печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8705/25-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2025 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Головко Ю. Г.,

за участю секретаря судового засідання Мхітарян М. М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову до суду,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій останній просить:

- вжити заходів щодо забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «АЛЛА ПЛЮС» (), які знаходяться на п/р № НОМЕР_1 в АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ».

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 має намір звернутися до Печерського районного суду м. Києва із позовом до ТОВ «АЛЛА ПЛЮС» (), про стягнення грошовий коштів у сумі 748620,00 грн.

На переконання позивача, можливе відчуження відповідачем вказаних грошових коштів на користь третіх осіб, може істотно ускладнити поновлення оспорюваних прав позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Слід врахувати, що на день звернення з вказаною заявою, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо підписання договору оренди приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та не повернув забезпечувальний платіж за оренду вище вказаного приміщення, а саме 18 000,00 (вісімнадцять тисяч) доларів США.

Вказанні зобов`язання, згідно розписки, відповідач мав виконати до 01.12.2024. Тривале неповернення вказаної суми, протягом трьох місяців завдає явних збитків позивачу.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до них матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову повністю у визначений позивачем спосіб, виходячи з наступного.

Згідно з приписами чю 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1-2 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, відповідно до роз`яснень у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір, а невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти впливатиме на ефективність захисту та унеможливить виконання гіпотетичного рішення суду про задоволення вимог позову про стягнення грошовий коштів у сумі 74 8620,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до ст. ст. 177, 178 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Оскільки грошові кошти, які знаходяться на рахунках господарського товариства, як об`єкти цивільних прав не вилучені та не обмежені в обороті, ризик їх відчуження за умови невжиття заходів забезпечення позову є постійним, тобто грошові кошти як майно відповідача, за рахунок якого виконується рішення суду в разі задоволення/часткового задоволення позову, може бути відчужене відповідачем у будь-який час.

Водночас, слід зазначити, що вжиття заходів забезпечення позову за даних обставин має на меті виключно збереження існуючого становища до розгляду спору та не зумовлює його фактичне вирішення по суті.

У цьому випадку, суд не вбачає підстав вважати, що накладення арешту на грошові кошти, які перебувають на рахунках відповідача, може призвести до перешкод господарській діяльності юридичної особи, оскільки накладенням арешту обмежується лише право відповідача на розпорядження грошовими коштами в межах ціни позову.

Спір має майновий характер і судом накладається арешт на грошові кошти у тому розмірі, який відповідатиме ціні позову, що є гарантією наявності на банківському рахунку відповідача суми коштів, які має намір просити стягнути заявник, у випадку задоволення судом позову. Разом з тим, у випадку незабезпечення позову та витрати товариством відповідної суми коштів, виконання рішення суду у майбутньому може бути значно утруднене або неможливе.

Враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із позовними вимогами, суд приходить висновку про обґрунтованість поданої заяви, а відтак заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, а саме в межах суми у розмірі 748 620,00 грн., оскільки вказану суму декларує позивач як еквівалентну сумі вказаній у розписці - 18 000,00 доларів США.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову до суду - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, що належать ТОВ «АЛЛА ПЛЮС» (02055, м. Київ, вул. Ахматової Анни, буд. 30, кв. 361, ), які знаходяться на п/р № НОМЕР_1 в АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ», в межах суми у розмірі 748 620,00 грн.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, її оскарження не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги на ухвали суду щодо забезпечення позову до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги, їх подання не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом.

Суддя Ю. Г. Головко