Єдиний унікальний номер справи 610/4051/21
Провадження № 2-др/183/2/25

У Х В А Л А

20 лютого 2025 року м. Самар Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.

з участю секретаря судового засідання Петрієнко В. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 грудня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 15 247,00 грн. У решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

11 січня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду із заявою про залучення розрахунку витрат, які позивач сплатив, у зв`язку з розглядом справи та доказів, що їх підтверджують. В обґрунтування заяви зазначила, що цивільна справа розглядалася в письмовому, спрощеному позовному провадженні без участі сторін, у зв`язку з чим позивач про ухвалення рішення у справі № 610/4051/21 дізналася 07 січня 2025 року шляхом отримання такого рішення через портал «ДІЯ». У зв`язку з чим, посилаючись на вимоги ЦПК України просила поновити строк на подання заяви про залучення розрахунку витрат, які позивач сплатив у зв`язку з розглядом справи та доказів, що їх підтверджують, яка подається протягом п`яти днів з дня, коли позивач дізнався про ухвалення судового рішення.

Ухвалою суду від 14 січня 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про долучення розрахунку витрат, які позивач поніс, під час розгляду цієї цивільної справи та доказів, що їх підтверджують.

Судом з власної ініціативи порушено питання про ухвалення додаткового рішення у справі № 610/4051/21 на підставі поданих позивачем 11 січня 2025 року розрахунку та доказів та 15 січня 2025 року передано для реєстрації до канцелярії Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2025 року задоволено заяву судді Парфьонова Дмитра Олександровича про самовідвід при розгляді питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину. Вирішено справу передати до канцелярії суду для визначення судді, який буде розглядати справу, в порядку автоматизованої системи документообігу у порядку, встановленому статтею 36 ЦПК України.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10 лютого 2025 року головуючим суддею у цій справі визначена суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є.

Сторони про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства суд висновує про можливість розгляд питання про ухвалення додаткового рішення за відсутності представника відповідача на підставі наявних у суду матеріалів справи та поданих заяв.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Надавши оцінку обґрунтуванню, викладеному у заяві про долучення розрахунку витрат, які позивач поніс, під час розгляду цієї цивільної справи та доказів, що їх підтверджують та вивчивши матеріали справи у частині, необхідній для вирішення порушеного питання, суд приходить до такого висновку.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 грудня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 15 247,00 грн. У решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Отже, зазначеним рішенням суду вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених зі сплати судового збору.

Поряд з цим, питання судових витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалося, оскільки докази на підтвердження понесення таких витрат суду не надавались.

Відповідно до умов ч. 8 ст. 141 ЦПК України (в редакції на момент розгляду позовних вимог по суті) розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому слід відзначити, що справу було розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у межах якого судові дебати не передбачені нормами ЦПК. А отже, дії передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а саме: надання доказів понесення судових витрат або звернення до суду з заявою про надання доказів понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, - повинні бути вчинені до виходу суду до нарадчої кімнати.

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 246 ЦПК України (станом на 31.12.2024) якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Однією з обов`язкових умов для ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат, зокрема у частині витрат на професійну правничу допомогу є дотримання вимог ч. 8 ст. 141 та ст. 246 ЦПК України (в редакції станом на 31.12.2024) щодо необхідності до закінчення судових дебатів у справі (чи у разі розгляду справи у спрощеному провадженні - до виходу суду до нарадчої кімнати) заявити про неможливість надання доказів на підтвердження понесення таких витрат та заявити про надання їх протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Однак, до розгляду справи по суті позивач не повідомив про наявність причин неможливості подачі доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу.

З урахуванням принципу розумності, у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі (після дослідження доказів та надання додаткових пояснень у випадку розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження).

Так, судом відзначається, що надані позивачем документи на підтвердження понесення судових витрат на надання правової допомоги стосуються надання послуг за грудень 2021 року.

Зокрема, до складу наданих послуг у Акті від 30 грудня 2021 року стороною позивача включено: аналіз документів та матеріалів наданих клієнтом, щодо додаткових витрат на дитину, понесених клієнтом, пошук відповідної судової практики (22 грудня 2021 року); підготовка позовної заяви про стягнення додаткових витрат на дитину із додатками (24 грудня 2021 року).

При цьому, згідно з умовами поданого позивачем договору 28-21 про надання правничої допомоги, клієнт зобов`язаний: сплатити Адвокату кошти, необхідні для покриття фактичних витрат, пов?язаних з виконанням угоди; своєчасно і у повному обсязі сплачувати обумовлений угодою гонорар: інформувати Адвоката про зміну поштової адреси, адреси електронної пошти, номерів телефонів п.3.1 Договору.

Згідно з Додатком № 1 до договору 28/21 сторони погодили, що вартість однієї години роботи адвоката становить 1135,00 грн., тобто 50% від розміру прожиткового мінімуму з 1 січня 2021 року, який становить 2270 гривень відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік». «Оплата основного гонорару за Договором про надання правничої допомоги № 27-19 від 13 серпня 2019 року відбуватиметься протягом 1 календарного місяця з моменту отримання Клієнтом рахунку» (п. 3, 4).

Тобто з моменту звернення до суду з позовом і до ухвалення судового рішення по суті позивач був обізнаний із розміром витрат, понесених ним на оплату правової допомоги у цій справі і мав всі процесуальні можливості, час, до закінчення судового розгляду реалізувати свої права та надати суду необхідні докази, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат, до ухвалення судового рішення.

Проте, у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, у поданій заяві про долучення розрахунку витрат, які позивач поніс, під час розгляду цієї цивільної справи та доказів, що їх підтверджують позивач не навів суду жодних поважних причин неможливості подання доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат, до ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на встановлені обставини та положення наведених цивільних процесуальних норм суд констатує відсутність правових підстав для ухвалення у цій справі додаткового рішення щодо судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги, у зв`язку з чим слід відмовити у прийнятті додаткового рішення з цього питання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 133, 137-138, 141-142, 246, 260, 270 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У прийнятті додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 20 лютого 2025 року.

Суддя Г.Є. Майна