Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1926/14-ц Головуючий у 1-й інст. Кириленко О. О.
Категорія 60 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу № 289/1926/14-ц за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Облітківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 3 грудня 2024 року, постановлену під головуванням судді Кириленка О.О.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 20 листопада 2014 року, яким визначено ОСОБА_2 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду чинності.

На запит апеляційного суду Радомишльський районний суд Житомирської області повідомив про неможливість направлення на адресу суду апеляційної інстанції матеріалів вказаної цивільної справи у зв`язку з її знищенням за закінченням терміну зберігання.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 23 вересня 2024 року матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 20 листопада 2014 року направлено до цього ж суду для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 3 грудня 2024 року відмовлено у відновленні втраченого судового провадження у цивільній справі №289/1926/14-ц за позовом ОСОБА_2 до Облітківської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким визнати достатніми матеріали цивільного провадження, направити матеріали цивільної справи для розгляду його апеляційної скарги.

На обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що, відмовивши у відновленні вказаного провадження, суд обмежив його у доступі до правосуддя, адже він позбавлений можливості оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, яке порушує його права.

Вважає, що в архіві суду наявний оригінал вказаного рішення, що, на його переконання, є цілком достатнім для розгляду поданої ним апеляційної скарги.

Вказує, що суд не допитав як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи, а також осіб, які виконували рішення суду.

Зміст вказаного судового рішення свідчить про те, що в судовому засіданні приймали участь представник позивача ОСОБА_4 , свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , секретар судового засідання Білошицька І.Ю., яких суд повинен був допитати при вирішенні питання про відновлення втраченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відновленні втраченого провадження, суд першої інстанції виходив з відсутності документів та інших джерел інформації, на підставі яких можливо було б вирішити питання про відновлення втраченого судового провадження.

Окрім того, суд вважав недоцільним відновлення судового провадження в частині рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 20 листопада 2014 року, з огляду на те, що оригінал цього рішення зберігається в Радомишльському районному суді, а відтак не потребує відновлення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про неможливість відновлення втраченого судового провадження.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком.

Так, за правилами статті 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася ( окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані ( видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи ( їх представників), а в необхідних випадках осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

На підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити ( частина перша статті 494 ЦПК України).

У зв`язку з цим слід враховувати, що обсяг документів втраченого судового провадження, які підлягають відновленню, залежить від мети такого відновлення. Для оскарження судового рішення необхідним є не лише відновлення самого рішення, а й відновлення письмових доказів у справі, які досліджувалися судом і результати оцінки яких відображені у такому рішенні.

В ухвалі Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2019 року у справі №111/2150/13-ц зазначено, що тлумачення частини першої статті 494 ЦПК України дає підстави для висновку, що допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо провадження втрачено у відповідній частині. При цьому, не допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо воно втрачене повністю.

Тобто, у разі, коли провадження було втрачене повністю, воно має бути відновлене у повному обсязі, а не частково.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду про недоцільність відновлення судового провадження в частині рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 20 листопада 2014 року, оригінал якого зберігається в архіві суду.

Частиною третьою статті 494 ЦПК України передбачено, що у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Отже, аналіз наведених норм процесуального законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання щодо відновлення втраченого судового провадження суд зобов`язаний брати до уваги частину справи, яка збереглася, зокрема, рішення суду, документи, надіслані ( видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Окрім того, суд має можливість допитати в якості свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи ( їх представників), а в необхідних випадках осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження.

Однак, суд першої інстанції відмовив у відновленні втраченого судового провадження у цивільній справі №289/1926/14-ц, обмежившись лише констатацією факту відсутності у сільській раді інформації про позов ОСОБА_2 до Облітківської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а також тим, що суду не надано документів, які були подані сторонами при розгляді справи та надіслані ( видані) судом до втрати провадження.

Суд, всупереч положенням статті 493 ЦПК України, не вжив усіх необхідних заходів для з`ясування наявності документів й матеріалів, достатніх для відновлення судового провадження, не вирішив питання щодо можливості допиту свідків, й дійшов передчасного висновку про відмову у відновленні втраченого судового провадження.

За таких обставин, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,379,381-384 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 3 грудня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: