Справа № 161/7961/24
Провадження № 2/161/648/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Дмитроци Б.М.,

з участю представника позивача Бордюженко Е.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Любарт» до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі,

в с т а н о в и в :

ТзОВ «Фірма Любарт» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі.

Свій позов мотивує тим, що 20.01.2020 року між ТзОВ «Фірма Любарт» (орендодавець) та ОСОБА_2 (орендар) був укладений договір оренди землі б/н, за умовами якого орендодавець надав в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування виробничої бази площею 0,2626 га орендарю.

Відповідно до п. 6. 8 вказаного договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 1000.00 грн. в місяць без ПДВ шляхом перерахування коштів орендодавцеві на його розрахунковий рахунок до 10 числа поточного місяця.

Пунктом 22 договору визначено обов`язок орендаря своєчасно і в повному обсязі вносити орендодавцю орендну плату в порядку, у строки та у формі, які передбачені договором.

Вказує, що відповідач систематично порушує умови договору і не сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою.

У зв`язку з чим вважає, що наявні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом з`ясовано, що 20.01.2020 року між ТзОВ «Фірма Любарт» (орендодавець) та ОСОБА_2 (орендар) був укладений договір оренди землі б/н, за умовами якого орендодавець надав в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування виробничої бази площею 0,2626 га орендарю (а.с. 18-19).

Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 20.02.2020 року, орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку площею 0,2626 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20).

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», ЗК України та загальними нормами ЦК України, щодо підстав дострокового розірвання такого договору.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Отже, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди.

Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з тим, із представлених суду доказів вбачається, що 24.01.2020 року між ТзОВ «Фірма Любарт» та ОСОБА_2 було підписано додаткову угоду до договору оренди землі від 20.01.2020 року, копію якої було приєднано судом до матеріалів справи, так як вона не була подана у встановлений строк з об`єктивних причин, оскільки представник відповідача вступила у справу після проведення підготовчого судового засідання.

Так, відповідно до п. 8 додатку до договору оренди земельної ділянки п. 8 викладено в наступній редакції:

«Орендна плата сплачується з моменту реєстрації права оренди у відповідному реєстрі речових прав. Орендна плата сплачується орендарем на підставі виставлених орендодавцем рахунків, але не пізніше визначеної згідно графіку дати:

за період з 20.01.2020 р. по 31.12.2020 р. не пізніше 31.12.2021 р.;

за період з 01.01.2021 р. по 31.12.2021 р. не пізніше 31.12.2022 р;

за період з 01.01.2022 р. по 31.12.2022 р. не пізніше 31.12.2023 р.;

за період з 01.01.2023 р. по 31.12.2023 р. не пізніше 31.12.2024 р.;

за період з 01.01.2024 р. по 31.12.2024 р. не пізніше 31.12.2025 р.;

за період з 01.01.2025 р. по 31.12.2025 р. не пізніше 31.12.2026 р.;

за період з 01.01.2026 р. по 31.12.2026 р. не пізніше 31.12.2027 р.;

за період з 01.01.2027 р. по 31.12.2027 р. не пізніше 31.12.2028 р.;

за період з 01.01.2028 р. по 31.12.2028 р. не пізніше 31.12.2029 р.;

за період з 01.01.2029 р. по 31.12.2029 р. не пізніше 31.12.2030 р.;

за період з 01.01.2030 р. по 20.01.2030 р. не пізніше 30.01.2030 р.

При цьому, стороною відповідача до матеріалів справи також приєднано платіжну інструкцію, з якої слідує про сплату орендної плати орендарем (а.с. ).

Таким чином, суду не представлено беззаперечних доказів стосовно систематичної несплати орендних платежів за вказаним договором, а тому суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено обставин, на які він посилається у позові, як на підставу його задоволення і вважає, що позов є безпідставним.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Любарт» до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасниками справи є:

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Любарт», адреса: Волинська область, м. Луцьк, провулок 1-й Степовий, 1а, .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складений 27 лютого 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк