Єд. унік. № 2-105/2006
Провадження № 2-в/243/1/2025
УХВАЛА

Іменем України

(вступна та резолютивна частини)

26 лютого 2025 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя Соловйова О.О.,

за участю секретаря судового засідання Малахової К.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні, питання ініційоване Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-105/2006 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківська та стягнення аліментів, рішення по якому було прийнято Центрально - Міським районним судом міста Горлівки Донецької області 25 грудня 2006 року,

У Х В А Л И В :

Відновити втрачене судове провадження в частині рішення Центрально-Міського районного суду міста Горлівки Донецької області від 25 грудня 2006 рокупо цивільній справі 2-105/2006 рік за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківська та стягнення аліментів.

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Центрально-Міського районного суду міста Горлівки Донецької області від 25 грудня 2006 рокупо цивільній справі № 2-105/2006 рік в наступній редакції: «

Справа № 2-105

2006 рік.

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2006 року Центрально-Міський районний суд міста Горлівки Донецької області у складі: головуючого - судді Грицаюк Н.М., при секретарі Кісельовій Т.В., за участю позивачки ОСОБА_3 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Горлівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківська та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2005 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що з листопада 2002 р. з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах, мешкаючи за адресою його місця проживання в квартирі АДРЕСА_1 , періодично позивачка знаходилась в м. Києві на роботі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивачки народилась донька ОСОБА_4 , батьком якої є відповідач, але останній не визнав дитину за свою, відмовився надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання доньки, тому просить суд встановити батьківство між народженою нею дитиною та відповідачем та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі з усіх видів доходу.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, підтвердивши зазначені обставини. Також вказала, що перебуваючи у відпустці на узбережжі Азовського моря в липні 2004 р. вона зробила експрестест на вагітність, який надав позитивний результат, про що вона повідомила відповідача зраза ж 12.07.2004 р., як повернулась додому, але відповідач сказав, що не бажає мати дитину, в зв`язку з чим вони припинили шлюбні відносини. Вона не могла штучно перервати свою вагітність, оскільки вже раніше на прохання відповідача зробила аборт і лікарі сказали, що повторне штучне переривання вагітності може негативно вплинути на її здоров`я.

Відповідач позов не визнав та суду показав, що дійсно перебував у фактичних шлюбних відносинах з позивачкою до 01.01.2004 р., з зазначеної дати вони не стали проживати разом, позивачка забрала з його квартири свої речі, і з січня 2004 р. він став проживати разом з іншою жінкою, тому на момент зачаття дитини він з позивачкою не підтримував жодних стосунків, навіть не спілкувались телефоном.

Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 суду показали, що вони є близькими родичами і подругами позивачки, підтвердивши факт шлюбних стосунків між сторонами, зокрема ОСОБА_5 зазначила, що з позивачкою, яка є її двоюрідною сестрою, в липні 2004 р. відпочивала на узбережжі Азовського моря, знає, що експрестест на вагітність нею проводився в період відпочинку і про це достеменно було відомо свідку. Також зазначила, що 28.06.2004 р. позивачку після повернення її з м. Києва, де вона працювала, з квартири матері позивачки ОСОБА_8 відповідач забирав до себе додому, де вона перебувала, а після того, як сторони посварились із-за вагітності позивачки, свідок на прохання позивачки з квартири відповідача забирала її особисті речі.

Свідок ОСОБА_7 також підтвердила факт спільного проживання сторін на момент зачаття дитини.

Свідок ОСОБА_9 , яка була допитана відповідно до судового доручення зазначила, що разом з позивачкою працювала юристом в юридичній фірмі «Центр правових експертиз» в м. Києві, свідок показала, що з липня по вересень 2004 р. ОСОБА_1 знаходилась в м. Донецьку в відрядженні, а потім брала відпустку за власний рахунок зі слів позивачки, свідок знала, що та підтримує в м. Горлівці близькі стосунки з чоловіком на ім`я ОСОБА_10 , з телефонної розмови в липні 2004 р. з позивачкою ОСОБА_9 дізналась, що в останнє інтимні стосунки з відповідачем позивачка мала 28.06.2004 р., а в липні того ж року дізналась про вагітність, перебуваючи на роботі в м. Києві позивачка стала на облік по вагітності, при черговому обстеженні лікар-гінеколог попередив про необхідність надання даних про групу крові батька дитини, при цьому позивачка в присутності свідка зателефонувала ОСОБА_10 , і той обіцяв надати їй таку довідку.

Свідок ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суду показали, що вони є близькими знайомими відповідача, а ОСОБА_13 , крім того, що перебувала з останнім в фактичних шлюбних відносинах з січня 2004 р. по вересень 2005 р., і цей період жодного разу позивачку ОСОБА_14 в квартирі відповідача не бачила, там не було і особистих речей позивачки.

Суд, вислухавши сторони, свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ст. п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України визначення походження дитини від батька, коли батько та мати дитини не перебувають у шлюбі між собою, визначається за рішенням суду.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 (позивачки) народилась дитина-донька ОСОБА_4 , про що в Книзі реєстрації народжень 15.03.2005 року було зроблено актовий запис за № 407.

Відповідно до індивідуальної карти вагітної та породіллі на ім`я позивачки, остання народила ІНФОРМАЦІЯ_1 дитину жіночої статті недоношену в результаті термінових патологічних пологів.

Згідно з висновками судово-медичної (генної) експертизи № 487 вірогідність батьківства ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_15 , що народилась у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складає 99,99%.

Відповідно до ст. 128 СК України підставою для визначення батьківська є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна з сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Зазначені докази, що були надані позивачкою в обґрунтування своїх позовних вимог, в своїй сукупності, дають суду підставу зробити висновок, що дитина ОСОБА_15 , що народилась у позивачки, походить від ОСОБА_2 , т.к. судом встановлено, що до її зачаття сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, мали спільний бюджет, позивачка проживала разом з відповідачем в його квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд не може взяти до уваги твердження відповідача ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , що останній з кінця грудня 2003 року не проживав з позивачкою однією родиною, оскільки вони спростовуються іншими доказами, зокрема свідченнями допитаних судом свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інш. Та висновками генної експертизи.

Відповідно до ст. 180 СК. України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним з способів виконання батьками своїх обов`язків по утриманню дитини є аліменти.

Як встановлено в судовому засіданні дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні, батько дитини ніякої допомоги на її утримання не надає, тому суд вважає, що з урахуванням вимог ст. 182 СК України з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти в розмірі з усіх видів доходу на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з моменту звернення позивачки з зазначеним позовом до суду до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213-214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів на дитину задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Горлівки Донецької області, є батьком дитини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народилась у ОСОБА_1 .

Зобов`язати Горлівський міський відділ реєстрації актів цивільного стану внести в запис № 407 про народження ОСОБА_15 дані про батька, зазначивши в означеній графі, що батьком дитини є ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Горлівки Донецької області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі частини з усіх видів доходу, починаючи з 01.06.2005 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2150 гривень за проведення судово-генетичної експертизи.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 51 грн. та 30 грн. - витрати на інформаційнотехнічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 300 грн. - за проведення судово-генетичної експертизи.

Рішення в частині стягнення аліментів за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Донецької області через Центрально-Міський районний суд міста Горлівки шляхом подання заяви про оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги в суд апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили, якщо після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження (10 днів з дня проголошення рішення) заяви не було подано, а також, якщо суду було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, тобто протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя «підпис» Н.М. Грицаюк»

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали буде виготовлений 03.03.2025.

Суддя О.О. Соловйова