Справа № 947/5513/25
Провадження № 2-н/947/1059/25
СУДОВИЙ НАКАЗ
Згідно з п.1 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.
Заявник надав до заяви про видачу судового наказу заяву про відстрочення сплати судового збору за подання до суду заяви про видачу судового наказу до вирішення питання про видачу судового наказу, посилаючись на скрутне матеріальне становище.
Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
На підставі викладених заявником обставин з урахуванням матеріального стану, суддя вважає за можливе відстрочити Комунальному підприємству «Теплопостачання міста Одеси» сплату судового збору в сумі 302,80 гривень за подання до суду заяви про видачу судового наказу до вирішення питання про видачу судового наказу.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно з п. 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженого постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, мешканець зобов`язаний здійснювати оплату за надану йому теплову енергію щомісячно.
З наданих до заяви документів вбачається, що боржник користується наданими КП «Теплопостачання міста Одеси» комунальними послугами, але своєчасно не здійснює оплату за них.
Згідно п. 7 ч. 1 ст.168 ЦПК України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Згідно з п.6 ч.1 ст. 168 ЦПК України, у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.
З аналізу вказаного законодавства вбачається, що в рамках наказаного провадження законодавством не передбачено вирішення судом питання з компенсації заявникові витрат понесених на професійну правничу допомогу, а лише судових витрат, що складаються зі сплаченого заявником судового збору.
Крім того, відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких також належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Зі змісту ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України вбачається, що розмір судових витрат може бути зменшений за клопотанням іншої сторони, якщо така особа доведе неспівмірність таких витрат.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 167 ЦПК України розгляд справи в порядку наказного провадження проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Отже, зі змісту норм ЦПК України вбачається, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу можливе лише у справах позовного провадження, а у справах наказного провадження такі судові витрати не відшкодовуються, оскільки такі вимоги не входить до переліку вимог, визначених ч. 1 ст. 161 ЦПК України, за якими видається судовий наказ і вказані витрати входять до предмету доказування по справі, що унеможливлює стягнення їх за правилами наказного провадження, оскільки така справа розглядається без повідомлення та виклику сторін, а отже боржник по справі буде позбавлений права довести неспівмірність заявлених заявником вимог про стягнення витрат на правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.
Відповідно ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.
Приймаючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» в частині стягнення витрат на правничу допомогу.
Враховуючи зазначене, оскільки судом було вирішено питання про відстрочення заявникові сплату судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з боржника на користь держави судовий збір у розмірі 302,80 гривень.
Керуючись ст. 160, 161, 168 ЦПК України, ст. 526 ЦК України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженого постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 суддя,
НАКАЗУЄ:
Відстрочити Комунальному підприємству «Теплопостачання міста Одеси» сплату судового збору в сумі 302,80 гривень за подання до суду заяви про видачу судового наказу до вирішення питання про видачу судового наказу.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 302,80 (триста дві гривні вісімдесят копійок) гривень.
Відмовити Комунальному підприємству «Теплопостачання міста Одеси» в частині стягнення з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 1000 гривень.
Надіслати боржникові не пізніше наступного дня після винесення даного наказу його копію та копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.
Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування.
Наказ може бути пред`явлено протягом трьох років з моменту набранням ним законної сили.
У разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Суддя С. А. Чванкін