Справа №705/4172/24
2/705/665/25 РІШЕННЯ
27 лютого 2025 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі головуючого судді Єщенко О.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником адвокатом Яреськом Тарасом Віталійовичем, до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
Щодо стягнення безпідставно набутих коштів та збитків виконавцем в рамках виконавчого провадження, відкритого на підставі незаконного виконавчого напису, було здійснено стягнення коштів з позивача. 09.07.2024 представником позивача отримано відповідь від виконавця на адвокатський запит, якою повідомлено про те, що в ході примусового виконання виконавчого провадження № 65505490, приватним виконавцем станом на 09.07.2024 були стягнуті кошти в сумі 2009,70 грн, які у відповідності до вимог ст.ст. 45-47 Закону України «Про виконавче провадження» були розподілені та перераховані наступним чином: 500,00 грн витрати виконавчого провадження; 136,58 грн основна винагорода приватного виконавця; 1373,12 грн борг на користь стягувача. Таким чином виконавцем перераховано стягувачу 1373,12 грн в рахунок погашення заборгованості за виконавчим написом. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Правові підстави набуття відповідачем грошових коштів на виконання зазначеного виконавчого напису відсутні, у зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України.
Ухвалою судді від 22.07.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі.
Відповідач ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» отримав ухвалу про відкриття провадження 23.07.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. В установлений строк відзив на позовну заяву не подав.
Треті особи приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. та приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. 23.07.2024 отримали ухвалу про відкриття провадження, що підтверджується довідками про доставку електронного документу. В установлений строк пояснення щодо позову до суду не подали.
Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису.
Виконавчий напис це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.
Частиною 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.
Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі за текстом Порядок).
Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.
Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України «Про нотаріат»).
Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі за текстом Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.
Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Відповідно до копії виконавчого напису від 12.03.2021 зазначено, що як на підставу вчинення виконавчого напису нотаріус посилається на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.
Відповідні зміни до Постанови № 1172 та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 за № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».
Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.
Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Також підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (в редакції, чинній станом на 12.03.2021 дату вчинення спірного виконавчого напису), встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Матеріали справи не містять доказів того, що приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Я.В. вчинила виконавчий напис на підставі зазначених вище документів.
Окрім того, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.
Таким чином, на підставі досліджених доказів, суд доходить висновку, що зазначені вище обставини дають підстави для задоволення позовних вимог у частині визнання виконавчого напису таким, який не підлягає виконанню.
Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала.
Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.
За таких обставин факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів.
При цьому обставини наявності або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за таким кредитним договором можуть бути предметом окремого судового розгляду.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 201/6498/20.
Листом приватного виконавця Чупис Т.П. від 09.07.2024 повідомлено адвоката Яреська Т.В., що в ході примусового виконання виконавчого провадження № 65505490, приватним виконавцем станом на 09.07.2024 були стягнуті кошти в сумі 2009,70 грн, які у відповідності до вимог ст.ст. 45-47 Закону України «Про виконавче провадження» були розподілені та перераховані наступним чином: 500,00 грн витрати виконавчого провадження; 136,58 грн основна винагорода приватного виконавця; 1373,12 грн борг на користь стягувача.
Враховуючи вищевикладене, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню безпідставно отримані кошти в рахунок заборгованості за кредитним договором у розмірі 1373,12 грн, які відповідач безпідставно отримав за виконавчим написом, який визнано таким, що не підлягав виконанню.
Також відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Кошти, а саме 500,00 грн витрати виконавчого провадження та 136,58 грн основна винагорода приватного виконавця, що в сумі складає 636,58 грн, не були отримані відповідачем, однак позивач, як особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування на підставі ст. 22 ЦК України.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому судовий збір, сплачений позивачем за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 484 грн 48 коп. згідно зі статтею 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, позов подано через систему «Електронний суд», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 968 грн 96 коп.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З урахування вищевикладеного, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу згідно з поданою заявою, суд враховує обґрунтованість розміру цих витрат, складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності таких витрат.
Ураховуючи викладене, а також фактичний обсяг виконаної роботи та її незначну складність, беручи до уваги, що справа розглядалася у спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін, послуги адвоката не включали зібрання великої кількості доказів, суд вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача, у розмірі 4000 гривень.
Наведене узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі № 280/2635/20.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд
Позов задовольнити.
Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти в сумі 1373 (одна тисяча триста сімдесят три) гривні 12 копійок та збитки в сумі 636 (шістсот тридцять шість) гривень 58 копійок.
Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.
Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь держави судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
Вимоги позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Третя особа: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Яна Вікторівна; Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 115, офіс 1.
Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна; м. Черкаси, вул. Смілянська, 118, офіс 201.
Суддя О.І.Єщенко