Справа № 463/1074/25
Провадження № 2-н/463/548/25
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

03 березня 2025 року суддя Личаківського районного суду м.Львова Грицко Р.Р., вивчивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу,

в с т а н о в и в :

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» звернулося до Личаківського районного суду м.Львова із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01.06.2022 року по 30.11.2024 року у розмірі 20381,01 гривень та 302,80 гривень судового збору.

Відповідно до ч.5 ст.165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Частиною 7 статті 165 ЦПК України передбачено, що суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Як вбачається з відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 18.02.2025 року, яка надійшла на адресу суду 28.02.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , не значиться зареєстрованою, остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, заявником до заяви не долучено доказів того, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 .

У п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з ч.3 ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Заявником до заяви про видачу судового наказу не надано доказів виникнення або порушення права грошової вимоги за якою ним подано заяву до боржника ОСОБА_2 (відсутні дані про будь-яке відношення останньої до квартири за адресою: АДРЕСА_1 ), за спірний період, тобто, у суду відсутні відомості про безспірність заявлених вимог.

Враховуючи наведене, з огляду на заявлені вимоги, приходжу до висновку, що необхідно відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст.48, 160, 162, 165, 166, 186, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Львівського апеляційного суду.

Суддя Грицко Р.Р.