Провадження № 2/750/790/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Косенка О.Д.,

секретаря Веремій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі Відповідач) про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 11.06.2012, яка набрала законної сили, у адміністративній справі за № 2518/2-а-19038/2011 було задоволено позов ОСОБА_2 до Відповідача про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. За інформацією Позивача, ОСОБА_2 звертав це рішення суду до примусового виконання, але до цього часу воно не було виконане у повному обсязі. ОСОБА_2 помер, водночас Позивач є сином померлого та спадкоємцем за законом. На даний час нарахована Відповідачем ОСОБА_2 за рішенням суду, але не виплачена сума пенсії становить 7 508,76 грн, яку у добровільному порядку Відповідач виплатити відмовляється.

Також Позивач вказує, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 у справі №620/3548/21, яке набрала законної сили, було задоволено позов ОСОБА_3 до Відповідача про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. ОСОБА_3 звертала це рішення суду до примусового виконання, але до цього часу воно не було виконане у повному обсязі. ОСОБА_3 померла, водночас Позивач є сином померлої та спадкоємцем за законом. На даний час нарахована Відповідачем ОСОБА_3 за рішенням суду, але не виплачена сума пенсії становить 52 586,26 грн, яку у добровільному порядку Відповідач виплатити відмовляється.

Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за указаними судовими рішеннями у загальному розмірі 60 095,02 грн.

Ухвалою суду від 24.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 24.01.2025.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Ухвалою суду від 24.01.2025 здійснено перехід від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 05.02.2025.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, надіслали до суду заяви про проведення підготовчого засідання без їх участі.

Відповідачем відзив на позовну заяву не надано.

05.02.2025 проведено підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 27.02.2025.

В судове засіданні сторони не з`явилися.

Позивач направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач направив заяву про розгляд справи без участі його представника.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 Позивач є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 8).

Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 11.06.2012, яка набрала законної сили, у адміністративній справі за № 2518/2-а-19038/2011 позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області було задоволено частково. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області здійснити доплату до пенсії ОСОБА_2 за проживання в зоні гарантованого добровільного відселення, відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру двох мінімальних заробітних плат, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік та Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» з 01.04.2011 по 22.07.2011, за виключенням сум доплати, раніше нарахованої та виплаченої за вказаний період. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області здійснити нарахування та забезпечити виплату ОСОБА_2 пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю, виходячи з 25 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 01.04.2011 р. по 22.07.2011, за виключенням раніше нарахованих та виплачених сум (а.с. 6-7).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину від 14.05.2024 до Позивача в порядку спадкування від ОСОБА_2 перейшла недоотримана на підставі вищезазначеного виконавчого листа сума в розмірі 7508, 76 грн на підставі довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 21.02.2024 (а.с. 10).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року, яке набрало законної сили 12.08.2021 задоволено позов ОСОБА_3 до Відповідача визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не нарахування та невиплати з 02.10.2020 щомісячного підвищення до пенсії ОСОБА_3 , як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 02.10.2020 нарахування та виплату щомісячного підвищення до пенсії ОСОБА_3 , що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим Законом про Державний бюджет України на відповідний рік (а.с. 15-20).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 25).

14 травня 2024 Позивачу видано свідоцтво на право на спадщини за законом щодо заборгованості, яка складає 52586,26 грн, яка нарахована згідно постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.07.2021, справа № 620/3548/21 за період з 02.10.2020 по 30.09.2021, що належить спадкодавцю на підставі довідки №2500-0401-8/12589, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області 21.02.2024 (а.с. 26).

За результатами розгляду звернення Позивача про виплату коштів недоотриманої пенсії його батьків, 18.07.2024 Відповідач надав відповідь, у якій повідомив, що з метою отримання указаних виплат Позивачу необхідно звернутися до суду, який ухвалював рішення про стягнення недоотриманої пенсії із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні правонаступника (а.с. 31-32).

Ухвалами Ріпкинського районного суду від 12.09.2024 (а.с. 11-14) та Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 (а.с. 27-30) у задоволенні заяв Позивача про заміну сторони у виконавчому провадженні спадкоємцем відмовлено з посиланням на вимоги законодавства та усталену судову практику щодо вирішення спорів про стягнення спадкоємцем померлим пенсіонером недоотриманої пенсії в порядку позовного провадження у цивільному процесі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та проаналізувавши правові норми, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України визначені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

За змістом ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Разом з тим, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV).

Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 02.10.2024 за результатами касаційного розгляду справи № 201/11074/23 Верховний Суд зауважив, що аналіз зазначених приписів статті 46 Закону № 1058-IV , а також подібних за змістом приписів статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» свідчить про те, що в Україні не існувало та не існує жодного строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини держави в особі її компетентних органів.

Статтею 52 Закону № 1058-IV передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується з приписами Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Приписи частин другої, третьої статті 52 Закону № 1058-IV, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14.02.2022 у справі № 243/13575/19 зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. При включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом.

Висновки щодо розгляду спорів, які стосуються виплати недоодержаних сум пенсії та соціальних виплат в порядку цивільного судочинства за позовом спадкоємця до органу пенсійного фонду, неодноразово висловлені Великою Палатою Верховного Суду, в тому числі, у постанові від 26.06.2019 у справі № 284/252/17 та Верховним Судому постановах від 08.04.2022 у справі № 428/3913/20, від 30.11.2022 р. у справі № 638/19167/19 та інших.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Частиною 2 ст. 81 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідач не заперечував факт невиплати нарахованого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щомісячного підвищення до пенсії, а тому суд вважає існування заборгованості перед спадкоємцем по нарахованому, але не виплаченому підвищенню до пенсії у розмірі 52586 грн 26 коп. та 7508 грн. 76 коп. обставиною, що визнається учасниками справи і не підлягає доказуванню згідно з ч.1 ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі дослідження та оцінки наявних у матеріали справи доказів та аналізу норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку, що Позивач успадкував право на належні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суми підвищень до пенсії на підставі ст. 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до органу ПФУ не впливає на розмір виплат та не надає органам ПФУ права на обмеження цих виплат.

Отже, невиплатою успадкованих сум підвищень до пенсії Відповідачем порушено гарантоване Конституцією та Законами України, Протоколом 1 до «Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 4 листопада 1950 року, право Позивача на отримання та мирне володіння майном, що знайшло своє підтвердження належними та допустимими доказами, а тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, з Відповідача підлягають стягненню на користь Позивача визначені законодавством та фактично понесені витрати по оплаті судового збору.

Згідно з п.п. 1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що відповідає ставці 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4,76-81,258,259,264,265,268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області (м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83-А ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у порядку спадкування за законом заборгованість по нарахованій, але не виплаченій ОСОБА_2 пенсії за постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 11.06.2012 у адміністративній справі за № 2518/2-а-19038/2011 у розмірі 7508 грн (сім тисяч п`ятсот вісім) гривень 76 копійок.

Стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області (м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83-А ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у порядку спадкування за законом заборгованість по нарахованій, але не виплаченій ОСОБА_3 пенсії за рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 у справі №620/3548/21 у розмірі 52586 грн (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот вісімдесят шість) гривень 26 копійок.

Стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олег КОСЕНКО