Справа № 177/1536/24
Провадження № 2-о/177/22/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 лютого 2025 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лященко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Антонінок А.Д.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Саліної М.О.,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу №177/1536/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 ; Міністерство оборони України в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відділ обслуговування громадян №16 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області; виконавчий комітет Покровської районної у місті Кривому Розі ради в особі органу опіки та піклування м. Кривий Ріг, про встановлення факту батьківства, суд

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, та просить встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , стосовно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини щодо відомостей про батька.

В обґрунтування заяви посилалася на те, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 . Від цих стосунків у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , записи про його батька зроблені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, зі слів матері. До червня 2015 року вони проживали однією сім`єю, після чого вона з сином стала проживати окремо, а ОСОБА_3 припинив надавати матеріальну допомогу на утримання спільного сина, цікавитися його долею. Після початку повномасштабного військового вторгнення на територію України ОСОБА_3 був мобілізований на військову службу та ІНФОРМАЦІЯ_3 загинув захищаючи територіальну цілісність держави. Від спільних знайомих їй стало відомо, що в 2023 році ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з іншою жінкою, спільних дітей в них немає. Батьки ОСОБА_3 , за життя їх сина, не спілкувалися з ОСОБА_4 , 2012 року народження, ОСОБА_3 не заперечував батьківство відносно дитини. Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для внесення правильних відомостей про батька дитини до актового запису, позбавить дитину від моральних переживань щодо статусу безбатченка, надасть можливість офіційно визначити родичів з боку батька дитини ОСОБА_3 , оформлення соціальних виплат на утримання дитини по втраті годувальника.

Ухвалою суду від 15 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства залишено без руху.

У встановлений ухвалою суду строк, 22 липня 2024 року, заявник усунула недоліки шляхом подачі до суду заяви в новій редакції.

Ухвалою суду від 26 липня 2024 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням судового засідання.

Ухвалою суду від 11 вересня 2024 року у справі призначено судову біолого-генетичну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

У зв`язку з неможливістю проведення ДСУ «Дніпропетровське обласне БСМЕ» судової біолого-генетичної експертизи, ухвалою суду від 26 листопада 2024 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 05 грудня 2024 року у справі призначено судову біолого-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам медико-генетичного центру Товариства з обмеженою відповідальністю "Мама Папа", на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

На виконання ухвали суду медико-генетичним центром Товариства з обмеженою відповідальністю "Мама Папа" до суду направлено висновок за результатами проведення молекулярно-генетичної експертизи від 12.02.2025 №46269.

Ухвалою суду від 19.02.2025 року провадження у справі поновлено.

Заявник та її представник в судовому засіданні на задоволенні заяви наполягали, посилаючись на доводи викладені в заяві про встановлення факту батьківства та висновок за результатами проведеної молекулярно-генетичної експертизи.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала заяву.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату судового засідання.

Представник заінтересованої особи відділу обслуговування громадян №16 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, заявою просив справу розглядати за його відсутності.

Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради в особі органу опіки та піклування м. Кривий Ріг в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без участі представника, ухвалити рішення на розсуд суду та в інтересах дитини.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній, і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно із ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що оскільки підстави визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди повинні виходити з дати народження дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 128 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст.135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3 ст.128 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до абз. 3 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

В третьому абзаці п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

З матеріалів справи та пояснень наданих в судовому засіданні заявником, вбачається, що після знайомства у 2011 році, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу до 2015 року.

18.12.2012 року виконавчим комітетом Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області було зареєстровано факт народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . Ім`я та по-батькові дитини було записано відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України за вказівкою заявника, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 8 від 03.07.2024 року.

Під час спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 разом виховували сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відносини ОСОБА_3 як батька з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . підтверджено фотозображеннями та відеоматеріалом долученим до заяви.

У зв`язку з початком повномасштабної війни російської федерації проти України ОСОБА_3 приймав безпосередню участь в обороні держави, однак під час проходження служби ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Андріївка Бахмутського району Донецької області, про що 25.06.2024 Центрально-міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було складено відповідний актовий запис № 458 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що заінтересована особа ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 є матір`ю загиблого ОСОБА_3 .

На виконання ухвали суду медико-генетичним центром Товариства з обмеженою відповідальністю "Мама Папа" направлено висновок експерта за результатами проведеного молекулярно-генетичного дослідження від 12.02.2025 року № 46269 відповідно до якого, ймовірність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є біологічною бабусею, тобто матір`ю батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народженої матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в рамках проведеного дослідження складає 99,9999 %. Таким чином біологічний син ОСОБА_3 передбачуваної бабусі ОСОБА_2 може бути батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ймовірністю 99,9999 %.

Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст. 77, 78 УПК України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст. 263 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Слід зазначити, що одним із доказів про наявність кровного споріднення між ймовірними батьками та дитиною є експертиза ДНК, яка на основі вивчення набору хромосом батьків і дитини може підтвердити походження дитини від конкретних батька та/або матері. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07.05.2009 року).

Суд також звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 17.02.2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявником було надано належні та допустимі докази на підтвердження наявності обставин, які свідчать про те, що ОСОБА_3 є батьком народженої нею дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме надано належні докази, які свідчать про наявність кровного споріднення та достовірність біологічного походження його від померлого шляхом проведення молекулярно-генетичного дослідження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту батьківства ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. Також, в зв`язку з наведеним наявні підстави і для внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

За таких обставин суд задовольняє заяву ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 76-81, 95, 229, 258, 259, 263-265, 268, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно дитини ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Недайвода Криворізького району Дніпропетровської області, Україна.

Внести зміни до актового запису про народження № 19 від 18.12.2012 року, складеного виконавчим комітетом Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме у графі «батько» записати « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 28.02.2025 року.

Суддя В.В.Лященко