Справа № 175/1138/15-ц
Провадження № 4-с/175/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2025 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участі секретаря судового засідання: Вербицької К.В., представника заявника Кисельова Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи Слобожанський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» на бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) через свого представника ОСОБА_2 звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (місцезнаходження: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н., с-ще Слобожанське, вул. Героїв України, 2) щодо зняття арешту з майна боржника.

В обґрунтування скарги зазначено, що на виконанні у Слобожанському відділі державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження ВП №50240101 з примусового виконання виконавчого листа №2-175/1138/15, виданого 16.12.2015 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк», заборгованості у розмірі 387 291,73 грн. В рамках виконавчого провадження державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника та внесено записи про обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 13415442 та №12089991. Виконавче провадження ВП №50240101 було завершено 30.05.2016 року та знищено за закінченням терміну зберігання. 20.05.2022 року АТ КБ «Приват Банк» повідомив виконавчу службу про те, що у боржника ОСОБА_1 відсутня заборгованість по рішенню суду у справі №2-175/1138/15, у зв`язку з чим заявник звернулася до державного виконавця з заявою про скасування арешту майна. Державним виконавцем було вилучено запис про обтяження №12089991, при цьому щодо вилучення запису №13415442 було відмовлено, у зв`язку з тим, що боржником не сплачений виконавчий збір.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.01.2025 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

Представник Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) через систему «Електронний суд» надіслав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що боржник сплатила лише суму заборгованості за виконавчим листом №2-175/1138/15, проте після перевірки депозитних книг було встановлено, що жодні кошти за виконавчим провадженням №50240101 на депозитний рахунок відділу не надходили, що свідчить про те, що боржник, всупереч положень ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження», не сплатила виконавчий збір за примусове виконання рішення суду. З огляду на викладене, вважає, що відсутні законні підстави для скасування арешту майна боржника.

У судовому засіданні представник заявника підтримав скаргу та просив задовольнити у повному обсязі. Також просив врахувати, що наразі ВП №50240101 є завершеним, заборгованість по виконавчому листу №2-175/1138/15 погашена, а тому подальше накладення арешту на майно ОСОБА_1 є неправомірним та таким, що суперечить нормам чинного законодавства.

Представник Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд скарги без його участі.

Заслухавши представника заявника, дослідивши докази, судом встановлено наступне.

На підставі виконавчого листа №2-175/1138/15, виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області від 16.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості на загальну суму 38887 291,73 грн., 19.02.2016 року було відкрито виконавче провадження ВП №50240101.

19.02.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі якої внесено запис про обтяження до Єдиного державного реєстру №13415442.

26.02.2016 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 38729,17 грн.

30.05.2016 року відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття рішення) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу ДВС) у зв?язку з перебуванням боржника в трудових відносинах з ТОВ СКМ ТРЕЙД, виконавчий документ направлено за належністю.

Згідно довідки АТ КБ «Приват Банк», станом на 06.02.2025 року у ОСОБА_1 не має заборгованості перед АТ КБ «Приват Банк».

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.12.2024 року, встановлено наявність запису про обтяження, а саме: запис № 13415442, який внесений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП №50240101, виданої заступником начальника відділу ДВС Дніпропетровського РУЮ Кущенко Ю.В. від 19.02.2016 року.

22.10.2024 року ОСОБА_1 через свого представника звернулася до Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про вилучення запису про арешт майна № 13415442 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в рамках ВП №50240101.

Листом Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27.11.2024 року №28.1/162678 ОСОБА_1 повідомлено, що виконавче провадження ВП №50240101 знищено за закінченням трирічного строку зберігання. Шляхом перевірки депозитних книг було встановлено, що жодні кошти за виконавчим провадженням №50240101 (виконавчого збору, витрат) на депозитний рахунок відділу не надходили, у зв`язку з чим відсутні законні підстави припинити чинність арешту майна.

Вирішуючи скаргу по суті, суд виходив з наступного.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Згідно із положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно ч. 3 ст. ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Як вбачається з положень ч. 4 ст. 27 акону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору.

Згідно ч. 1 ст. ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Згідно положень ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент звернення заявника до суду із цією скаргою) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Судом встановлено, що виконавче провадження №50240101 було закінчено у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого органу ДВС, при цьому арешт на майно боржника скасований не був.

Вимоги Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент закінчення виконавчого провадження) не встановлювало обов`язку державного виконавця знімати арешт з майна боржника у випадку направлення виконавчого документа до іншого органу.

При цьому суд зауважує на тому, що наразі у ОСОБА_1 заборгованість перед АТ КБ «Приват Банк» відсутня, тобто виконавчий лист №2-175/1138/15 фактично є виконаним, про що було повідомлено Слобожанський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), проте останній було відмовлено у знятті арешту на майно.

Суд враховує, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, про що неодноразово зазначав Верховний Суд, зокрема і у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 2/0301/806/11 (провадження № 61-3814св22).

Також Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10 січня 2024 року у справі № 569/6234/22 (провадження № 61-2690св23) дійшов висновку, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови повернення виконавчого документа стягувачу, знищення виконавчого провадження за закінченням строку його зберігання та відсутність майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Щодо тверджень представника Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що боржник не сплатила виконавчий збір, суд звертає увагу на те, що постанова про стягнення виконавчого збору була винесена 26.02.2016 року, а заборона щодо відчуження майна боржника внесена на підставі постанови від 19.02.2016 року, при цьому у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що з метою стягнення виконавчого збору державний виконавець виділяв матеріали щодо стягнення виконавчого збору в окреме провадження та накладав арешт на майно боржника саме в рамках цього провадження.

З огляду на те, що наразі виконавче провадження №50240101 у відношенні боржника ОСОБА_1 закінчено, а за результатами пошуку виконавчих проваджень в автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні відкриті провадження відносно неї, суд доходить висновку, що відсутні підстави для подальшого накладення арешту на майно останньої.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що скарга в частині визнання неправомірною бездіяльність Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо зняття арешту з майна боржника є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимог припинити чинність арешту майна та скасування запису про обтяження, суд звертає увагу на те, що суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, проте не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, у зв`язку з чим вказані вище вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 261, 353-354, 450-452 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи Слобожанський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» на бездіяльність державного виконавця задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо зняття арешту з майна боржника, реєстраційний номер обтяження №13415442 від 24.02.2016 року, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП №50240101, виданої заступником начальника відділу ДВС Дніпропетровського РУЮ Кущенко Ю.В. від 19.02.2016 року.

У задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. С. Журавель