УХВАЛА

4 березня 2025 року м. Мукачево Справа №303/1138/25

2-с/303/14/25

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 18.02.2025 року по справі №303/1138/25,

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2025 року на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 5397,55 гривень, а також судовий збір в розмірі 242,24 гривень.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування вищевказаного судового наказу та закриття провадження у справі, посилаючись на те, що вона не визнає вказаної у заяві заборгованості, оскільки жодного договору із стягувачем не укладала. Також заявник стверджує, що стягувач не є дійним постачальником природного газу та між учасниками наявний спір про право.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Частиною першою ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

В п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 року №14 (далі Постанова №14) зазначено, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 170 Цивільного процесуального кодексу України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Відповідно до частини третьої статті 171 Цивільного процесуального кодексу України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи відсутність підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суд вважає, що вимоги за заявою щодо скасування судового наказу підлягають задоволенню. Поряд з цим, цивільним процесуальним законом не передбачено закриття провадження у справах наказного провадження, а тому вимоги в цій частині заяви є необґрунтованими.

Щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на користь ОСОБА_1 судового збору за подання заяви про скасування судового наказу, слід зазначити наступне.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки від 28.02.2025 №ПН4021669 ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подання заяви про скасування судового наказу у розмірі 151,40 грн, необхідність сплати якого передбачена пунктом 1 частини п`ятої статті 170 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини дев`ятої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

За таких обставин, суд вважає можливим застосувати до даних правовідносин по аналогії приписи статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. Таким чином, у випадку ухвалення судового рішення на користь особи, яка звертається із відповідною заявою, має наслідком або повернення сплаченого судового збору або стягнення його з протилежної сторони.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що судом задоволено заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу та судовий наказ скасовано, судовий збір за подання такої заяви має бути стягнутий з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України».

На підставі наведеного те керуючись ст.ст. 160, 170, 171, 260 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

2. Скасувати судовий наказ, виданий 18 лютого 2025 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 5397,55 гривень, а також судовий збір в розмірі 242,24 гривень.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 151,40 (сто п`ятдесят одна гривня 40 копійок) гривень.

4. Роз`яснити стягувачу право на звернення до суду із такими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость