Провадження № 2-о/359/110/2025
Справа № 359/1015/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Бокей А.В.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському району Київської області Центрального міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 про надання права на шлюб,-

встановив :

27 січня 2025 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою, якою просила надати їй, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на укладення шлюбу із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що заявник народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Мартусівка Бориспільського району Київської області. На даний час вона ще не досягла повноліття. 29 серпня 2023 року заявник познайомилась із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і між ними склалися теплі, щирі, ніжні стосунки, вони мають взаємні почуття любові один до одного, тому мають намір зареєструвати шлюб. Звернулися до Бориспільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), щоб зареєструвати шлюб, однак їм було роз`яснено, що заявник не досягла шлюбного віку і тому реєстрація шлюбу можлива на підставі рішення суду про надання права на шлюб. Заявник зазначає, що визначення права на укладання шлюбу для неї є необхідним і відповідає її інтересам, оскільки на даний час вона вже вагітна терміном 4-5 тижні. Реєстрація шлюбу із ОСОБА_2 відповідає її інтересам, вони кохають один одного та обидва зацікавлені в народженні дитини та реєстрації шлюбу. Крім того, мати заявника не заперечує проти укладання шлюбу ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 28 січня 2025 року провадження у справі відкрито та призначено до судового розгляду з викликом і повідомленням сторін.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість заявник та заінтересовані особи по справі подали до суду заяви, якими заяву підтримали та просили задовольнити, а розгляд справи просили проводити у їх відсутність.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дослідивши подані заяви заявника та заінтересованих осіб, матеріали справи, суд прийшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно ч.3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Частинами 4, 5 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Мартусівка Бориспільського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 05 червня 2008 року виконавчим комітетом Мартусівської сільської ради Бориспільського району Київської області та паспортом громадянина України № НОМЕР_2 виданого 19 липня 2022 року, орган, що видав 3222.

Як вбачається з консультаційного висновку спеціаліста за № 21 від 22 січня 2025 року ОСОБА_1 перебуває на обліку по вагітності в жіночій консультації лікарні та термін вагітності становить 4-5 тижнів.

Також судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існують теплі, щирі, ніжні стосунки та останні мають серйозний намір створити сім`ю та укласти шлюб. Єдиною перешкодою для реєстрації шлюбу, є вік заявника.

Відповідно положень статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

За змістом вимог ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи які бажають реєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу.

Згідно ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її вимогам.

Відповідно ч. 1 ст. 27 СК України, державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Сімейний кодекс України не визначає чіткого кола осіб, які можуть звернутись із заявою до суду про зниження шлюбного віку. Таким правом, безумовно, наділені самі неповнолітні особи, що бажають зареєструвати шлюб. Крім того, таким правом володіють законні представники неповнолітньої особи - батьки, усиновлювачі або піклувальники.

Дозвіл на укладення шлюбу неповнолітньою особою, яка досягла 16 років, надається лише на підставі рішення суду. Для вирішення питання щодо зниження шлюбного віку не вимагається отримання згоди батьків неповнолітніх. Їх згода або, навпаки, заперечення проти реєстрації шлюбу їх неповнолітнім сином або донькою вирішального значення для вирішення питання по суті не мають. Проте, їх позиція по даному питанню може бути, а інколи - повинна бути, з`ясована у процесі прийняття рішення про зниження шлюбного віку. Але сама по собі їх згода або заперечення юридичної сили не має.

Судом встановлено, що мати заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не заперечує проти укладання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Неповнолітня особа, відносно якої судом прийняте рішення про зниження шлюбного віку, має право не скористатись наданим їй правом та у будь-який момент до реєстрації шлюбу відмовитись від його реєстрації.

Правовий статус неповнолітніх осіб визначено у ЦК України (ч. 2 ст. 34). У тому випадку, коли за рішенням суду неповнолітній особі, яка досягла 16 років, надається право на шлюб, у разі реєстрації шлюбу такою особою, вона набуває повної цивільної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу (крім того, якщо такій особі раніше був призначений піклувальник, піклування припиняється). У разі припинення шлюбу до досягнення фізичною особою повноліття набута нею повна цивільна дієздатність зберігається.

Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника. Навпаки, заявник переконана, що шлюб відповідає її інтересам.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що знайшло своє підтвердження те, що укладання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідає їх законним інтересам та інтересам їхньої майбутньої дитини, оскільки вони бажають створити сім`ю та зареєструвати шлюб, а тому, суд вважає заяву ОСОБА_1 про надання права на шлюб обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтею 51 Конституції України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,статтями 21, 22, 23, 27 СК України, статтями 247, 263, 273, 293, 353, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському району Київської області Центрального міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 про надання права на шлюб - задовольнити.

Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на укладення шлюбу із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 03 березня 2025 року.

Суддя Л.В. Яковлєва