Провадження № 2/638/2017/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Поддубкіної А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

18.11.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування якого вказала, що 20.01.2022 між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір №03/2022, відповідно до якого виконавець зобов`язався виготовити каркас будинку (стіни) 1 шт. на замовлення замовника та встановити буди нок на ділянці за адресою АДРЕСА_1 . Вартість зрубу складає 25 000 доларів США, Оплата здійснена поетапно у національній валюти України: авансовий платіж70% та 30% сплачується після зборки зрубу. Строк виконання 1,5 місяці з початку робіт по встановленню за сприятливих кліматичних умов. Станом на день подання позову відповідач свій обов`язок не виконав. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, єдиною спадкоємицею після його смерті є його дружина ОСОБА_1 22.10.2024 позивач направила відповідачу лист, яким повідомила про відмову від договору та просила повернути невикористаний аванс у сумі 17500 доларів США, який відповідач отримав 20 та 21 січня 2022 року. Вказаний лист відповідачем не отримано. Враховуючи те, що договір розірвано в односторонньому порядку відповідач зобов`язаний повернути позивачу сплачений ним аванс у розмірі 17500 доларів США. Також позивачем заявлено вимоги про стягнення 3% річних за період з 01.01.2023 по 07.11.2024 у сумі 971 доларів США. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути з відповідача 17500 доларів США та 3% річних у сумі 917 доларів США.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2024 вказану справу передано в провадження судді Семіряд І.В.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом запит до Єдиного демографічного реєстру.

20.11.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова позовну заяву залишено без руху. 22.11.2024 позивачем недоліки усунуто.

26.11.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова відкрито загальне провадження у справі, призначено судове засідання.

28.11.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова забезпечено позов, за заявою позивача.

28.01.2025 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

25.02.2025 представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Константиновою Г.В. подано відзив на позов, в обгрунтування якого вказано, що у договорі зазначені технічні умови та комплект матеріалів для зрубу та перелік робіт на будівництво, інструменти та інвентар, транспортні витрати та інше. Між виконавцем та замовником в минулому вже укладались аналогічні договори, які були виконані без претензій. Замовнику відомо етапи установки зрубу та необхідність підготовчих робіт для його встановлення, а саме виготовлення завчасно фундаменту відповідно лінійних розмірів та технічних характеристик. Тож, саме з цих причин, строк виконання робіт був зазначений як 1,5 місяця з початку виконання робіт по складанню, оскільки станом на час укладання договору фундамент був відсутній і для його виготовлення та можливості використання повинен пройти час, а також із рахуванням погодних умов для його залиття. 21.10.2024 позивачем надіслано повідомлення про односторонню відмову від договору та повернення невикористаного авансу. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту договору №03/2022 від 20 січня 2022 року вбачається, що зазначений договір за своєю правовою природою є змішаним договором з елементами договору купівлі-продажу та підряду. Так вартість матеріалу, з якого складається зруб, становить 70% ціни договору, а робота з його збирання відповідно 30%. Згідно п.2.4 строк виконання робіт -1,5 місяця з початку робіт по складанню при сприятливих кліматичних умовах. В зв`язку з активними бойовими діями на території Харківської області замовник попередив, що не має можливості здійснити дії щодо підготовки фундаменту під зборку зрубу. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , видане Відділом ДРАЦС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 13.07.2022. Єдиною спадкоємицею після його смерті є його дружина ОСОБА_1 . Таким чином саме до ОСОБА_1 перейшли права та обов`язки за договором №03/2022 від 20 січня 2022 року в тому обсязі, який був визначений сторонами при його підписанні. На виконання договору замовником сплачена сума, а виконавцем закуплені матеріали та виконані роботи з очищення брусу та шліфовки у необхідній кількості. Між тим в зв`язку з тим, що від замовника не надійшло повідомлення про закінчення підготовчих робіт, виконавець не приступав до їх виконання, відповідно строк, встановлений п.2.4 -1,5 місяця з початку робіт по складанню при сприятливих кліматичних умовах не настав. На виконання договору замовником сплачена сума, а виконавцем закуплені матеріали та виконані роботи з очищення брусу та шліфовки у необхідній кількості. Даний факт підтверджується договором поставки №37 від 24.01.2022, згідно якого ФОМ ОСОБА_4 поставив ФОП ОСОБА_2 лісоматеріали (сосна кругла) в загальній кількості 117 куб. на суму 677000 грн. В зв`язку з активними бойовими діями на території Харківської області замовник попередив, що не має можливості здійснити дії щодо підготовки фундаменту під зборку зрубу. Між сторонами була досягнута усна домовленість про відкладення початку виконання робіт зі збору зрубу до встановлення більш-сприятливих умов. При цьому ФОП ОСОБА_5 ще до 24.02.2022 було придбано матеріали для зрубу та проведена їх підготовка для можливої збірки. Враховуючи те, що сторони в договорі погодили строк виконання 1,5 місяця з початку робіт по встановленню, виконавець за умов відсутності фундаменту не може приступити до виконання другої частини договору, робіт по встановленню. Так позивачем не було здійснено будь-яких дій для можливості збору зрубу, що спричинило неможливість проведення робіт за вищезазначеним договором. Що стосується періоду розрахунку, вважають, що відсутні правові підстави для нарахування 3% річних починаючи із дня введення на території України воєнного стану (24 лютого 2022 року), оскільки відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Заявлені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 30000 грн не є співмірними із заявленими позовними вимогами та не відповідають критеріям розумності, в зв`язку з чим підлягають зменшенню. Орієнтивний розмір судових витрат на оплату послуг адвоката ФОП ОСОБА_2 складає 20000 грн.

У судовому засіданні представник ОСОБА_6 підтримала позов, просила задовольнити, за підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача Ломакін Е.В. у судовому засіданні заперечував проти позову, підтримав доводи, викладені у відзиві та зазначив, що замовником були порушені умови договору, а саме не встановлений фундамент, у зв`язку з чим відповідач не може приступити до виконання другої частини договору, робіт по встановленню.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряжаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено, що 20.01.2022 між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір №03/2022.

Відповідно до п. 1.1 указаного договору виконавець ФОП ОСОБА_2 зобов`язався виготовити каркас будинку (стіни) у кількості 1 шт. на замовлення замовника ОСОБА_3 , відповідно до креслень, що додаються та встановити на ділянці замовника за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 2.1 та п. 2.2 договору вартість зрубу складає 25000 доларів США, оплата здійснюється поетапно у національній валюті України: авансовий платіж 70% договірної вартості сплачується у момент укладення договору та 30% вартості замовник сплачує після збору зрубу.

П. 2.4 договору передбачено, що строк виконання договору 1,5 місці з початку робіт по встановленню за сприятливих кліматичних умов.

13.07.2022 ОСОБА_3 (замовник згідно договору) помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , видане Відділом ДРАЦС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Відповідно до листа приватного нотаріуса ХМНО Троян Я.М. №135/01-16 від 18.10.2024 після смерті ОСОБА_3 єдиним спадкоємцем (за законом) майна померлого є його дружина ОСОБА_1 .

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язані може бути замінений іншою особою внаслідок правонастцпництва.

Отже, ОСОБА_1 (позивач у справі) є спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 (замовник відповідно до договору) та до ОСОБА_1 перейшли права та обов`язки спадкодавця ОСОБА_3 за договором №03/2022 від 20.01.2022.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638 ЦК України).

Як встановлено в судовому засіданні, підтверджується матеріалами справи та не оспорюється відповідачем, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 укладено договір. За умовами вказаного договору ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_7 прийняв аванс 10 000 доларів США та 7500 доларів США 20.01.2022 та 21.01.2022, про що свідчить запис на договорі у графі «реквізити сторін».

Факт отримання грошових коштів у загальній сумі 17500 доларів США не заперечується відповідачем.

Позивач зазначає, що відповідачем ОСОБА_7 було порушено умови договору, останній не виготовив та не встановив каркас будинку (стіни) на ділянці за адресою АДРЕСА_1 .

Факт того, що ОСОБА_7 не виготовив та не встановив каркас будинку, відповідно до умов договору не заперечується відповідачем.

Ч. 1 ст. 837 ЦК України передбачає, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 2 ст. 837 ЦК України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За правилами ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (ч. 2 ст. 849 ЦК України).

Як свідчать матеріали справи 22.10.2024 позивач направила відповідачу лист, у якому зазначила, що відмовляється від договору та просить повернути невикористаний аванс у сумі 17500 доларів США. Вказаний лист направлено рекомендованим листом з описом вкладення.

Відповідно до трекінгу 030 лист ОСОБА_1 , який адресовано ОСОБА_2 не отримано останнім, лист повернуто через закінчення терміну зберігання.

Отже, відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України ОСОБА_1 розірвала договір в односторонньому порядку, шляхом надсилання повідомлення відповідачу повідомлення про дострокове розірвання договору.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Аванс - це визначена грошова сума (попередній платіж), яку покупець чи замовник передають продавцю чи виконавцю робіт у рахунок майбутніх платежів за передане майно, виконану роботу чи надані послуги (яка включається до загальної ціни товару).

У разі розірвання договору за домовленістю сторін або у зв`язку з невиконанням однією із сторін договору своїх обов`язків сума коштів, сплачена як аванс, має бути повернута покупцю. Наприклад, якщо продавець відмовляється передавати товар, покупець має право вимагати розірвання договору та повернення авансу.

Суттєва відмінність авансу від завдатку полягає в тому, що на аванс не покладено функцію забезпечувати взяте сторонами на себе зобов`язання. Тому, незалежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобов`язання, той, хто отримав аванс, повинен його повернути.

Аванс не має забезпечувальної функції. Якщо основний договір не укладено з ініціативи будь-якої зі сторін, то аванс повертається його власникові.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 686/6823/14 (провадження № 61-6475св20).

Якщо продавець чи виконавець послуг (робіт) отримали як аванс певну грошову суму, а договір не було виконано, то, незалежно від того, з чиєї вини це трапилось і які обставини цьому перешкоджали, аванс у будь-якому випадку підлягає поверненню.

Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 17 січня 2024 року у справі № 545/1272/22-ц (провадження № 61-8076св23).

Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем ним отримано суму у загальному розмірі 17500 доларів США від замовника, тобто від ОСОБА_3 .

Доказів того, що ОСОБА_2 виконав умови договору, тобто виготовив каркас будинку (стіни) та встановив на ділянці за адресою АДРЕСА_1 , матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачем будь-яких дій з метою повернення позивачу авансу.

Посилання відповідача, що ним не виконані умови договору щодо встановлення каркасу будинку через те, що відсутній фундамент не підтверджені матеріалами справи та відповідачем не доведені. Окрім того, вказані умови щодо встановлення фундаменту не передбачені укладеним між сторонами договором.

Отже, права позивача є порушеними, оскільки вона не реалізувала очікувань отримання та встановлення каркасу будинку (стіни), а також позбавлена права розпорядження коштами, які були передані ОСОБА_3 в якості авансового платежу. Передані ОСОБА_3 грошові кошти, які за своєю правовою природою є авансом, підлягають поверненню спадкоємиці особи, яка їх передала, незалежно від того, з вини якої сторони не відбулося виконання договору.

З огляду на викладене, враховуючи безспірне право позивача на розпорядження належними їй, у порядку спадкування. грошовими коштами, а також той факт, що аванс у будь-якому випадку підлягає поверненню, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Що стосується вимоги позивача про стягнення трьох відсотків річних.

За правилами ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року №6-49цс12.

У ч. 2 ст. 625 ЦК України зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.

Тому, у зазначеній справі, при обрахунку 3 % річних за основу суд бере прострочену суму, яка сторонами визначена у доларах США, тобто прострочена сума визначена у розмірі 17500 доларів США, що передбачає і нарахування 3 % річних саме із 17500 доларів США.

Аналогічні за змістом висновки викладені у Великої Палати Верховного Суду №464/3790/16-ц від 16.01.2019.

Розрахунок проводиться за формулою: сума 3% річних = С*3%*Д/365/100, де С сума заборгованості, Д кількість днів прострочення. При цьому, при прострочці зобов`язань за повний рік, нарахування здійснюється шляхом множення суми зобов`язання на 3% річних або інший відсоток річних передбачений договором. При простроченні зобов`язання на період менше чим рік, то спочатку розраховується сума прострочки за рік, потім ділиться на 12 місяців та помножується на кількість прострочених місяців.

Отже, з 01/01/2023 до 31/12/2023 - 17 500,00 x 3 % x 365 : 365 : 100= 525 доларів США.

З 01/01/2024 до 07/11/2024 -17 500,00 x 3 % x 312 : 366 : 100 =447,54 доларів США.

Загальний розмір 3% річних становить 972,54 долари США.

Разом з тим, позивачем заявлено вимогу про стягнення 3% річних у розмірі 971 доларів США, оскільки суд розгляд справи в межах заявлених вимог приходить до висновку, що стягнення підлягає саме сума 971 доларів США, яка заявлена позивачем до стягнення.

Щодо періоду нарахування 3% річних.

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Отже, суд вважає, що позивач самостійно обрала період та провела розрахунок 3% річних, у даному випадку судом перевірено тільки правильність проведено нарахування та час прострочення грошового зобов`язання.

Щодо посилань відповідача на положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, як на підставу не нарахування 3% річних суд зазначає.

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 вересня 2023 року в справі № 910/8349/22 викладено висновок щодо застосування пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у справах щодо зобов`язань які виникли на підставі договору про надання поворотної фінансової допомоги (позики).

У постанові Верховного Суду №706/68/23 від 18.10.2023 викладено правовий висновок, де вказано, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.

Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання. Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Отже, законодавець в пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не передбачив особливостей у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) грошового зобов`язань щодо повернення авансу.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22, від 21.01.2025 у справі №751/3052/23.

Окрім того, не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача, що договір укладений мж сторонами не є грошовим зобов`язанням, а тому не можуть бути нараховані відсотки, передбачені ст. 625 ЦК України.

У статті 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду

від 09 листопада 2021 року у справі № 320/5115/17 (провадження № 14-133цс20)

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.11.2024 вжито заходи забезпечення позову.

За правилами ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Отже, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовано за клопотанням учасника справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору. При звернені до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 7625 грн за подання позовної заяви та 605,60 грн за подання заяви про забезпечення позову, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 11, 12, 13, 19, 81, 133, 141, 158, 175, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 570,837, 843, 875, 849 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 17500 доларів США та три відсотки річних 971 доларів США, а всього 18471 (вісімнадцять тисяч чотириста сімдесят один) доларів США.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 7625 грн та за подання заяви про забезпечення позову у сумі 605,60 грн, а всього 8230 (вісім тисяч двісті тридцять) грн 60 коп.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.11.2024, діють протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили, уразі якщо їх не буде скасовано за вмотивованим клопотанням учасника справи.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення було відкладено до 28.02.2025.

Сторони:

Позивач ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_2 .

Відповідач ФОП ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований АДРЕСА_3 .

СУДДЯ І.В. СЕМІРЯД