У Х В А Л А

Іменем України

694/555/25

27.02.2025 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Смовж О.Ю., ознайомившись із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Лімітед», представник заявника Тітаренко Іван Андрійович, про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ,

встановила:

Представник заявника через підсистему «Електронний суд» 26.02.2025 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Дослідивши наявні матеріали, суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з п. 1 ч. 2, 3 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного та окремого провадження. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч.1,2 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб-громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або прийшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до змісту заяви про видачу судового наказу представник позивача просить стягнути заборгованість з оплати за житлово-комунальні послуги в розмірі 18 490,08 грн основного боргу, 620,05 грн - 3% річних та 2 215,15 грн інфляційних витрат за період часу з 01.05.2019 по 30.04.2022.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу,зокрема, додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, представником заявника в якості доказів набуття права вимоги до боржника надано копію договору № 05/07/24 від 05.07.2024 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ЧЕРКАСИГАЗ ЗБУТ» та ТОВ «ХОЛД ЛІМІТЕД» уклали договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає право вимоги заборгованостей, строк оплати яких настав, які виникли за договорами постачання природного газу, які були укладені між ТОВ «ЧЕРКАСИГАЗ ЗБУТ» та побутовим споживачем за переліком та у сумах, які зазначені в Додатку 1 до цього Договору. До акту приймання передачі права вимоги додаються документи, що підтверджують право вимоги, а також інші документи, необхідні для реалізації права вимоги.

Одночасно, до заяви про видачу судового наказу стягувачем надано розрахунок заборгованості боржника, проведеної ТОВ «ХОЛД ЛІМІТЕД» (новим кредитором, стягувачем). Згідно з даним розрахунком заборгованість становить 18 490,08 грн станом на 01 травня 2022, утворилася за період з 01.05 2019 по 30.04.2022, та до січня 2025 року не змінювалася.

Також до заяви додано розрахунок заборгованості боржника, проведеного первісним кредитором - ТОВ «ЧЕРКАСИГАЗ ЗБУТ», який є ідентичним до розрахунку ТОВ «Холд Лімітед».

В обох розрахунках зазначено, що заборгованість утворилася з 01.05.2019 по 30.04.2022, у подальшому не змінювалася та є незмінною до січня 2025 року. При цьому заява про видачу судового наказу подана ТОВ «Холд Лімітед» до суду 26 лютого 2025 року.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Виходячи з цього, з урахуванням трирічного строку позовної давності розрахунок у цьому випадку може включати в себе період, починаючи з 01 січня 2022 року.

У разі якщо пред`явлено вимоги поза межами строку позовної давності, дана обставина є самостійною підставою для відмови у видачі судового наказу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Станом на 01 січня 2022 року відповідно до наданого розрахунку борг ОСОБА_1 вже складав 15 883,65 грн, а отже заборгованість виникла у даному випадку до початку відліку позовної давності.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що вимоги пред`явлено за період, що виходить за межі загальної позовної давності, оскільки станом на січень 2022 року у боржника вже існувала заборгованість у розмірі 15 883,65 грн, при цьому загальні вимоги товариства включають і даний борг також, що тягне неправильність всього розрахунку.

У заяві ТОВ «Холд Лімітед» просить не застосовувати строки позовної давності, посилаючись на запровадження у спірний період карантинних обмежень та введення воєнного стану.

Проте, в цій частини слід зазначити, що встановлення обставин зупинення перебігу строку позовної давності виходить за межі інституту наказного провадження. Стаття 165 ЦПК України не містить вимог щодо з`ясування судом обставин зупинення позовної давності.

Пропуск позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, останній буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

З урахуванням вказаних обставин, заявлені вимоги не є безспірними, оскільки з`ясування питання щодо дотримання позовної давності можливо лише в порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене вище, вбачаю наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись статтями 27,160 - 166,258,260,261,353 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Лімітед», представник заявника Тітаренко Іван Андрійович, про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ.

На ухвалу протягом 15 днів з дня її складення може бути подано апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду.

Текст ухвали складено 27.02.2025.

Суддя О.Ю. Смовж