КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року

справа № 369/9019/22

провадження № 22-ц/824/1448/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Олійника В.І.

при секретарі: Шереметьєвій М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - Бєлокриницького Артема Олександровича на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2024 року, постановлене під головуванням судді Фінагеєвої І.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що громадянка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 26 червня 2018 року розірвали шлюб, що підтверджується рішенням Київського районного суду міста Харкова. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , виданий відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №3 Харківського міського управління юстиції 18.11.2008 року та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 28.02.2012 року, які проживають, за рішенням суду, разом з ОСОБА_1 і перебувають на її утриманні.

Судовим наказом Київського районного суду міста Харкова від 11 січня 2019 року по справі №640/389/19 з відповідача постановлено стягнути на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 29 грудня 2018 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

У Київському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження № 59301514 з примусового виконання судового наказу № 640/389/19 виданого Київським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 грудня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка зазначила, що на даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням Київського районного суду міста Харкова від 11 січня 2019 року, та які стягуються з відповідача, в умовах стрімкого збільшення рівня цін на продукти харчування, речі побуту та необхідних речей для повного та всебічного розвитку дітей тощо, ледь вистачає на нормальне життя та існування в суспільстві.

Відповідно до розрахунку від 15 серпня 2022 року наданого державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_6 , на 01 серпня 2022 року у ОСОБА_2 існує борг по аліментах в сумі 29 318,60 грн.. Відповідач зараз не сплачує ні заборгованості по аліментах, що склалась на момент подання даної позовної заяви, ні аліменти, які він зобов`язаний сплачувати на двох неповнолітніх дітей.

В той же час, позивачу стало достовірно відомо, що матеріальне становище відповідача значно покращилось та станом на вересень 2022 року він перебуває на посаді керівника. Тривалість його роботи на даній посаді становить вже більше одного року, а тому оскільки його матеріальний стан покращився вважає, що він повинен належним чином виконувати свій батьківський обов`язок.

Позивачка просила суд врахувати, що і її матеріальне становище в порівнянні з дня присудження аліментів погіршилось, оскільки вона утримує двох неповнолітних дітей з періодичних та нестабільних доходів, а оскільки діти ростуть і їх потреби на даний час також зросли.

Враховуючи, що аліментів недостатньо для матеріального утримання спільних дітей позивача та відповідача, ОСОБА_1 неодноразово зверталася до ОСОБА_2 з проханням стосовно допомоги у матеріальному забезпечені (фінансової допомоги) дітей, однак все було безрезультатно.

Враховуючи те, що в 2021 році відповідач почав займати посаду керівника (Директора) ще в одному із товариств, отримує більше коштів та враховуючи велику кількість земельних ділянок, які знаходяться у його власності та використовуються (орендує) ТОВ «УКРРАВЛИК» при веденні ним господарської діяльності та те, що відповідачем у 2021 році було придбано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , позивачка вважає, що матеріальне становище відповідача значно покращилося, і він має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж було призначено судом раніше.

Щодо позовних вимог про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, позивачка зазначила наступне.

Внаслідок не виконання відповідачем рішення Київського районного суду міста Харкова від 11.01.2019 року за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 29 318 грн. 60 коп., що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості по аліментам від 15.08.2022 року наданим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків).

Відповідно до розрахунку проведеного позивачем неустойка (пеня) за несвоєчасну сплату аліментів відповідачем на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 становить: 32 269 грн. 29 коп.

На підставі вищезазначеного позивачка просила:

- збільшити (змінити) розмір аліментів, які стягуються, на підставі рішення Київського районного суду міста Харкова у справі № 640/389/19 від 11 січня 2019, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 17.03.2006 р.), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ), на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень, по 3000 (три тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 17 березня 2006 року), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 29 318,60 грн. за виконавчим провадженням № 59301514;

- судовий наказ по справі №640/389/19 від 11 січня 2019 (виданий 06.06.2019) відкликати після фактичного його виконання;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (жителя АДРЕСА_2 . реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 17 березня 2006 року), на користь ОСОБА_1 Позивача, ІНФОРМАЦІЯ_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) понесені витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 19 940, 00 грн.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2024 року позов задоволено.

Змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Київського районного суду міста Харкова від 11 січня 2019 року по справі №640/389/19 з:

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 29.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 29.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, на:

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп. на двох дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно.

Відкликано судовий наказ від 11 січня 2019 року по справі № 640/389/19, виданий Київським районним судом міста Харкова 06 червня 2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 29 318 (двадцять дев`ять тисяч триста вісімнадцять) грн. 60 коп. за період з 01 грудня 2018 року по 31 липень 2022 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 19 940 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот сорок) грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп в дохід держави.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 травня 2024 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Белокриницького Артема Олександровича про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2024 року відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_2 - Бєлокриницький Артем Олександрович подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд не врахував, що позивачка не надала доказів того, що потреби дітей зросли, не надала підтверджень на значне покращення матеріального становища відповідача. Тому, обставина значного покращення матеріального становища платника аліментів, яка зазначена позивачем як підстава звернення з позовними вимогами про збільшення розміру аліментів, в дійсності відсутня. Скаржник зазначає, що на його утримані перебуває ще одна малолітня дитина від іншого шлюбу, позаяк для гармонійного розвитку малолітнього апелянт також наразі витрачає багато коштів. Крім того, районний суд визнав встановленими обставини зростання потреб дітей і погіршення матеріального становища позивачки, хоча ці обставини є недоведеними. Зазначає, що заборгованість по аліментам виникла не з його вини, оскільки не має постійного доходу та має заборгованості по договорам позики. Витрати позивачки на правову допомогу є неспівмірними, необгрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, адже у справах про збільшення розміру аліментів та стягнення відповідної пені судова практика стабільна та передбачувана.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача та позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач володіє житловим будинком та земельними ділянками, крім того наразі має офіційне місце роботи, та перебуває на посаді керівника товариства з обмеженою відповідальністю «УКРРАВЛИК» та з 2021 року на посаді керівника товариства з обмеженою відповідальністю «ЗІПЛОК», тобто має постійних дохід. Таким чином оскільки потреби дитини зросли і перевищують присуджений розмір аліментів, і відповідно до зміненої 17 травня 2017 році редакції ч.3 ст. 181 СК України стягувач аліментів вправі самостійно визначати спосіб стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці), суд вважав обґрунтованим і задовольнив позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів та вважав необхідним стягувати у подальшому з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень, по 3 (три тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили. Здійснивши розрахунок неустойки (пені) за несплату аліментів, суд дійшов висновку, що її розмір за період з період з грудня 2018 року по липень 2022 (станом на день подання позову 20 вересня 2022 року) року складає 29 318,60 грн, оскільки сума пені не може перевищувати 100% заборгованості за аліментами. Від відповідача клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката та заперечень стосовно неспівмірності заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку із судовим розглядом справи № 369/9019/22, не надходило. Документально є підтвердженими витрати на правничу допомогу у розмірі 19 940,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 19 березня 1994 року (відповідно до актового запису № 391, шлюб зареєстрований у палаці одруження «Центральний», свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_6 )

Від спільного подружнього життя у сторін по справі є неповнолітні діти: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження актовий запис № 5189 ,серія НОМЕР_1 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції, та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження актовий запис № 679 ,серія НОМЕР_2 , виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова № 640/16177/17 від 26 червня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено в повному обсязі. Ухвалено розірвати шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 19 березня 1994 року у Палаці одруження «Центральний» - актовий запис № 391. Після розірвання шлюбу вирішено залишити відповідачці прізвище « ОСОБА_1 ». Місце постійного проживання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_7 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_8 визначено разом з матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 ІПН НОМЕР_5 . У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення постійного місце проживання малолітніх дітей разом з батьком відмовлено в повному обсязі.

Судовим наказом Київського районного суду міста Харкова від 11 січня 2019 року по справі №640/389/19 ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 29.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 29.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідок від 12 квітня 2022 року № 3244-, № 3244-, №3244- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та її дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , значиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до відповіді на запит від 29 липня 2022 року № 2040-2022-0000545 про отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходу за період з 01 кварталу 2021 року по 01 квартал 2022 року ОСОБА_1 за період з січня 2021 року по грудень 2021 року отримала аліменти в загальному розмірі 29 553,00 грн., інші доходи відсутні.

Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит у електронному вигляді від 13 вересня 2022 року, ОСОБА_1 у період з першого по третій квартал 2022 року доходу не отримувала.

Відповідно до інформаційної довідки від 13 вересня 2022 року № 309624171 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_2 у право приватної власності придбав:

- від 17 вересня 2021 року частку житлового будинку загальною площею 80.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ;

- від 05 серпня 2019 року земельну ділянку з кадастровим номером: :01:000:0319, площею 12 га;

- від 05 серпня 2019 року земельну ділянку з кадастровим номером: :01:000:0320, площею 12 га;

- від 29 липня 2019 року земельну ділянку з кадастровим номером: :02:000:1606, площею 8 га;

- від 29 липня 2019 року земельну ділянку з кадастровим номером: :02:000:1607, площею 9,5302 га;

- від 31 травня 2019 року земельну ділянку з кадастровим номером: :03:008:0538, площею 10 га;

- від 31 травня 2019 року земельну ділянку з кадастровим номером: :03:008:0537, площею 5,6307 га;

- від 10 квітня 2019 року земельну ділянку з кадастровим номером: :01:000:1091, площею 46 га;

- від 09 квітня 2019 року земельну ділянку з кадастровим номером: :01:000:1093, площею 20 га;

- від 09 квітня 2019 року земельну ділянку з кадастровим номером: :01:000:1092, площею 6 га.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13 вересня 2022 року, ОСОБА_2 перебуває на посаді керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗІПЛОК», .

Згідно витягу з Єдиного державного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13 вересня 2022 року, ОСОБА_2 перебуває на посаді керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРРАВЛИК», .

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року по справі № 372/2393/17.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

Як було встановлено судом першої інстанції, звертаючись з позовом до суду, ОСОБА_1 вказала обставини, що мають істотне значення для збільшення розміру аліментів, а саме наявність на праві власності у платника аліментів ОСОБА_2 нерухомого майна, придбаного ним у 2019 та 2021 роках, після ухвалення судом Київського районного суду міста Харкова від 11 січня 2019 року по справі №640/389/19 судового наказу від 11 січня 2019 року.

Крім того, позивачка ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , стали 12 квітня 2022 року на облік як внутрішньо переміщені особи, та змінили своє місце реєстрації та проживання з АДРЕСА_4 , на фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит у електронному вигляді від 13 вересня 2022 року за період 2021 року позивачка не мала іншого доходу ніж аліменти, а у 2022 році взагалі не отримувала дохід (а.с. 33-34).

Доказів, які б спростовували зазначені факти, апелянтом до суду не надано, таким чином позивач довела обставини, передбачені статтею 192 СК України.

Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі і шляхом зміни способу їх стягнення.

Верховний Суд у постанові від 22 липня 2024 року, справа № 688/4308/23 (провадження № 61-5168св24) дійшов висновку, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дітей, які народилась в іншому шлюбі, а також дружину, без доведення погіршення майнового становища, самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Указана судова практика є сталою.

Тому посилання апелянта на те, що на його утриманні перебуває ще одна малолітня дитина, як на підставу скасування рішення суду є необґрунтованим.

Абзацом першим частини першої статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Таким чином, ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України, що суд першої інстанції врахував при встановленні доведеності вини відповідача.

Відсутність офіційної роботи чи статус безробітного не скасовує обов`язку платити аліменти на мінімальному рівні, такі висновки містить постанова Касаційного цивільного суду у складі ВСУ від 07.11.2018 у справі № 355/511/17.

Доводи апелянта про відсутність постійного доходу та наявності заборгованості за договорами позики не є підставою для звільнення від виконання зобов`язання, а отже суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, оскільки він у добровільному порядку не вжив заходи щодо сплати аліментів у визначеному судом розмірі, апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він мав об`єктивні перешкод для своєчасної сплати аліментів.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростували.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було встановлено усі обставини справи та надано їм належну правову оцінку.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - Бєлокриницького Артема Олександровича залишити без задоволення.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 24 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: