Справа № 450/5699/24 Провадження № 2/450/876/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернулась в суд з позовом до відповідача, у якому просить стягнути та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за оплату стоматологічних послуг у розмірі 89780 грн., аліменти на утримання останньої у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, а також 50 % вартості навчання згідно договору № 184-2к від 08 серпня 2023 року про надання платної послуги для підготовки фахівців, щорічно, 01 вересня кожного навчального року до закінчення строку дії такого.

Мотивувала позовні вимоги тим, щосторони зареєстрували шлюб 18 вересня 2004 року, який розірвано рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 травня 2018 року. У період перебування в шлюбних стосунках у подружжя народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Вказала, що між сторонами досягнуто усної згоди про оплату аліментів на утримання дитини в розмірі 3000 грн., щомісячно, однак вказаної суми не достатньо. Повнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на другому курсі денної форми навчання в інституті ІАРД Національного університету «Львівська політехніка», що виключає її можливість працевлаштування та самостійного утримання. Вказала, що середньомісячні витрати на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становлять 10000 грн. Крім цього, ОСОБА_1 понесено додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 179560 грн. на оплату стоматологічних послуг, однак відповідачем не здійснено компенсацію 50-ти % таких. Зазначила, що загальна сума оплати послуг з навчання дитини складає 146400 грн., в розрахунку 36600 грн. щорічно, половину з яких сплачено позивачем у 2023-2024 роках. В подальшому відповідачем компенсовано 50 % вартості за навчання, однак останній уникає вчасної оплати, що зумовлює необхідність позивача сплачувати всю суму витрат на навчання дитини самостійно. З огляду на вказане, просила позовні вимоги задовольнити, а судові витрати на професійну правничу допомогу, орієнтований розрахунок яких становить 10000 грн., стягнути з відповідача на користь позивача.

Ухвалою від 19 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

26 лютого 2025 року представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 подано письмові пояснення у справі, згідно мотивів яких позовні вимоги заперечив та просив відмовити у задоволенні таких. Вказав, що відповідач сумлінно виконує свої батьківські обов`язки, здійснюючи платежі на утримання повнолітньої дитини у розмірі 3000 грн., щомісячно. Зазначив, що витрати, пов`язані з навчанням у закладі вищої освіти, зокрема, транспортні витрати, придбання канцелярських товарів та навчальної літератури, об`єктивно не можуть становити 10000 грн. Вказав, що із аналізу платіжних документів, долучених до позовної заяви, вбачається, що загальна сума коштів, переказаних позивачем доньці за 11 місяців, становить 48309 грн. 37 коп., що в середньому складає 4391 грн. 76 коп., щомісячно. Таким чином, із принципу рівності прав та обов`язків батьків, сума аліментів у розмірі 3000 грн., яка сплачується відповідачем, є рівнозначною щомісячним витратам позивача на утримання дитини. Додатково наголосив, що відповідач, окрім аліментів, надсилає безпосередньо доньці в середньому 1690 грн. на місяць. Зазначив, що у примусовому стягненні з відповідача 50% вартості послуг з навчання немає потреби, оскільки ОСОБА_2 добровільно та регулярно оплачує 50 % вартості навчання доньки. Крім цього, зауважив, що неправильне положення зубів не є періодичним захворюванням, не є невідкладною медичною допомогою, не викликана гострим захворюванням, а тому не є особливою обставиною в розумінні ст. 185 СК України та не підлягає стягненню на користь позивача. При цьому, сума у розмірі 89780 грн., на стягненні якої наполягає позивач, створить для відповідача надмірний фінансовий тягар через відсутність офіційного працевлаштування. Зауважив, що надані позивачем акти виконаних робіт, які є первинними документами, не підтверджують здійснення господарської операції, а лише містять відомості про неї та не можуть слугувати достатнім підтвердженням фактичного здійснення платежів за стоматологічні послуги на заявлену суму 179560 грн. Вказав, що з долучених письмових доказів вбачається, що відповідачем з вересня 2021 року по січень 2025 року надіслано аліментів на утримання доньки, коштів за навчання та кишенькових грошей на загальну суму 213800 грн. Таким чином, позивачем не доведено існування особливих обставин, які зумовили б необхідність стягнення додаткових витрат на утримання дитини, а також обґрунтованість збільшення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

26 лютого 2025 року представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 подано клопотання про долучення письмових доказів.

26 лютого 2025 року представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 подано додаткові письмові пояснення, у яких вказала, що твердження представника відповідача про понесення позивачем щомісячних витрат на дитину у розмірі 4391 грн. 76 коп. не відповідає дійсності, оскільки у позовній зазначено про фіксування не всіх витрат з огляду на те, що не у всіх магазинах/продуктових ринках видаються чекові документи. Крім цього, позивач змушена самостійно оплачувати всю суму за навчання доньки, оскільки відповідач компенсовує такі значно пізніше після довготривалих нагадувань та телефонних дзвінків. Зазначила, що витрати на стоматологічні послуги зумовлені проблемами із здоров`ям дитини і не могли бути уникнені, а відповідачем самостійно не вживались заходи щодо лікування дитини. Додатково вказала, що докази подані представником відповідача із пропущенням встановленого законом строку, а тому такі слід не брати до уваги при розгляді справи по суті.

Незважаючи на те, що докази подані представником відповідача ОСОБА_4 всупереч вимог ст.ст. 43, 83 ЦПК України, суд надає їм правову оцінку при ухваленні рішення, оскільки такі містять відомості про сплату грошових коштів, що є важливим для дотримання найважливіших інтересів дитини при розгляді справи про стягнення аліментів та додаткових витрат на її утримання.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

За ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу.

Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У відповідності до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Зі змісту ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 27 вересня 2006 року Оброшинською сільською радою Пустомитівського району Львівської області.

Як вбачається із роздруківки, сформованої 26 листопада 2024 року за допомогою офіційного веб-порталу «ДІЯ», 18 вересня 2004 року виконавчим комітетом Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області складено актовий запис № 17 про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який розірвано рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 травня 2018 року (справа № 450/518/18).

З витягів із реєстру територіальної громади № 2024/013045239, № 2024/013047365 від 29 жовтня 2024 року, встановлено, що ОСОБА_1 та повнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані і проживають за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно довідки № 282 від 13 листопада 2024 року повнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студентом 2 курсу денної форми навчання інституту ІАРД Національного університету «Львівська політехніка», навчання якої завершується 30 червня 2027 року.

З договору № 184-2к від 08 серпня 2023 року про надання платної послуги для підготовки фахівців встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається за освітньою програмою Архітектура та містобудування в інституті ІАРД Національного університету «Львівська політехніка». Вартість послуг навчання за 2023/2024 навчальний рік становить 36600 грн.

Як встановлено судом, відповідачем сплачуються аліменти у розмірі 3000 грн., щомісячно, на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак вказана сума на думку позивача не покриває 50%-ти відсотків витрат на доньку, які вона несе щомісяця.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

З`ясовуючи наявність вищезазначених умов, судом встановлено, що на даний час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на денній формі навчання, позбавлена можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу остання не має, а тому потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги з боку батьків, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, навчанням (канцелярські товари/обіди у навчальному закладі), щоденним харчуванням, одягом та взуттям, проведенням дозвілля та особистих потреб дитини.

Із частини долучених на підтвердження позовних вимог квитанцій вбачається, що у таких відсутні відомості про отримувача, як і доказів належності вказаної у таких банківської картки повнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім цього, частина транзакцій здійснена не позивачем, а невідомою особою ОСОБА_6 , відомості про яку відсутні в матеріалах цивільної справи.

З фіскальних чеків встановлено, що за вересень 2024 року позивачем понесено 1350 грн. витрат на закупівлю канцелярського приладдя, за жовтень 2024 року 1221 грн. 50 коп., за листопад 2024 року 1027 грн. 50 коп.

Суд погоджується з позицією представника позивача про необхідність здійснення значних витрат на закупівлю канцелярського приладдя дитині, оскільки повнолітня ОСОБА_3 навчається за освітньою програмою Архітектура та містобудування.

Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає донька, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими і не потребують доказування.

Також, суд вважає, що витрати позивача на продукти харчування та інші витрати для життя дитини є беззаперечними, оскільки для власного існування і навчання, будь-яка людина повинна повноцінно харчуватися, купувати одяг та взуття, засоби гігієни і миючі засоби, а це потребує певних коштів.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач матиме можливість сплачувати позивачу аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до закінчення дитиною навчання, але не довше, ніж до досягнення 23-річного віку.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 50 % вартості навчання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно договору № 184-2к від 08 серпня 2023 року про надання платної послуги для підготовки фахівців, щорічно, 01 вересня кожного навчального року до закінчення строку дії такого, слід вказати, що з долучених представником ОСОБА_4 до матеріалів справи квитанцій вбачається добровільна сплата відповідачем таких, зокрема з моменту дії договору 08 серпня 2023 року ОСОБА_2 сплачено 37900 грн. за навчання, що повністю покриває 50% вартості освітніх послуг за 1 та 2 курс.

Таким чином, за відсутності доказів на підтвердження ухилення відповідача від сплати 50 % вартості навчання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягає.

Крім цього, суд не вправі стягувати на майбутнє витрати з оплати навчання, сума яких щорічно може змінюватись, а дія договору № 184-2к від 08 серпня 2023 року припинитись (розірватись) у відповідності до пункту V такого.

Зі змісту ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків, а тому брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу ст. 185 Сімейного кодексу України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Представником позивача ОСОБА_5 на підтвердження позовних вимог до позовної заяви долучено акти виконаних робіт, виготовлених стоматологічною клінікою «Яворська studio», на загальну суму 179560 грн. Вказані грошові кошти витрачені позивачем на оплату стоматологічних послуг повнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі для встановлення брекетної системи.

Частинами 7, 8 ст. 7 СК України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Слід вказати, що брекетна система встановлюється з метою правильного змикання верхньої та нижньої щелепи, яке має важливе значення для загального здоров`я людини. Від цього залежить не лише комфорт під час їжі, але й дикція, естетика обличчя. Окрім цього, неправильне розташування зубів створює нерівномірне навантаження, що призводить до швидкого стирання емалі, підвищеної чутливості та ризику передчасної втрати постійних зубів. Неправильний прикус також порушує процес жування, що негативно впливає на травлення.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що лікування доньки сторін в стоматологічній клініці є тими особливими обставинами про які йде мова в ст. 185 СК України, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 % додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за оплату стоматологічних послуг у розмірі 89780 грн.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження частково, а тому з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., щомісячно, які підлягають індексації, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до закінчення дитиною навчання, але не довше, ніж до досягнення 23-річного віку,а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 % додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за оплату стоматологічних послуг у розмірі 89780 грн.

За ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Зі змісту ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 7, 141, 150, 155, 180-182, 184, 185 СК України, суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 4000 грн., щомісячно, які підлягають індексації, починаючи з дня звернення з позовом до суду 11 грудня 2024 року та до закінчення дитиною навчання, але не довше, ніж до досягнення 23-річного віку.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , 50 % додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 89780 грн.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.