Провадження №2/524/1398/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 147769 грн, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 05.10.2021 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №3284474, а 22.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено договір споживчого кредиту №101363330.

Між ТОВ «МАНІФОЮ», ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого Клієнти відступили, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до відповідача. Своїх зобов`язань відповідач не виконав та допустив заборгованість на загальну суму 147769 грн.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Від представника відповідача до суду надійшли пояснення в яких зазначено, що після спливу строку кредитування за договором №3284474 - 14.11.2021 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилось, вимог про стягнення відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України позивач не заявляв, тому вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, що складається з заборгованості за тілом кредиту 5000 грн та заборгованості за відсотками у межах строку кредитування у сумі 2985,00 грн, разом до сплати 7985,00 грн.

Вважає, що нараховані за договором №101363330 відсотки в сумі 55290,00 грн взагалі не підтверджуються ніякими доказами та були нараховані безпідставно. Заявлену суму судових витрат на правничу допомогу в розмірі 25 000 грн вважає безпідставно завищеною та такою, що не відповідає таким критеріям, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також розумності їхнього розміру.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

22.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №101363330 за умовами якого товариство надало позичальнику кошти в сумі 20000 грн. Кредит надається строком на 20 днів з 22.09.2021; проценти за користування кредитом 5000 грн, які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

29.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №29-12/2021. Згідно з витягом з реєстру боржників первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги від ОСОБА_1 коштів в сумі 84527,50 грн.

05.10.2021 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №3284474, за умовами якого товариство надало позичальнику кошти в сумі 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Позика видається строком на 10 днів зі сплатою 1,99% в день. 15.10.2021 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до Договору позики №3284474 відповідно до умов якої сторони погодили продовжити строк позики до 14.11.2021 із сплатою 1,99% в день.

09.02.2022 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №09/02-2024. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу, первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги від ОСОБА_1 коштів в сумі 15485 грн, право одержання яких належить первісному кредитору на підставі кредитного договору № 3284474.

10.01.2023 та 10.03.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення(купівлю-продажу) прав вимоги №10-01/2023 та 10-03/2023. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору про відступлення(купівлю-продажу) прав вимоги, первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги від ОСОБА_1 коштів в сумі 139817,50 грн, право одержання яких належить первісному кредитору на підставі кредитного договору № 101363330 та .

НОРМИ ПРАВА

Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості..

Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із ст. 634 ЦПК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі Закон № 675-VIII) , який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закон № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII.

В ч.1 ст. 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОЦІНКА СУДУ

Кредитні відносини, передбачають наявність певних зобов`язань між сторонами, зокрема обов`язку кредитора надати кошти, а позичальника повернути кошти та сплатити проценти.

Відповідач не надав суду докази, які б підтверджували те, що свій обов`язок з повернення коштів первісному кредитору або правонаступнику, він виконав.

З цих підстав, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення заборгованості обґрунтованими.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 зауважила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Строк кредитування за договором №101363330 становить 20 днів з можливістю пролонгації договору на стандартних умовах на строк 60 днів.

Отже, з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду, право стягувача нараховувати відсотки за договором припинилось з 24.02.2022 і саме з вказаної дати права кредитора були захищені ст. 625 ЦК України. Однак, такі вимоги позивачем не були заявлені.

Суд приймає до уваги те, що відповідачем були здійснені дії щодо пролонгації договору, в тому числі на пільгових умовах. З урахуванням положень погоджених сторонами умов щодо пролонгації договору розмір відсотків за користування коштами становить 55290 грн.

Відтак, загальний розмір заборгованості за договором №101363330 становить 74690 грн.

Також, з урахуванням вказаного висновку Великої Палати Верховного Суду суд вважає, що право нараховувати відсотки за договором №3284474 з урахуванням додаткової угоди №1 від 15.10.2021 припинилось 14.11.2021. Відповідно до графіку, визначеного додатковою угодою №1 розмір відсотків становить 2985 грн.

Відтак, суд стягує із відповідача на користь позивача заборгованість за договором №101363330 в сумі 74690 грн та за договором в сумі 7985 грн, а всього 82675 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1693,86 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог - 55.95%.

Щодо витратна правничу допомогу.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). З огляду на зазначене положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи. Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Враховуючи складність справи та обсяг поданих позивачем документів, з огляду на шаблонність позовної заяви, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн є справедливим для компенсації витрат позивача на правову допомогу.

Разом із тим, враховуючи те, що суд частково задовольнив позов суд стягує із відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 3915.80 грн.

Керуючись ст. 526, 530, 610-612, 625, 1046 ЦК України, ст. 10, 12, 81, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, 01133, Україна, місто Київ, вулиця Мечнікова, будинок, 3, офіс, 306) заборгованість в розмірі 82675 грн грн та судові витрати в сумі 5609,66 грн.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ