Справа № 583/213/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

третя особа: ОСОБА_3

про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2025 року позивачка подала до суду позовну заяву до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на час його навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23 років, в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , який навчається на 1 курсі ВСП «Охтирський фаховий коледж Сумського національного аграрного університету», форма навчання денна, період навчання з 01.09.2024 р. по 30.06.2027 р. У зв`язку з навчанням син позбавлений можливості самостійно працювати та заробляти собі на життя. Син проживає разом з нею та знаходиться повністю на її утриманні, відповідач в добровільному порядку будь-якої матеріальної допомоги чи коштів на утримання понволтінього сина не надає, хоча офіційно працює, отримує заробітну плату, тому має змогу утримувати спільного сина.

22.01.2025 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

24.01.2025 р. ОСОБА_2 отримав копію ухвали про відкриття провадження від 22.01.2025 р., позовну заяву та додані документи.

31.01.2025 р. від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кудіна О.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог повністю у зв`язку з їх необгрунтованістю. Свої заперечення мотивує тим, що на даний час на утриманні відповідача перебуває троє утриманців, без врахування повнолітнього сина, тому він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі саме 1/6 частина на утримання повнолітнього сина. Відповідно до судового наказу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.12.2017 р. з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) боржника. Від повторного шлюбу відповідач має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якої відповідно до судового наказу Охтирського міськрайонного суду Сумської області стягуються аліменти в розмірі частини від усіх видів доходів до досягнення донькою повноліття. Також на утриманні ОСОБА_2 перебуває його дружина ОСОБА_6 , яка знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області з ОСОБА_2 стягнено аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів. Таким чином, на даний час з ОСОБА_2 стягуються аліменти в розмірі більше половини всіх видів доходів, а саме 60 %. Крім того, ОСОБА_2 вимушений утримувати та надавати матеріальну допомогу й своїм батькам, так як вони являються пенсіонерами. Звертає увагу також на те, що ОСОБА_2 отримав мінно-вибухову травму під час несення служби та втратив 20 % працездатності, має постійні вади здоров`я і вимушений систематично витрачати кошти на лікування, проходити обстеження та реабілітацію. Окремо зазначає, що старший син ОСОБА_3 також проживає з відповідачем та перебуває на його повному утриманні, він більшу частину життя прожив у помешканні батька, на даний час навчається дистанційно, з батьком має гарні відносини. Повнолітній син ОСОБА_7 фізично здоровий і здатен самостійно працювати та отримувати дохід. Відповідач не має у власності житлового будинку, квартири, не має транспортних засобів, не має депозитних вкладів в банківських установах чи іншого цінного майна, інших сторонніх доходів. Позивачка подала позов з мотивів особистої користі, а не інтересів дитини.

13.02.2025 р. від позивачки ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій просить задовольнити її позовні вимоги та зазначає, що після того, як вона 11.11.2024 р. звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів на утримання ОСОБА_4 на частини від доходів та заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, ОСОБА_2 з метою ухилення від сплати аліментів в розмірі частини від усіх видів його доходів ініціював подачу його дружиною ОСОБА_6 , з якою він на даний час проживає, заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_5 в розмірі частини заробітку (доходу) батька дитини та позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дружини ОСОБА_6 до досягнення їхньою дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини від усіх виді заробітку (доходу). Зазначає, що повнолітній син ОСОБА_3 проживає разом з нею (позивачкою), вона намагається забезпечувати сина всім необхідним для нормального розвитку та навчання, але коштів, які вона має явно недостатньо для гармонійного і всебічного розвитку сина. Вона отримує лише мінімальну заробітну плату і других джерел доходів немає. Відповідач в добровільному порядку будь-якої матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не надавав і не надає, чим ставить свого сина в скрутне фінансове становище. Незважаючи на те, що ОСОБА_2 втратив 20 % працездатності, він інвалідності чи тяжких захворювань не має, проходить службу на посаді інспектора в Головному управлінні Національної поліції в сумській області. Згідно довідки про доходи ОСОБА_2 за період з 01.07.2024 р. по 31.12.2024 р. (тобто за останні шість місяців) була нарахована заробітна плата в розмірі 231771,25 грн., тому вона (позивачка) вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Ухвалою суду від 14.02.2025 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3 та роз`яснено можливість надати письмові пояснення по суті справи.

18.02.2025 р. від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кудіна О.М. надійшли заперечення на позовну заяву, в яких зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення. Просить врахувати, що сам повнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмові з батьком підтверджує, що йому аліменти не потрібні. ОСОБА_8 по мірі необхідності матеріально утримується батьком і не потребує стягнення аліментів на його утримання. Відповідач фактично має шістьох утриманців, яких зобов`язаний утримувати за законом, та сам має незадовільний стан здоров`я, а тому не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину. Позивачем не надано доказів того, що син потребує стягнення аліментів у звязку з навчанням, так як навчається він онлайн, будь-яких доказів чи розрахунків на обґрунтування саме розміру 1/6 частки доходів відповідача - не надано.

24.02.2025 р. від третьої особи ОСОБА_3 надійшли пояснення, в яких він зазначає, що його мама ОСОБА_1 отримувала аліменти із його батька ОСОБА_2 на його утримання до його повноліття. Але після того, як йому ( ОСОБА_3 ) виповнилося 18 років, батько будь-яких коштів на його утримання ні матері, ні йому ( ОСОБА_3 ) жодного разу не надавав. Також не відповідають дійсності твердження батька, що він ( ОСОБА_3 ) перебуває на його утриманні та проживає разом з ним. Він ( ОСОБА_3 ) проживає разом зі своєю матір`ю та повністю перебуває на її утриманні.

Суд дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про охорону дитинства" дитинство - період розвитку людини до досягнення повноліття. Тобто до 18 років особа вважається такою, що в силу свого віку та не до кінця сформованого світосприйняття не здатна, зокрема і без шкоди самій собі, реалізовувати права і свободи, у зв`язку із чим потребує патронату.

В той же час для вступу у доросле та самостійне життя необхідна певна соціальна адаптація, складовою якої є право на отримання спеціальної чи вищої освіти для подальшого працевлаштування. Реалізація права на освіту не є обов`язком, проте якщо особа до повноліття чи з настанням повноліття почала навчання на денній формі навчання, це значно обмежує її у можливостях на отримання доходів, які мають забезпечити покриття її необхідних побутових витрат.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Враховуючи правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6?1296цс15, при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 199/9339/16-ц (провадження № 61-32330св18), у постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21).

Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8).

Відповідно до довідки Височанського старостинського округу Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області № 02-27/455 від 18.12.2024 р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 досяг повноліття, він навчається на 1 курсі ВСП «Охтирський фаховий коледж Сумського НАУ» на денному відділенні, форма навчання державна, період навчання з 01.09.2024 р. до 30.06.2027 р., що підтверджується довідкою № 293 від 30.10.2024 р. (а.с. 15).

Встановлено, що у зв`язку з навчанням ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, так як форма навчання денна, через денну форму навчання він ніде не працює, ніяких доходів не отримує, у нього відсутні власні кошти на навчання.

Судом встановлено, що на даний час на утриманні відповідача ОСОБА_2 перебуває двоє неповнолітніх дітей (дочка від першого шлюбу з позивачкою та дочка від нового шлюбу) та дружина, з якою проживає дитина до трьох років.

Відповідно до судового наказу Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 583/3049/17 від 08.12.2017 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх виді заробітку (доходу) щомісячно на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.39).

Відповідно до судового наказу Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 583/5992/24 від 06.12.2024 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх виді заробітку (доходу) щомісячно на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.40).

Відповідно до рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 583/5993/24 від 08.01.2025 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх виді заробітку (доходу) щомісячно на її утримання до досягнення дочкою трирічного віку (а.с.41-42).

Відповідач ОСОБА_2 офіційно працевлаштований, він працює на посаді інспектора в Головному управлінні Національної поліції в Сумській області, отримує заробітну плату, розмір якої за період з липня 2024 р. по грудень 2025 р. становить 231771,25 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 24.12.2024 р. (а.с. 18).

Враховуючи розмір доходу, який отримує відповідач, суд вважає, що він має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину ОСОБА_3 , який продовжує навчання, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти за рішенням суду.

При цьому суд зазначає, що наявність на утриманні відповідача двох неповнолітніх дітей та дружини не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своєму повнолітньому сину, який її потребує.

Схожий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) де суд зазначив, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Крім того, необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній доньці, яка її потребує.

Твердження представника відповідача про те, що повнолітній син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає з відповідачем та перебуває на його повному матеріальному утриманні, спростовуються дослідженими доказами: довідкою Височанського старостинського округу Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області № 02-27/455 від 18.12.2024 р., відповідно до якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 14), а також письмовими поясненнями ОСОБА_3 , відповідно до яких він повністю перебуває на утриманні матері, батько будь-яких коштів на його утримання не надає. Крім того, відповідно до довідки про склад сім`ї ОСББ «Гончаренко-180» від 28.11.2024 р. відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 та має такий склад сім`ї: ОСОБА_6 дружина, ОСОБА_5 дочка. (а.с. 38).

Доводи представника відповідача про те, що повнолітній син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , на даний час навчається дистанційно і здатен самостійно працювати та отримувати дохід, а тому не потребує стягнення аліментів на його утримання, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, - суд не бере до уваги , так як судом встановлено, що ОСОБА_7 навчається на денній формі навчання, це значно обмежує його у можливостях на отримання доходів, які мають забезпечити покриття його необхідних побутових витрат, через денну форму навчання він не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Крім того, суд не бере до уваги доводи представника відповідача про те, що на утриманні у відповідача ОСОБА_2 перебувають батьки, які являються пенсіонерами, так як належних доказів про перебування їх на утриманні суду не надано.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до змісту ч.2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітніх дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як передбачено частиною 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається на денній формі навчання, через денну форму навчання ніде не працює, ніяких доходів не отримує, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, так як у нього відсутні власні кошти на харчування, одяг, проїзд, на придбання навчальних приналежностей.

Крім того, суд враховує стан здоров`я відповідача, який має 20% втрати професійної працездатності, що підтверджується довідкою Обласної МСЕК від 24.04.2023р. (а.с.43), однак є працездатним, офіційно працює та отримує заробітну плату. Враховує також наявність на утриманні відповідача ОСОБА_2 двох неповнолітніх дітей (дочка від першого шлюбу з позивачкою та дочка від нового шлюбу) та дружини, з якою проживає дитина до трьох років, на утримання яких з відповідача стягуються аліменти.

Також суд враховує можливість надання утримання повнолітньому сину другим з батьків позивачкою ОСОБА_1 , яка є працездатною, працює у ФОП ОСОБА_9 та отримує заробітну плату в розмірі 8000 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою про доходи (а.с 19).

Крім того, суд враховує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 1 січня 2025 року становить 3028 грн. (стаття 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік»).

З урахуванням даних обставин, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , який навчається, в розмірі 1/10 частини заробітку відповідача щомісяця на весь період навчання сина, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Враховуючи розмір заробітної плати відповідача ОСОБА_2 за грудень 2024 р. сума аліментів в розмірі 1/10 частини буде становити близько 4000 грн.

На думку суду, такий розмір аліментів буде розумним, достатнім, справедливим і відповідатиме інтересам як повнолітнього сина, який навчається, при цьому не порушуватиме прав та інтересів відповідача.

Доказів скрутного матеріального становища відповідача, що унеможливлює утримання ним свого повнолітнього сина, який навчається та потребує матеріальної допомоги, суду не надано.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНКОПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) аліменти в розмірі 1/10 частини від його заробітку (доходу) щомісяця на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на весь період його навчання, починаючи стягувати з 17.01.2025 року і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, та аліменти сплачувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНКОПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Н.Б. Плотникова