Справа 206/2508/24
Провадження 2/206/919/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Плінської А.В.

при секретареві Білій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання виконавчого напису №55243, вчиненого 21.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги обґрунтував тим, що виконавчий напис був винесений з порушенням умови безспірності. Крім того, договір позики, який став підставою для винесення оскаржуваного виконавчого напису не був нотаріально посвідчений. Таким чином, нотаріус не мав повноважень та законних підстав для вчинення виконавчого напису, а тому він є таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 24 травня 2024 року провадження в справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження.

04 липня 2024 року представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» подав відзив на позов у якому зазначив, що позов не визнає в повному обсязі, оскільки нотаріусу для вчинення виконавчого напису були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача, оскільки у позові ЄДРПОУ вказано 35465907, тоді як ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» має .

Ухвалою суду від 18 липня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив розгляд справи проводити за відсутності відповідача.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 травня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис №55243, відповідно до якого з ОСОБА_1 стягнуто невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому ТОВ «Таліон плюс» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №20190103 від 03.01.2019 року, якому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на підставі Договору факторингу №28/118-01 від 28.11.2018 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №488901220 від 03.09.2018 року. Заборгованість за період з 20.02.2019 року по 30.04.2021 року в розмірі 8303,30 грн., яка складається з: 6140,00 грн. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 2118,30 грн. - заборгованість по відсоткам, 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису.

06.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. було відкрито виконавче провадження №67765855 з виконання вищевказаного виконавчого напису.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок).

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ.

Статтею 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999р. № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття».

Положення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача не було надано суду в порушення положень ст.ст. 76-81 ЦПК України, належних і допустимість доказів в обґрунтування того, що третій особі (приватному нотаріусу), були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором. Як і відсутні відомості, що сума заборгованості утворилась у зазначений у виконавчому написі час.

Також суду не надано доказів того, що кредитний договір №488901220 від 03.09.2018 року, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , було посвідчено нотаріально, тому він не є договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини,на які посилалися сторони та які були досліджені у судовому засіданні,суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,оскільки приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису про стягнення заборгованості не переконався у безспірності заборгованості та отриманні боржником повідомлення про порушення основного зобов`язання від кредитора, належних та достатніх доказів щодо дотримання норм законодавства при вчиненні нотаріусом виконавчого напису відповідачем надано не було.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, оскільки вони є явно необґрунтованими та не спростовують фактично встановлених обставин справи .

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, понесених сторонами в зв`язку з розглядом справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по оплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст.141,259,263-265,268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 55243 від 21 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем.

Стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адресам. Київ, вул. Симона Петлюри,30 витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів.

Суддя: А.В. Плінська