Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2025 Справа №607/24485/24 Провадження №2/607/1349/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Двикалюк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 18389 євро.

В обґрунтування вимог зазначено, що у період з 28.01.1995 по 06.06.2019 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_4 . Постановою Тернопільського міського суду від 11.06.2002 у справі №2-3307/02 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів доходів платника аліментів, щомісячно, починаючи з 22.04.2002 і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вищевказаної постанови 16.07.2003 відкрито виконавче провадження №2810318. Проте ОСОБА_2 судове рішення не виконував, після чого на адресу Міністерства внутрішніх справ Італії було надіслано клопотання позивача про визнання та виконання постанови від 11.06.2002 у справі №2-3307/02 на території Італійської Республіки. Вказані заходи результату не дали, оскільки ОСОБА_2 не подавав декларації про доходи. Відповідач продовжував злісно ухилятись від сплати аліментів та виконання судового рішення, внаслідок чого стосовно нього було внесено відомості до ЄРДР за №0000529 від 18.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та №0001172 від 20.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України. На підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.04.2017 у справі №607/18181/15-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 223803,45 грн. У період з 01.01.2017 по 31.12.2017 представниками ОСОБА_2 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 частково сплачено заборгованість по аліментах в сумі 214700 грн. Згідно з відомостями державної виконавчої служби від 07.11.2024 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 18389 Євро. Станом на дату звернення до суду з даним позовом ОСОБА_2 продовжує ухилятись від виконання рішення суду та кошти не сплачує. За наведених обставин просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 28.11.2024 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, про що зазначено у прохальній частині позову.

Відповідно до ч. 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неприбуття в судове засідання не повідомив. А тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.01.1995 по 06.06.2019, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим повторно 16.04.2008 та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 виданим 06.06.2019.

У даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 в сторін народилась дочка ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 видане 18.12.1995).

Постановою Тернопільського міського суду від 11.06.2002 у справі №2-3307/02 стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 22.04.2002 і до її повноліття.

13.06.2002 на виконання вказаної вище постанови Тернопільським міським судом видано виконавчий лист.

16.07.2003 державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови Тернопільського міського суду від 11.06.2002 у справі №2-3307/02.

24.06.2003 ОСОБА_2 надав письмові пояснення Начальнику ТМВ УМВСУ Тернопільської області про те, що аліменти він не сплачував, оскільки не має постійного місця роботи. Далі зобов`язується сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , систематично.

Ухвалами Тернопільського міського суду від 07.02.2003 та від 18.09.2003 ОСОБА_2 оголошено у розшук у зв`язку із невиконанням рішення суду у справі №2-3307/02.

Згідно з листом Міністерства закордонних справ України № 712/АЄ/19-540-109977 від 23.11.2005, ОСОБА_2 17.02.2005 у приміщенні консульського відділу Посольства України в Італійській Республіці був вручений лист ВГІРФО УМВС України від 17.12.2004, де міститься інформація про покладені на нього рішенням Тернопільського міського суду зобов`язання виплачувати аліменти на користь неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , 1995 року народження.

18.12.2012 до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.164 КК України, про злісне ухилення ОСОБА_2 від сплати аліментів встановлених постановою Тернопільського міського суду від 11.06.2002 на утримання доньки ОСОБА_3 , 1995 року народження, у розмірі 1/4 усіх видів заробітку.

16.09.2015 до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.382 КК України, про те, що ОСОБА_2 з 13.06.2002 по даний час ухиляється від виконання постанови Тернопільського міського суду від 11.06.2002 про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 .

Вказане підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000529 сформованого 15.01.2021 слідчим підрозділу дізнання Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Казімірчук І.П.

Також відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001172, сформованого 01.10.2021 слідчим Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Васенко С.Ю., 20.08.2021 до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.382 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/13583/21, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 не виконує рішення суду у справі №607/18181/15-ц про сплату неустойки за прострочення сплати аліментів.

Досудове розслідування у вищевказаних кримінальних провадженнях триває, що підтверджується листом Тернопільської окружної прокуратури №50-89-6928ВИХ-24 від 12.08.2024 та листом Головного управління Національної поліції у Тернопільській області №4855-2024 від 27.09.2024.

Як вбачається з листа Міністерства юстиції України №26-6910-07 від 25.10.2007, до Міністерства внутрішніх справ Італії 24.10.2007 було надіслано клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території Італії рішення Тернопільського міського суду від 11.06.2002 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Згідно з листом Міністерства внутрішніх справ Італії від 17.03.2015, провадження у справі стосовно сплати аліментів на користь ОСОБА_3 ОСОБА_2 припинено, оскільки ОСОБА_2 ніколи не подавав декларації про доходи, і з цієї причини він ніколи не був внесений в базу даних Податкової поліції.

14.02.2017 в м. Римі було допитано ОСОБА_2 з метою надання правової допомоги на запит судових органів України, зокрема слідчого відділу управління поліції м. Тернополя в рамках кримінальної справи №0000529, для притягнення до відповідальності за ч.1 ст.382 КК України через несплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей, визначених рішенням суду. ОСОБА_2 повідомив, що проживає в Італії з березня 2002 року. 3 жовтня 2014 року до 24 березня 2015 року він працював в компанії КАНАЗ Імпіанті в м. Римі. В березні 2015 року компанія припинила існування, тому будь-якої роботи він не виконував. Проживав на заощаджені кошти в розмірі 2891,23 євро, на щомісячну надбавку в розмірі 699,00 євро, а також отримував грошову допомогу. Для того, щоб сплачувати аліменти він поновив довіреність на ім`я батька ОСОБА_7 , яка дійсна до липня 2019 року. Коли з травня 2016 року загальна сума боргу склала 230215 грн., батько почав платити щомісячну суму в розмірі 5000 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.04.2017 у справі №607/18181/15-ц (з урахуванням ухвали від 15.05.2017 про виправлення описки), стягнуто з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 223803,45 грн.

З метою виконання вказаного рішення суду 30.03.2018 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист, та 18.04.2018 головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Тернопільській області Ковальчук В.В. відкрито виконавче провадження №56207000.

У відповідь на звернення ОСОБА_1 , Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив (лист №176252 від 07.11.2024), що станом на 01.11.2024 рішення суду у справі №607/18181/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойки (пені) у розмірі 223803,45 грн. не виконується. Згідно обліку депозитних сум та матеріалів виконавчого провадження жодних коштів на виконання рішення суду не поступало.

Згідно листа Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції №48458 від 02.10.2017, представниками боржника ОСОБА_2 станом на вересень 2017 року частково було погашено заборгованість в сумі 214700 грн.

14.02.2019 старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Савчук А.О. складено розрахунок заборгованості (вих. №7076) зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №2810318 з примусового виконання виконавчого листа №2-3307 виданого 13.06.2002 Тернопільським міським судом. Згідно матеріалів виконавчого провадження ОСОБА_2 отримував дохід у валюті євро. За період з 01.04.2002 по 31.12.2017 за ОСОБА_2 числиться заборгованість в сумі 18389 євро.

У відповідь на звернення ОСОБА_1 , Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив (лист №176251 від 07.11.2024), що станом на 07.12.2013 заборгованість по аліментах, згідно виконавчого листа №2-3307 виданого 13.06.2002 Тернопільським міським судом, становить 25842,26 євро. Станом на 01.11.2024 рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 не виконується. Борг станом на 01.11.2024 становить 18389 євро. Заборгованість у розмірі 18389,00 євро не погашена.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

З позовної заяви та доданих до неї письмових доказів встановлено, що оскільки відповідач не сплачував позивачу аліменти на утримання дочки своєчасно та в повному обсязі, у відповідача утворилась заборгованість, яка станом на 01.11.2024 становить 18389 євро.

Вказаний розмір заборгованості залишався незмінним з 2017 року. Останній платіж на погашення заборгованості було внесено у вересні 2017 року.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки у розмірі 18389 євро за період з січня 2020 року по жовтень 2024 року, про що надає власний розрахунок.

Згідно вказаного розрахунку, який відповідачем не спростований, сума неустойки (324749,74 євро) значно перевищує суму заборгованості (18389 євро).

Розрахунок пені, наведений позивачем, є вірним та таким, що здійснений з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 03 квітня 2019 року за результатами розгляду справи № 333/6020/16-ц.

Таким чином, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню за період з січня 2020 року по жовтень 2024 року становить 18389 євро, оскільки згідно з положеннями ч.1 ст. 196 СК України, розмір пені не може перевищувати суми заборгованості за аліментами.

Вимоги позивачки є обґрунтованими, відповідають вимогам закону, а тому їх слід задовольнити шляхом стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 18389 євро, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення (43,5168 грн. за 1 євро) становить 800230,44 грн.

У зв`язку із тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, відповідно до ст.141 ЦПК України, із відповідача у дохід держави слід стягнути 1211,20 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 287, 289, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 18389 євро, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення становить 800230,44 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 18.02.2025.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук