за вищевказаною адресою належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Право власності на вказану квартиру було зареєстровано у Сєвєродонецькому БТІ, відповідно до законодавства, що діяло на той час.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , та після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири у праві спільної власності на квартиру. Спадщину після смерті батька позивач ОСОБА_2 та її мати ОСОБА_1 прийняли фактично, у зв`язку із тим, що проживали із померлим за однією адресою на момент його смерті. Син померлого, ОСОБА_3 у встановлений строк спадщину не прийняв та не претендує на неї.
З метою оформлення права власності на спадщину після померлого ОСОБА_4 , позивачі звернулись до нотаріуса, який постановою від 24.07.2024 відмовив у вчиненні нотаріальних дій, оскільки неможливо отримати інформацію щодо зареєстрованих об`єктів нерухомого майна по Сєвєродонецькій міській територіальній громаді.
Таким чином, після смерті батька частка в квартирі за адресою:
АДРЕСА_1 складає 1/3, а отже кожен із позивачів, як спадкоємців за законом, має право на 1/6 частину зазначеної квартири. Також, з огляду на положення ст. 392 ЦК України, позивачі просили визначити розмір часток у спільній сумісній власності.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
06 вересня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Задоволено подане разом з позовом клопотання про витребування доказів та витребувано з Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
09 грудня 2024 року ухвалою суду, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду.
Позивачі в судове засідання не з`явились. Позивач ОСОБА_2 , подала заяву про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала.
Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток та усіх процесуальних документів в особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» відповідно до ч.5 ст.14 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , про що складено актовий запис № 388 від 16 жовтня 2020 року та видано свідоцтво про смерть від 16 жовтня 2020 року серії НОМЕР_2 .
Позивачка ОСОБА_1 є дружиною померлого, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 28 травня 1966 року сері
Позивачка ОСОБА_5 є донькою померлого ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 09 листопада 1972 року, де останнього зазначено батьком позивача, та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження зміни дошлюбного прізвища позивача з ОСОБА_3 на ОСОБА_2
ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , та померлий ОСОБА_4 набули право власності на квартиру
АДРЕСА_2 (колишні назви
АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 24 грудня 1997 року за № НОМЕР_1 , виданого відділом приватизації житла УЖКГ міськвиконкому від 17 грудня 1997 року за № 1780. Вказане також підтверджується технічним паспортом на квартиру за вказано адресою.
Нотаріально засвідчену копію вказаного свідоцтва про право власності на квартиру позивачами подано для долучення до матеріалів цивільної справи.
На підставі зазначеного свідоцтва, право власності ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 на вищезазначену квартиру зареєстровано у Сєвєродонецькому БТІ та записано у реєстрову книгу за № 586 від 12 лютого 1998 року.
Постановою державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області від 24 липня 2024 року позивачам ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири АДРЕСА_2 (колишні назви
АДРЕСА_3 , частка якої належала ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю можливості отримати інформацію по об`єктах нерухомого майна Сєвєродонецької міської територіальної громади, яка є окупованою.
Співвласник вказаної квартири, ОСОБА_3 у встановлений законом строк для прийняття спадщини не звертався.
Як вбачається зі змісту цієї постанови, та документами наявними у спадковій справі № 300/2024 Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області після померлого ОСОБА_4 , заповіти від імені ОСОБА_4 не посвідчувалися, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру. Згідно з даними інформаційної довідки спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_4 не заводилася.
Спадщину після померлого ОСОБА_4 в рівних частках фактично прийняли (були зареєстровані разом з померлим на день його смерті і протягом встановленого законом строку не відмовилися від прийняття спадщини) його дружина ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2 .
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
При цьому, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строк, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.
Частиною 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до частини 3 статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
Як зазначалось вище, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 набули право власності на квартиру АДРЕСА_2 (колишні назви АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 24 грудня 1997 року за № НОМЕР_1 , виданого відділом приватизації житла УЖКГ міськвиконкому від 17 грудня 1997 року за № 1780, посвідчена нотаріальна копія якого надана суду.
Відомості щодо володіння ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 вказаною квартирою на праві спільної сумісної власності містяться і в технічному паспорті на квартиру.
Отже, право власності на квартиру
АДРЕСА_2 набуто ОСОБА_1 . ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відповідно до порядку встановленого законодавством України.
З відповіді Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 05 липня 2024 року за № 737 ВС/ЗГ, вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 приватизована на підставі розпорядження Управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради Луганської області від 17 грудня 1997 року за № 1780. Приватизацію здійснено на склад сім`ї з трьох осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Оскільки архівні документи Сєверодонецького БТІ на підконтрольну Україні територію вивезені не були, у зв`язку з окупацією Сєвєродонецької міської територіальної громади, Сєвєродонецьке БТІ не може виконувати свої функції, в тому числі надавати інформацію на запити про наявні в архівних справах зареєстровані права власності до 01.01.2013.
З наявних у справі відповіді Мереф`янської міської ради Харківської області від 10 липня 2024 року за № 3235, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день своєї смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 з 06 липня 2010 року по 19 жовтня 2020 року.
На день його смерті та по теперішній час, за вищевказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_1 з 28 листопада 2003 року, ОСОБА_2 з 26 серпня 1998 року та ОСОБА_6 з 31 липня 2010 року.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Наведені докази у сукупності свідчать про те, що спадкодавець ОСОБА_4 набув право власності на 1/3 частку спірної квартири, а позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є єдиними спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 , які прийняли в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачів в частині визнання права власності за позивачами права власності по 1/6 частини квартири в порядку спадкування за законом.
Вирішуючи питання щодо визначення розміру часток в праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_2 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч.1-3 ст. 370 ЦПК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.
У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
Частиною третьою ст.364 ЦК України установлено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Так, судом встановлена, що спірна квартина належала ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності. Даних про існування домовленості між ними щодо відступлення від рівності часток у праві спільної сумісної власності судом не встановлено.
Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині, шляхом виділення рівного розміру часток співвласників з одночасним припиненням права спільної сумісної власності.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 263, 265,280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, ОСОБА_3 , про визначення часток в праві власності та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.
Визначити рівними частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1 , загальною площею 64,5 кв.м., житловою площею 38,6 кв.м., та належить ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , у рівних частках по 1/3 за кожним із співвласників, припинивши право спільної сумісної власності.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64,5 кв.м., житловою площею 38,6 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64,5 кв.м., житловою площею 38,6 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач-1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_5 ;

Позивач-2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_5 ;

Відповідач-1: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання відповідно до довідки ВПО: АДРЕСА_4

Відповідач 2: Сєвєродонецька міська військова адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області, , місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б-р. Дружби Народів, 32.

Повне судове рішення складено і підписано 18 лютого 2025 року.

Суддя В.О. Фролова