ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/199/25 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу № 607/16804/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Гула Андрій Сергійович, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2024 року, повний текст якого складено 26 листопада 2024 року, ухваленого суддею Стельмащуком П.Я., у справі за позовом ОСОБА_2 , інтереси якої представляє ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

у липні 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Сампара Н.М. звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми на 1/4 частину заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову посилається на те, що на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.03.2018 у справі № 607/11967/17 відповідача позбавлено батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягуються з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 1500 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

06.07.2018 Черняхівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відкрито виконавче провадження № 56691722. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 22.07.2024 вбачається, що протягом всього 2024 року з відповідача стягується грошова сума у розмірі 1500 грн., тоді як гарантований розмір аліментів на 2024 рік становить 1598,00 грн. Тобто з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір передбачений Законом України «Про Державний бюджет на 2024 рік» для дітей, встановлений ст. 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Також слід врахувати, що в червні 2023 року відповідач одним платежем в розмірі 100895,29 грн. сплатив заборгованість по сплаті аліментів. Дана сума явно перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, та дає усі підстави вважати, що матеріальне становище відповідача покращилося.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2024 року позов задоволено.

Змінено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який визначений рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.03.2018 у справі № 607/11967/17, з твердої грошової суми на 1/4 частину заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 - адвокат Гула А.С. просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2024 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги представник заявника зазначив, що суд першої інстанції прийшов до помилкового рішення щодо покращення матеріального стану відповідача, пов`язаного із сплатою ним одноразово суми заборгованості з аліментів, оскільки така сплата обумовлена отриманням ним грошового забезпечення військовослужбовця.

24 грудня 2023 року ОСОБА_1 був звільнений з військової служби, відтак припинив отримувати такий дохід. Також, у зв`язку із проходженням військової служби, у нього відбулось значне погіршення стану здоров`я.

Крім цього, суд не взяв до уваги, що одноразова витрата платника аліментів, яка перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, наведена у пункті 3-2 частини першої статті 182 Сімейного кодексу України, яку позивач вказала як правову підставу свого позову, стосуються випадків прихованих доходів платника аліментів, джерело походження яких він довести не може. Разом з тим, відповідачем надано вичерпну інформацію про джерело цієї виплати із зазначенням про те, що останнє вже не є актуальним станом на теперішній час.

Відтак, вважає, що оскаржуване рішення містить помилки у визначенні судом належного предмета доказування в цій справі. Внаслідок цього суд ухвалив рішення на підставі доказів, що свідчать про обставини, які перебувають поза його межами - про позитивні зміни у матеріальному становищі платника аліментів у минулому, а не станом на момент визначення їх нового розміру. Що стосується надання судом оцінки поточному майновому стану відповідача, то рішення містить абсолютно протилежний висновок, згідно з яким його теперішні доходи не перевищують того рівня, який мав місце під час первісного присудження аліментів.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Сампара Н.М. подала відзив на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвоката Гули А.С., у якому зазначила, що спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Тобто, позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Тобто, зміна способу стягнення аліментів не обов`язково передбачає зміну їх розміру.

Більше того, згідно із змістом положень, закріплених законодавцем у ч. 3 ст. 181 СК України, вбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, робити висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним є необґрунтованим.

Також, скаржник безпідставно та з порушенням норм процесуального права долучив до матеріалів справи довідку ОК-7. До того ж скаржник не подав клопотання про поновлення процесуального строку для подання доказу та долучення до матеріалів справи або клопотання про відкладення розгляду справи до отримання довідки, можна припустити, що скаржник приховував інформацію від суду, чим міг порушити інтереси позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження можуть бути розглянуті справи про стягнення аліментів.

З огляду на викладене, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що з 15 листопада 2007 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 березня 2017 у справі № 607/12948/16-ц розірвано (а.с. 8-9).

У шлюбі в сторін народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане повторно 26.07.2023) (а.с. 15).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2018 у справі № 607/11967/17 ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі 1500 грн., щомісячно, починаючи з 25.09.2017 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 19-22).

02.11.2019 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінила ім`я на ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_2 видане повторно 26.07.2023 (а.с. 10).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень № 7 від 11.02.2020, за заявою матері 04.02.2020 прізвище ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було змінено на « ОСОБА_9 » (а.с. 16-18).

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 (довідка про реєстрацію місця проживання № 50714/28-03 від 03.12.2019 (а.с. 13), витяг з реєстру територіальної громади № 2024/008694185 від 22.07.2024) (а.с. 14).

05.11.2024 позивач, як орендар, уклала договір оренди житлового приміщення в м. Зомбки (Республіка Польща) строком на 1 рік з метою проживання разом із сином ОСОБА_4 . Плата за оренду становить 1600 польських злотих за один місяць (а.с. 155-156).

06.07.2018 Черняхівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відкрито виконавче провадження № 56691722 з примусового виконання виконавчого листа № 607/11967/17, виданого 15.03.2018 Тернопільським міськрайонний судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 1500 грн., щомісячно, починаючи з 25.09.2017 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 24).

Згідно із розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем за період з січня 2020 року по червень 2024 року зі сплати аліментів від 22.07.2024 № 23.5/9/2024/88136 за виконавчим листом № 607/11967/17 від 15.03.2018, сума аліментів, яка підлягає стягненню 1500 грн щомісячно. З січня 2020 до червня 2023 боржник не сплачував аліменти. У червні 2023 року боржником сплачено 100895,29 грн. В подальшому, з липня по грудень 2023 року боржник сплачував по 1500 грн щомісячно. З січня по червень 2024 року сплат не було, проте визначена державним виконавцем заборгованість станом на грудень 2023 року в розмірі 2904,71 грн в подальшому не зростала. Відповідно до розрахунку загальна сума непогашеної заборгованості зі сплати аліментів станом на червень 2024 року становить 2904,71 грн (а.с. 25-28).

20.04.2022 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 , про що 20.04.2022 Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с. 75).

ОСОБА_10 отримує пенсію по інвалідності, як особа з ІІІ групою інвалідності (пенсійне посвідчення № НОМЕР_4 видане 08.11.2023).

Згідно з довідкою № 8572, виданою 24.12.2023 командиром військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_11 , солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 02.09.2022 по 01.12.2022; з 25.01.2023 по 18.05.2023; з 06.06.2023 по 20.07.2023; з 08.08.2023 по 24.12.2023 брав участі у здійсненні заходів із забезпечення оборони України, захисту населення і інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації про України АДРЕСА_2 (а.с. 78).

11.10.2023 ОСОБА_1 видано посвідчення серії НОМЕР_6 , пред`явник якого має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с. 79).

24.12.2023 згідно із наказом № 358 командира ВЧ НОМЕР_5 ОСОБА_12 , солдата ОСОБА_1 виключено із списків особового складу у зв`язку із наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю. З 24.12.2023 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 80-81).

Як вбачається із виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 47923040, № 88/24, № 7173/34, 3257/853 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував у стаціонарі (з 08.02.2024 по 22.02.2024, з 08.01.2024 по 17.01.2024, з 29.02.2024 по 08.03.2024, з 10.09.2024 по 19.09.2024) з приводу основних та супутніх захворювань: Компресія нервових корінців та сплетінь при ураженнях міжхребцевого диска (М50-М51Т) (основний); Інші та неуточнені порушення ходи та рухливості (супутній); інше та неуточнене порушення координації (супутній); Запаморочення та порушення рівноваги тіла (супутній), Реабілітаційна процедура, неуточнена (супутній); Період видужування після іншого лікування (супутній); Радикулопатія, шийно-грудний відділ (супутній); Гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба серця без (застійної) серцевої недостатності (супутній); Атеросклеротична хвороба серця неуточнених судин (супутній); Остеохондроз хребта у дорослих, множинні відділи хребта (супутній); Порушення поперекових та інших міжхребцевих дисків з радикулопатією (супутній), Інші симптоми та ознаки, що відносяться до емоційного стану (супутній); Цервікалгія (супутній); Інший вид фізіотерапії (супутній); Фактори, пов`язані із умовами праці (супутній); Психотерапія, не класифікована в інших рубриках (супутній); Ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків (супутній); Синдром вертебробазилярноїартеріальної системи, стійкий кохдео-вестибулярний та цефалічний синдром; Хронічна ішемія мозку, ст.декомпенсації, кризовий перебіг, важкий церебро-васкуляриий криз від 12.01.2024; Поширений остеохондроз хребта; Екструзія м/х диска нарівні С5-С6, вторинний стеноз хребтового каналу на рівні С5-С6. Екструзія м/х диска нарівні Тн7-Тн8. Хронічна вертеброгеннарадікулопатія С6, С7 з 2-х сторін, ст. загострення, стійкий больовий синдром з м`язово-тонічним компонентом. Хронічна вертеброгенатораколюмбалгія, ст. загострення, стійкий больовий синдром, рецидивуючий перебіг; Розрив заднього рогу медіальною меніска правого колінного суглоба, препапіллярний бурсит, ентезопатія медіальної колатеральної зв`язки, власної зв`язки наколінника, сухожилка чотириголового м`яза; Органічний емоційно-астенічний розлад; Гіпертонічна хвороба II ст. 3 ст., ризик 4, Гіпертензивне серце. Кризовий перебіг; Синдром СLCФВЛШ 62%; Двобічна хронічна с/н приглухуватість. Хронічний риносинусит; Дисцикуляторна ангіопатія сітківки (ангіоспазм) Пресбіопія; Фоликулит Гофмана. Липоматоз; Пустольозний Кулеподібний вугровий висип з приєднанням вторинної інфекції.

Рекомендовано: спостереження сімейного лікаря, невропатолога, кардіолога, ЛОР, травматолога, дерматолога; дотримуватися правильного режиму праці та відпочинку; обмеження підвищеного фізичного та емоційного навантаження; ЛФК, кінезітерапія; консультація психіатра; продовжити реабілітацію; приймати ліки (а.с. 82-84).

В матеріалах справи наявні платіжні документи про купівлю ліків та оплату медичних обстежень.

Згідно із довідкою форми ОК-7 сформованої засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України 15.10.2024, ОСОБА_1 отримував заробітну плату у ТОВ «Одеський авіаційний завод», ІНФОРМАЦІЯ_5 , ТОВ «Елефант», військовій частині НОМЕР_7 , військовій частині НОМЕР_8 , військовій частині НОМЕР_9 , ТОВ «Кристал Моторс», ТОВ «3С Групп» (а.с. 98-99).

У 2016 році відповідач отримав 5640,17 грн. доходу від ТОВ «Кристал Моторс».

У 2017-2021 роках у відповідача доходів відображених у Реєстрі застрахованих осіб не було.

У 2022 році відповідач отримав 306883,18 грн. доходу від ІНФОРМАЦІЯ_6 , ТОВ «Елефант», військової частини НОМЕР_7 , військової частини НОМЕР_8 , військової частини НОМЕР_9 .

У 2023 році відповідач отримав 717110,41 грн. доходу від ТОВ «Елефант», військової частини НОМЕР_9 .

У 2024 році відповідач отримав 37581,74 грн. доходу від ТОВ «Одеський авіаційний завод», ТОВ «Елефант», ТОВ «3С Групп».

Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № ПН880 від 07.06.2023, ОСОБА_1 сплатив на рахунок Житомирського відділу ДВС у Житомирській області ЦМУМЮ 112665,90 грн. Призначення платежу: сплата аліментів АСВП 56691722 з повним погашенням боргу (включно до травня 2023 року) та з урахуванням виконавчого збору (а.с. 109).

Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № ПН282 від 24.07.2024, ОСОБА_1 сплатив на рахунок Житомирського відділу ДВС у Житомирській області ЦМУМЮ платіж заборгованості по аліментах для ОСОБА_2 по виконавчому провадженню № 56691722 в сумі 2905 грн (а.с. 108).

Відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 22.10.2024 ОСОБА_1 сплатив на рахунок Житомирського відділу ДВС у Житомирській області ЦМУМЮ 980,00 грн. Призначення платежу: доплата до гарантованого мінімального розміру аліментів за 10 місяців 2024 року, АСВП № 56691722 (а.с. 110).

Згідно із інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно (витяг № 400410557 від 22.10.2024) відомості про зареєстроване за ОСОБА_1 нерухоме майно відсутні (а.с. 111).

Із витягу з електронного реєстру листків непрацездатності вбачається, що відповідач з 26.12.2023 по 20.03.2024, з 20.05.2024 по 29.05.2024 і з 10.09.2024 по 19.09.2024 перебував на лікарняному у зв`язку із захворюванням або травмою загального характеру (а.с. 129-132).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є працездатним, інвалідність не встановлювалась, отримує регулярний дохід, тому зобов`язаний утримувати свою дитину на належному рівні, а в силу ч. 3 ст. 181 СК України за вибором того з батьків, з яким проживає дитина, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором за заявою одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів.

При цьому, закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.

Вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.

Згідно з ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, право вимагати зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою та згідно із рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.03.2018 у справі № 607/11967/17 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі 1500 грн, щомісячно, починаючи з 25.09.2017 до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_2 скористалася своїм правом, звернулася в суд із позовом про зміну способу стягнення аліментів шляхом їх присудження у частці від доходу відповідача. А закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність підстав для зміни способу стягнення аліментів, оскільки він на даний час звільнений із військової служби і у нього погіршився стан здоров`я, не заслуговують на увагу, оскільки як раніше зазначалося, що закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

При цьому, колегія суддів наголошує, що для зміни способу стягнення аліментів, раніше визначеного судом, на відміну від зміни (збільшення/зменшення розміру аліментів) законодавець не покладає на стягувача обов`язку доведення необхідності такого звернення, а визначає за ним лише право подати таку заяву, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо наявності підстав для зміни способу стягнення аліментів з ОСОБА_1 , оскільки така зміна способу стягнення не порушить прав платника аліментів та відповідатиме інтересам як стягувача, якій законом надано право вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, так і інтересам їхньої спільної дитини.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Гула А.С., слід залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2024 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Гула Андрій Сергійович, залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

М.В. Хома