Справа № 308/4822/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі судових засідань Боті О.І.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Ващук А.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Ужгороді клопотання про призначення судово-психологічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

В провадженні суду на стадії підготовчого засідання знаходиться вищевказана цивільна справа.

13.09.2024 представником позивача адвокатом Галамбою М.В. подано клопотання про призначення у справі судово-психологічної експертизи, зокрема з метою визначення наявності або відсутності завданої ОСОБА_2 моральної шкоди та серед іншого встановлення розміру грошового еквіваленту моральної шкоди, завданої позивачу.

В судовому засіданні представник позивача клопотання підтримала, представник третьої особи просила відмовити у задоволенні такого за безпідставністю.

Дослідивши означене клопотання, ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши позицію учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є стягнення з відповідачки моральної шкоди, так як остання, як посадова особа систематично, умисно знущалася з позивача, не виконуючи законні права останнього та рішення судів.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України регламентовано, що однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Як роз`яснено у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування.

В розглядуваному випадку, суд вважає, що доведення факту заподіяння позивачу моральної шкоди є обов`язком сторони позивача та підлягає доведенню без призначення експертного дослідження.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З огляду на викладені положення ст. 23 ЦК України, визначення розміру моральної шкоди, завданої особі, належить суду, оскільки є правовим питанням та не входить до компетенції експерта.

Крім того в правових позиціях Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року не визначено для судів обов`язкового встановлення саме висновком судово-психологічного експерта психічного стану особи, зміни в її психічному стані при доказуванні моральної шкоди.

З урахуванням предмету, підстав і правового обґрунтування позову, суд дійшов висновку, що заявлене представником позивача клопотання про призначення судової психологічної експертизи, зокрема з метою визначення наявності або відсутності завданої ОСОБА_2 моральної шкоди та серед іншого встановлення розміру грошового еквіваленту моральної шкоди, завданої позивачу, не знайшло належного обґрунтування.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 103, 104, 197, 200, 252, 259, 353-355 ЦПК України, суд

постановив:

Клопотання представника позивача адвоката Галамби М.В. від 13.09.2024 про призначення судово-психологічної експертизи, подане у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відшкодування моральної шкоди, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов