№ 2-о/183/83/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2025 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Данильченко Юлія Василівна, Новомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту родинних відносин, -

в с т а н о в и в :

29 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищезазначеною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна тітка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на: квартиру АДРЕСА_1 ; житловий будинок АДРЕСА_2 , а також на грошові вклади у АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Ощадбанк».

ОСОБА_2 постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

У встановлений законом строк вона звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Данильченко Ю.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в подальшому з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, проте постановою приватного нотаріуса від 03 жовтня 2024 року за вих. № 153/02-31 їй було відмовлено у вчиненні відповідних нотаріальних дій, оскільки з наданих нею документів неможливо встановити факт родинних відносин із спадкодавцем, а тому рекомендовано було звернутися до суду.

В зв`язку з наведеним, в заяві ОСОБА_1 просила суд: встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була її рідною тіткою та рідною сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2024 року зазначену заяву було залишено без руху, заявнику надано строк для усунення її недоліків.

06 листопада 2024 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в новій редакції, згідно якої усунула недоліки первісної заяви.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2024 року відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами окремого провадження.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, згідно заяви просила розглянути справу без її участі, вимоги підтримала, просила заяву задовольнити.

Заінтересовані особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Данильченко Юлія Василівна та представник Новомосковського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса), кожен окремо, в судове засідання не з`явилися, згідно заяв просили розглядати справу без їх участі.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши надані заявником докази, приходить до наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 85 років померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 08 січня 2024 року Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис № 24, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 08 січня 2024 року.

У встановлений законом строк заявник ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Данильченко Ю.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в подальшому з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, проте постановою приватного нотаріуса від 03 жовтня 2024 року за вих. № 153/02-31 заявнику було відмовлено у вчиненні відповідних нотаріальних дій, оскільки з наданих нею документів неможливо встановити факт родинних відносин із спадкодавцем.

Для встановлення факту родинних відносин між заявником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд наводить наступне.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області народилася заявник ОСОБА_4 , актовий запис про народження № 102 від 21 жовтня 1949 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 07 грудня 1949 року. Її батьками зазначені: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Встановлено, що 02 жовтня 1971 року Аврамівською сільською радою Моностарищенського району Черкаської області між заявником ОСОБА_4 і ОСОБА_6 був зареєстрований шлюб, актовий запис № 30, після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 присвоєно прізвище ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 02 жовтня 1971 року.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженка с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис про смерть № 35 від 05 травня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 17 січня 2024 року.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_10 в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області народилася ОСОБА_2 , актовий запис про народження № 249 від 18 вересня 1952 року. Її батьками зазначені: ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 06 травня 1996 року.

Як встановлено вище, ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 85 років померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 08 січня 2024 року Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис № 24, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 08 січня 2024 року.

Заявник ОСОБА_1 у заяві посилається на те, що свідоцтво про народження її матері ОСОБА_3 не збереглося, у зв`язку з чим вона зверталася до відповідних установ щодо його відновлення для підтвердження факту родинних відносин між та її тіткою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, з відповіді Державного архіву Дніпропетровської області від 25 січня 2024 року за вих. № С-148/0/217-24 вбачається, що в алфавітних покажчиках до книг реєстрації актів цивільного стану по сільських радах Новомосковського району Дніпропетровської області за 1923 рік та з поновленими записами про народження за 1945 рік ОСОБА_3 не значиться. Зокрема повідомлено, що книги реєстрації актів цивільного стану Голубівської сільської ради про народження за 1920-1914 роки на зберігання до державного архіву області не надходили.

Згідно довідки Виконавчого комітету Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 12 лютого 2024 року за вих. № 2.25-359, персональні дані на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис № 35 від 17.01.2024 року, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 ) в Перещепинській міській раді відсутні.

Крім того, з відповіді Новомосковського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21 лютого 2024 року за вих. № 296/31.19-31, за даними відділу Державної реєстрації актів цивільного стану актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 не виявлено. Перевірку проведено по теперішній час поточній та поновленій реєстрації (за алфавітними книгами), у тому числі за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

В той же час, згідно довідки Голубівського старостинського округу Перещепинської міської ради від 30 січня 2024 року за вих. № 003 вбачається, що згідно запису Погосподарської книги громадян села за 1947-1949 роки, номер господарства 756, померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 станом на 1949 рік проживала в с. Голубівка разом з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , сестрою ОСОБА_9 , 1922 р.н., братом ОСОБА_10 , 1928 р.н., сестрою ОСОБА_11 , 1931 р.н. та сестрою ОСОБА_2 , 1938 р.н.

Отже , з урахуванням встановлених вище обстави, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , бала рідною тіткою заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженки с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області та рідною сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У відповідності до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

На підставі п.1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення, а саме справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як вже було зазначено, з частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Також слід зазначити, що згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи надані заявником докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається остання, в зв`язку з чим вимоги про встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню.

За приписами ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 76-81, 89, 258-259, 263-268, 293, 294, 354 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Данильченко Юлія Василівна, Новомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту родинних відносин, - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , бала рідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженки с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області та рідною сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судові витрати покласти на заявника ОСОБА_1 .

Учасники справи:

-заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ;

-заінтересована особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Данильченко Юлія Василівна, місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Миколи Міхновського, буд. 11, приміщ. 44;

-заінтересована особа: Новомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса), місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, м. м. Самар вул. Українська, буд. 7-а.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 24 січня 2025 року.

Суддя Д.І. Городецький