ПОСТАНОВА

Іменем України

03 березня 2025 року м. Кропивницький

справа № 401/1103/23

провадження № 22-ц/4809/71/25

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дьомич Л.М., Мурашка С.І.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Левченко Віктор Петрович, на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 травня 2024 року (суддя Мельничик Ю.С.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

У квітні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 09 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /647351 шляхом підписання електронним підписом позичальника. 21.01.2022 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 21012022, у відповідності до умов якого право вимоги до боржників набуло ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», зокрема до відповідача в сумі 18750 грн, з яких: 5000 грн сума заборгованості за основною сумою, 13 750 грн сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн сума заборгованості за пенею.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму боргу.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 травня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором у сумі 18 750 грн. 00 коп., а саме: 5000 грн. заборгованість за основним боргом; 13 750 грн. заборгованість за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати у виді судового збору в сумі 2 684 грн.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що надана позивачем копія кредитного договору не є належним доказом укладання договору між відповідачем та кредитором. Крім того, в матеріалах справи відсутні належні докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення відповідачці, підтвердження останню пропозиції щодо укладення договору, довідка про ідентифікацію клієнта, хронологія вчинення дій щодо укладання кредитного договору у формі електронного правочину тощо.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /647351, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 5000 грн на 20 днів та зобов`язалась повернути до 28.03.2021, а також сплатити проценти з розрахунку 2,5 % на добу (912,5 % річних).

Відповідно до п.6.1. Договору, цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

У 7 розділі договору вказано, номер телефону позичальника, його рахунок та ідентифікатор електронного підпису.

Згідно інформаційної довідки № 1122/06 від 27.06.2023 кредитні кошти в розмірі 5000 грн були зараховані 10.03.2021 на карту № НОМЕР_1 .

У відповіді на запит АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтвердив зарахування коштів на картковий рахунок НОМЕР_2 , який належать відповідачу.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № /647351 від 09.03.2021, заборгованість ОСОБА_1 за період з 21.01.2022 по 28.02.2023 станом на 21.01.2022 року становить 18750 грн, з яких: основна сума боргу - 5000,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 13 750,00 грн.

21 січня 2022 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21012022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Кредитна установа "Європейська кредитна група» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників.

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 21012022 від 21.01.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 18 750,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання електронним підписом, однак вимоги договору належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).

Відповідно до положень статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За статтею 12 цього Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч.1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1077, ст. 1078 ЦК України).

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення заборгованості з відповідача, оскільки між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, підписання якого здійснювалось електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону вказаний відповідачем при укладанні кредитного договору. Кредитні кошти відповідач отримала шляхом зарахування їх на її картковий рахунок, однак умови договору відповідач належним чином не виконала, а тому відсутні підстави вважати, що відповідач кредитний договір не укладала.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, стороною відповідача не надано.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Левченко Віктор Петрович, залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді:

О.А.Письменний Л.М. Дьомич С.І. Мурашко