РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді - Галінської В.В.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на її користь належну її чоловікові ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму нарахованої на виконання рішень Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/16996/20 від 21 квітня 2020 року та №460/15860/21 від 29 червня 2022 року, але не виплаченої пенсії в загальному розмірі 272609,90гривень.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що є дружиною померлого ОСОБА_2 . За життя , її чоловік ОСОБА_2 звертався до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративними позовами до ГУПФУ В Рівненській області про здійснення перерахунку його пенсії. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 року у справі № 460/16996/20 його позовні вимоги було задоволено повністю, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату його пенсії відповідно до ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 1.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80 % сум грошового забезпечення, без обмеження граничного розміру пенсії, із урахуванням проведених виплат. Наведене рішення суду набрало законної сили 06.08.2020 року.

Крім того, Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 року у справі № 460/15860/21 його позовні вимоги також було задоволено повністю, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити 01.04.2019 року перерахунок його пенсії на підставі виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 довідки № ХГ 10265/2653 від 09.09.2021 року виходячи з відсоткового значення розміру його пенсії 80% сум грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум. Вищевказане рішення набрало законної сили 30.07.2022 року.

Після смерті чоловіка відкрилась спадщина, та на заяву позивача приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу - Плетньовим Володимиром Олександровичем відкрито спадкову справу, і позивач, як єдиний спадкоємець прийняла її.

До складу спадкового майна ввійшло все належне спадкодавцеві майно.

При цьому, згідно наданої нотаріусом інформації - нарахована ГУПФУ заборгованість по сплаті нарахованої пенсії на виконання вищевказаних судових рішень- не ввійшла до спадщини.

Розмір нарахованої суми боргу на виконання вищевказаного судового рішення у справі № 460/1696/20 становить 18 124, 71 грн., а по справі № 460/15860/21 - 254 485,19 грн. (всього - 272 609, 90 грн.)

Вважає, що вищевказана сума нарахованої, але не виплаченої пенсії померлому повинна входити до складу спадщини, а тому вона як спадкоємець, має право на її отримання, що змушує її звертатись з даним позовом до суду.

Зазначає, що вона зверталась до Рівненського окружного суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, однак їй було відмовлено, а тому на сьогоднішній день інших передбачених законом способів відновлення її порушеного права, крім як звернення до суду з даним позовом - немає.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 31 січня 2005 року та долучений до матеріалів справи 04.02.2025 року, представник відповідача просить закрити провадження у справі та врахувати відзив на позовну заяву. Зазначає, що згідно з матеріалами пенсійної справи ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 20.03.2023 року, виплата пенсії пенсіонеру була припинена з 01.04.2024 року. Пенсіонеру пенсія виплачувалась без затримки, тож заборгованість із поточних виплат пенсії відсутня. На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/1696/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області ОСОБА_2 нараховано суму за період з 01.01.2018 року по 31.08.2020 року в розмірі 18124,71 грн. На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/15860/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області ОСОБА_2 нараховано суму за період з 01.04.2019 року по 31.07.2022 року в розмірі 254485,19 грн.

Порядок виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера унормований статтею 52 Закону № 1058-IV, яка передбачає, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань. Різницю в пенсії, нараховану на виконання рішень суду у справах №460/1696/20 та №460/15860/21 після перерахунку інтегровано до підсистеми Реєстр судових рішень, який використовується в роботі органами Пенсійного фонду України з метою систематизації та упорядкування судових рішень. До реєстру, у разі смерті стягувача, вноситься інформація про його дату смерті, а також прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або його серію та номер паспорту особи (осіб), яка має (які мають) право на одержання сум нарахованих згідно рішення суду у зв`язку зі смертю стягувача. Оскільки позивач не був стороною в судовому процесі у вказаній справі, вносити зміни до реєстру підстави відсутні. Після надання рішення суду про заміну сторони стягувача, Головним управлінням буде здійснено розрахунок на виконання зазначеного вище рішення суду та до реєстру судових рішень буде внесено інформацію про дату смерті годувальника, а також прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані особи (осіб), яка має (які мають) право на одержання сум нарахованих згідно рішення суду у зв`язку зі смертю стягувача.

Таким чином, нарахована сума заборгованості на виконання рішень суду не входить до складу недоотриманої пенсії та буде виплачена після заміни сторони правонаступником при відповідному фінансуванні на ці цілі з Державного бюджету України. Наведені положення дають підстави до висновку, що Головне управління не наділене правом самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати виплату коштів. Тобто, як рішення про стягнення пенсій (інших соціальних виплат), так і рішення про зобов`язання виплатити пенсії (інші соціальні виплати) виконуються за рахунок коштів державного бюджету (за певною бюджетною програмою), при цьому, інші кошти, які б могли бути спрямовані на виконання рішення суду, в Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відсутні.

Ухвалою від 27 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

За наведених обставин, суд вважає за можливе розгляднути справу в порядку письмового провадження за наявними усправі матеріалами, відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК. Дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Ухвалою від 26 лютого 2025 року суд відмовив у задоволенні заяви представника відповідача про закриття провадження у справі.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане 27 вересня 2023 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Плетньовим В.О. та довідкою №30/01-16 від 13.12.2024 року, що видана приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Плетньовою Ю.Р., яка діє в порядку заміщення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Плетньова В.О.

Сімейні зв`язки позивача ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 підтверджуються відміткою у паспорті серії НОМЕР_2 , що виданий Рівненським МВ УМВС в Рівненській області.

Як вбачається із відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №14432-14315/Б-04/8-1700/24 від 20 грудня 2024 року сума коштів, нарахованих (не виплачених) ОСОБА_2 на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/1696/20 відповідачем нараховано суму в розмірі 18124,71 грн за період з 01 січня 2018 року по 05 серпня 2020 року, у справі №460/15860/21 нараховано суму за період з 01 квітня 2019 року по 31 липня 2022 року в розмірі 254485,19 грн.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України), крім прав і обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (ст.1219 ЦК України).

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до ч.1 ст.91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.

У справі суд встановив, що за життя чоловіка позивача ОСОБА_2 рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 року у справі № 460/16996/20 його позовні вимоги було задоволено повністю, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату його пенсії відповідно до ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 1.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80 % сум грошового забезпечення, без обмеження граничного розміру пенсії, із урахуванням проведених виплат. Наведене рішення суду набрало законної сили 06.08.2020 року.

Крім того, Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 року у справі № 460/15860/21 його позовні вимоги також було задоволено повністю, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити 01.04.2019 року перерахунок його пенсії на підставі виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 довідки № ХГ 10265/2653 від 09.09.2021 року виходячи з відсоткового значення розміру його пенсії 80% сум грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум. Вищевказане рішення набрало законної сили 30.07.2022 року.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач успадкувала належні її чоловікові суми пенсії відповідно до положень ст.1227 ЦК України, а отже, належним та ефективним способом захисту її прав буде стягнення з відповідача сум пенсії, яка належала її чоловікові та була нарахована на виконання рішень Рівненського окружного адміністративного суду у справах №460/16996/20 та 460/15860/21, але не була ним отримана за життя.

Доводи відповідача, що позивач повинен був звернутися до Рівненського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони стягувача не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи наявна копія ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про заміну стягувача, у справі №460/15860/21, а з відповіді відповідача на звернення позивача вбачається, що відповідач сам безпосередньо здійснив перерахунок недотриманої за життя спадкодавцем пенсії, однак не виплатив в зв`язку з відсутнім фінансуванням.

В постанові від 15 грудня 2023 року у справі №805/2628/18-а Верховний Суд виснував, що процесуальне правонаступництво завжди пов`язане з участю особи як сторони у справі у судовому процесі, в тому числі, у процесі виконання рішення суду. Заміна сторони у виконавчому провадженні новою особою пов`язана з можливістю участі такої особи саме у вже відкритому/триваючому виконавчому провадженні. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої його спадкодавцю (батьку позивача) пенсії, дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються, тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача. Отже, процесуальне питання про заміну сторони у виконавчому провадженні в такій категорії спорів у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії не може бути вирішено з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження.

Таким чином, вимоги позивача законні, обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому позов належить задовольнити.

За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп., та 1514 гривень 89 копійок з відповідача в дохід держави, оскільки позивачем він був не доплачений при зверненні до суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 належну ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму нарахованої на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року у справі №460/1696/20, але не виплаченої пенсії в розмірі 18124 (вісімнадцять тисяч сто двадцять чотири) гривні 71 копійки та суму нарахованої на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року у справі №460/15860/21, але не виплаченої пенсії в розмірі 254485 (двісті п`ятдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят п`ять) гривень 19 копійок.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 1211 гривень 20 копійок судового збору.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в дохід держави 1514 гривень 89 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, м. Рівне, вул. О.Борисенка, 7, .

Суддя -