Справа № 344/8625/24
Провадження № 22-ц/4808/50/25
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач): Василишин Л. В.,

суддів: Баркова В. М., Максюти І. О.,

секретаря Петріва Д. Б.,

за участю представника апелянта адвоката Лукиніва М. П., представника позивача адвоката Рудницького Ю. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скарг у ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2024 року, ухвалене в складі судді Татарінової О. А. в місті Івано-Франківську, повний текст якого складено 25 вересня 2024 року, у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2024 року АТ «Сенс Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивований тим, що 08 листопада 2021 року відповідачка уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту № 501387451 (кредитний договір). Відповідно до умов вказаного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. У випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від банку інформації.

Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Водночас позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 237942,62 грн.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

Враховуючи наведене, представник товариства просив суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 501387451 у розмірі 237 942,62 грн, а також суму сплаченого судового збору.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2024 року позов АТ «Сенс Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 501387451 від 08 листопада 2021 року у розмірі 237 942,62 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 855,31 грн.

В обґрунтування рішення суд зазначив, що кредитний договір між сторонами укладено шляхом його підписання електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету.

Сторона позивача надала достатньо доказів на підтвердження факту надання відповідачці кредитних коштів, отримання і використання нею таких коштів, а тому враховуючи, що отримані відповідачкою кошти в добровільному порядку не повернуті, суд вважав за необхідне стягнути заборгованість за кредитним договором в судовому порядку.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

ОСОБА_1 на рішення суду подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що відомості в оферті про те, що така підписана нею електронним підписом не відповідають дійсності, оскільки електронного підпису в неї немає, умови отримання кредиту їй не надавалися, жодних документів в банку вона не підписувала та коштів в розмірі 155000 грн не отримувала. Так, у банківській установі їй була надана платіжна картка і на картковий рахунок банком їй було перераховано кошти в розмірі 50 000 грн. Враховуючи, що ані власноручно, ані за допомогою електронного підпису вона будь-які документи в банку не підписувала, її волевиявлення на надання оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту відсутнє. Просить врахувати, що матеріали справи не містять доказів, які би підтверджували факт підписання нею оферти. Крім того звертає увагу на те, що матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів на підтвердження надання їй банком грошових коштів у сумі 155000 грн. Ба більше, в оферті на укладання угоди про надання кредиту та акцепті пропозиції зазначено, що грошові кошти в розмірі 155000 грн повинні бути перераховані їй на рахунок НОМЕР_1 , який відкрито в АТ «Альфа Банк», водночас в меморіальному ордері, який наявний в матеріалах справи, реквізити рахунку зовсім інші. Представник позивача в судовому засіданні в суді першої інстанції стверджував, що грошові кошти вона отримала в касі банку за меморіальним ордером. Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, зазначеного не врахував.

Просить оскаржуване рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Позиція інших учасників справи

АТ «Сенс Банк» своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалося, що відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Заяви (клопотання) учасників справи

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив такі задоволити.

Представник АТ «Сенс Банк» - адвокат Рудницький Ю. І. у судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Фактичні обставини справи

Відповідно до оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501387451 від 08 листопада 2021 року, ОСОБА_1 запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про надання споживчого кредиту, підставою для якої є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між нею та банком. Умови споживчого кредиту: тип кредиту: «Кредит готівкою», сума кредиту: 155000 грн, процентна ставка: 35.00 %, тип ставки процентна, строк кредиту 60 місяців. Дата повернення кредиту 08 листопада 2026 року. Кредит надається для власних потреб. Спосіб видачі переказ коштів на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Альфа-Банк» (а.с. 37, том 1).

Згідно з акцептом пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501387451 від 08 листопада 2021 року, АТ «Альфа-Банк» прийняло пропозицію ОСОБА_1 на укладення угоди про надання споживчого кредиту, на тих умовах, що визначені у оферті (а.с. 39-40, том 1).

Відповідно до довідки про ідентифікацію, АТ «Сенс Банк» підтвердило, що клієнт ОСОБА_1 , з якою укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Сенс Банк», укладеного між банком та клієнтом, ідентифікований АТ «Сенс Банк» (а.с. 58, том 1).

Згідно з меморіальним ордером № 685552368 від 08 листопада 2021 року, ОСОБА_1 перераховано грошові кошти у розмірі 155 000,00 грн, призначення платежу: надання кредиту за договором № 501387451 від 08 листопада 2021 року (а.с. 36, том 1).

На підтвердження факту зарахування грошових коштів та користування ОСОБА_1 грошовими коштами за кредитним договором № 501387451 від 08 листопада 2021 року АТ «Сенс Банк» надано виписку по особовим рахункам ОСОБА_1 (а.с.25-31, том 1).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 501387451 від 08 листопада 2021 року, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 20 вересня 2023 року складає 237 942,62 грн, з яких: 151 972,90 грн за кредитом; 85 969,72 грн по відсотках. Всього сплачено клієнтом 16503 грн (а.с. 61а, том 1).

25 січня 2024 року АТ «Сенс Банк» направило засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, в якій вимагало протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме: 237942,62 грн (а.с. 59-60, том 1).

Згідно з витягом з державного реєстру банків, 01 грудня 2022 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» змінило найменування на Акціонерне товариство «Сенс Банк» (а.с. 56, том 1).

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

У частині першій статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтями 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша статті 634 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Положення частини першої статті 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Аналізуючи викладене, можна дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із частиною третьою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положення частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Матеріалами справи не підтверджується, що 08 листопада 2021 року ОСОБА_1 підписала оферту на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501387451 та акцепт банку. В наявних в матеріалах справи копіях зазначених документів, підпис відповідачки відсутній. Тобто відсутні докази, що саме з цими умовами ознайомлювалася відповідачка. Посилання позивача з цього приводу на довідку про ідентифікацію ОСОБА_1 , що останньою здійснено акцепт договору одноразовим ідентифікатором 4621, представлену у судове засідання апеляційного суду, не заслуговують на увагу. Довідка видана позивачем без номеру та дати та не дає можливості суду дійти однозначного висновку щодо здійснення таких дій відповідачкою 08 листопада 2021 року. Наявний у справі протокол створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису від 01 травня 2024 року, на який посилався представник позивача, також не містить інформації щодо підпису договору ОСОБА_1 . Інших доказів позивачем не представлено, тоді як такий факт відповідачка заперечує.

Отже, докази щодо існування письмової домовленості письмового договору між позивачем та відповідачкою щодо отримання кредитних коштів, конкретну домовленість щодо нарахування процентів та їх сплати за користування, у справі відсутні. Тому підстав для стягнення нарахованих банком процентів в сумі 85969,72 грн у суду не було.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що кошти в сумі 155000 грн відповідачка не отримувала, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Матеріалами справи, зокрема, випискою по особовому рахунку та копією меморіального ордеру № 685552368 підтверджується, що ОСОБА_1 було видано готівкою 155000 грн. Твердження апелянтки щодо різних рахунків в оферті та акцепті та порядку отримання коштів, жодним чином не спростовує факт отримання відповідачкою коштів у банку. З огляду на це, навні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та стягнення з відповідачки суми неповернутих коштів банку за вирахуванням сплачених ОСОБА_1 коштів в сумі 16503,00 грн згідно розрахунку боргу, що всього складає 138497 грн. В решті вимог позову слід відмовити.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить висновку, що у суду першої інстанції не було достатніх підстав для повного задоволення позову, тому рішення суду необхідно скасувати та ухвалити нове.

Згідно з частинами десятою, тринадцятою статті 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги АТ «Сенс-Банк» підлягають задоволенню частково, то сплачений сторонами судовий збір при зверненні до суду з позовом та за пеляційною скаргою підлягає перерозподілу пропорційно задоволеним вимогам. Розмір заявлених вимог 237942,62 грн (100 %), розмір вимог, що підлягають задоволенню 138497 грн (58,20 %), відмовленню - (41,8 %). Тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви 1661,79 грн (2855,31 х 58,20% : 100 %); з позивача на користь відповідачки за подання апеляційної скарги 1790,30 грн (4282,96 х 41,8 % : 100 %). Відповідно різниця судових витрат, що підлягає сплаті сторонами, становить 128,51 грн на користь відповідачки.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 501387451 від 08 листопада 2021 року у сумі тіла кредиту 138497 грн. В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 128,51 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач: Л. В. Василишин

Судді: В. М. Барков

І. О. Максюта