Провадження №: 2/336/674/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

26 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Нєдєльчевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (треті особи - районна адміністрація Запорізької міської Ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, ОСОБА_3 ) про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась 24.10.2024 р. до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що 07.11.2007 р. її батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з батька були стягнуті аліменти на користь матері на утримання позивача.

Після того як батьки розірвали шлюб, вона проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Незважаючи на розірвання шлюбу між батьками, відповідач спілкувався з нею, дарував подарунки, вітав з днем народження та святами. Після народження у батька у другому шлюбі іншої дитини, сина, ОСОБА_2 став рідше спілкуватися із позивачем, перестав телефонувати та цікавитися її життям. На протязі трьох років батько з нею не спілкується та жодних контактів з нею не підтримує, свої батьківські обов`язки щодо участі у її вихованні не виконує, не цікавится життям, навіть не телефонує, аліменти за рішенням суду не сплачує, має заборгованість, яка станом на червень 2024 р. становить 84534,45 грн.

Посилаючись на вказані обставини та на положення ст..ст.150, 155, 164, 165, 166 СК України, за позовом ОСОБА_1 просить позбавити відповідача ОСОБА_2 відносно неї батьківських прав.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 01.11.2024 р. відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження на 10.12.2024 р.

10.12.2024 р. підготовче судове засідання відкладено на 22.01.2025 р. на підставі п.2 ч.2 ст.198 ЦПК України.

22.01.2025 р. закрито підготовче провадження і призначено судове засідання на 26.02.2025 р.

Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Представник третьої особи направила заяву про розгляд справи за її відсутності, просить постановити рішення з урахуванням висновку органу опіки та піклування.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав.

Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку, пояснень по суті позову не подавала.

Суд розглянув справу без участі третьої особи на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України.

В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача та представника третьої особи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних встановлених судом фактичних обставин і відповідних їм правовідносин:

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Статтею 150 СК України передбачено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з пунктом другим частини першої ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька.

За змістом пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_1 , в свідоцтві про її народження батьком вказаний ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_4 (а.с.8).

З висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району (а.с.50-51) судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_1 разом з матір`ю мешкають за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного 25.11.2024 р. відділом по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради встановлено, що дитина забезпечена всім необхідним, має окрему кімнату, спальне місце, місце для навчання, одяг та взуття відповідно вікових потреб.

Згідно інформації Запорізького авіаційного коледжу встановлено, що батько дитини ОСОБА_2 не приймає участі в житті своєї доньки.

Відповідно розрахунку заборгованості, складеного Центральним відділом державної виконавчої служби у м.Запоріжжі від 02.07.2024 р., ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі більше вісімдесяти тисяч гривень.

Відповідно висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи, що викладені в позовній заяві твердження позивача в процесі розгляду знайшли своє підтвердження, тривалий період свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками та інтереси неповнолітньої дитини, суд задовольняє позовні вимоги про позбавлення батьківських прав.

На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 280-284, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП не відомий) (треті особи - районна адміністрація Запорізької міської Ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, ОСОБА_3 ) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 03 березня 2025 року.

Суддя О.В.Дмитрюк