УХВАЛА

26 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 305/1541/23

провадження № 61-16552 св 24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Клубань Марина Володимирівна,

відповідач - акціонерне товариство «Українська залізниця»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Клубань Марії Володимирівни, на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області

від 12 серпня 2024 року у складі судді Попової О. М. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року у складі колегії суддів:

Мацунича М. В., Джуги С. Д., Кожух О. А.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою

до акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця»)

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення дії трудового договору, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов мотивовано тим, що вона з 2016 року перебувала у трудових правовідносинах

з АТ «Укрзалізниця», зокрема на посаді старшого ревізора департаменту контролю та аудиту.

24 лютого 2022 року вступив у силу Указ Президента України № 64/2022

«Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено правовий режим воєнного стану.

У червні 2023 року вона дізналася, що наказом АТ «Укрзалізниця» від 01 квітня

2022 року № 389/ос із нею призупинено дію трудового договору з 01 квітня

2022 року.

Вказувала, що роботодавець не повідомляв її про призупинення трудового договору, не надав їй належним чином засвідчену копію документу, підтверджуючого інформацію призупинення або припинення трудових правовідносин. Її представник звертався до роботодавця з відповідними адвокатськими запитами, проте вказані підтверджуючі документи їй не надано.

01 квітня 2022 року АТ «Укрзалізниця» видано наказ № 389/оc, яким: припинено

з 01 квітня 2022 року простій працівникам, введений наказом від 24 лютого

2022 року № Ц-42/6, які зазначені у Додатку І до цього наказу; з 01 квітня 2022 року до припинення або скасування воєнного стану в Україні призупинено дію трудових договорів з працівниками, які зазначені у Додатку І до цього наказу.

На підставі вказаного наказу було призупинено дію її трудового договору.

У цьому наказі вказано, що призупинення дії трудових договорів не тягне за собою припинення трудових відносин, а відшкодування заробітної плати, гарантійних

та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України, у порядку та строки, передбачені чинним законодавством України.

У цьому наказі роботодавець послався на неможливість надання та виконання роботи внаслідок критичного зменшення обсягів господарської діяльності,

що сталася у зв`язку з втратою через військову агресію російської федерації проти України можливості повноцінно організовувати процеси діяльності товариства, запровадження в Україні воєнного стану, а також на статтю 13 Закону України

«Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»

Вказувала, що вона могла і бажала виконувати свою роботу, а роботодавець мав можливість надати їй роботу, правові підстави для призупинення дії її трудового договору були відсутні. Наказ роботодавця про призупинення дії трудового договору не відповідає вимогам Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у ньому відсутні всі дані працівника та відповідні погодження.

Крім того, роботодавець зобов`язаний сплатити їй заробітну плату з дня призупинення дії трудового договору до його поновлення. На підтвердження його розміру (737 617,39 грн) надано відповідні розрахунки.

З урахуванням наведеного та уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просила суд визнати незаконним і скасувати вищевказаний наказ роботодавця від 01 квітня 2022 року № 389/оc, поновити дію її трудового договору та стягнути з роботодавця на її користь належну суму заробітної плати у розмірі 737 617,39 грн.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 12 серпня

2024 року, з урахуванням ухвали цього самого суду від 12 серпня 2024 року

про виправлення описки, у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у роботодавця були наявні підстави для призупинення дії трудового договору з позивачкою, зокрема, викликані збройною агресією росії проти України. Визначення переліку працівників, з якими призупиняються дії трудових договорів, належить до дискреційних повноважень роботодавця.

Суд першої інстанції зазначив про те, що призупинення дії трудового договору

не означає припинення трудових відносин.

Районний суд урахував норми Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 12 серпня 2024 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками районного суду по суті вирішення спору, так як роботодавець, призупиняючи дію трудового договору з позивачкою,

зокрема у зв`язку з військовою агресією росії проти України, діяв у межах наданих йому законодавчих повноважень. Дискримінаційні дії відносно позивачки з боку роботодавця не вчинялися.

Крім того, суд апеляційної інстанції вказав, що АТ «Укрзалізниця» ліквідувала департамент внутрішнього аудиту та контролю, в якому працювала позивачка,

у зв`язку з тим, що під час дії воєнного стану робота департаменту не є критично необхідною, без якої товариство не зможе продовжувати своє функціонування. Роботодавець двічі надсилав позивачці пропозиції можливого переведення на іншу посаду, однак вони були проігноровані, що, в подальшому, призвело до припинення з нею трудових відносин з 08 листопада 2023 року відповідно до наказу (розпорядження) від 06 листопада 2023 року № 2064/ос на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

У матеріалах справи відсутні звернення ОСОБА_1 до роботодавця

з пропозицією надати їй іншу роботу, чи продовження трудових відносин. Позивачка сама вказувала про те, що не може здійснювати свою роботу через постійні бойові дії.

Суд апеляційної інстанції застосував відповідні норми Конституції України,

КЗпП України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану»,

Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»,

Закону України «Про функціонування єдиної транспортної системи України

в особливий період», урахував судову практику Верховного Суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її надходження до Верховного Суду

У грудні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Клубань М. В., звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на судові рішення судів попередніх інстанцій, в змісті якої просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування судами норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених

у постановах Верховного Суду; судами належним чином не досліджено зібрані

у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 03 січня 2025 року відкрито касаційне провадження

у справі, після усунення недоліків касаційної скарги, вказаних в ухвалі від 16 грудня 2024 року. Витребувано справу з суду першої інстанції. Надіслано іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснено право подати відзив на касаційну скаргу, надано строк для його подання.

У січні 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2025 року справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Клубань М. В., мотивована тим, що суди зробили помилкові висновки по суті вирішення спору, не правильно застосували норми матеріального права, не надали оцінку доводам сторін

та наданим ним доказам, не врахували судову практику Верховного Суду у даній категорії справ.

Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» роботодавцю надано право тимчасово призупинити дію трудового договору

з працівником у разі неможливості у зв`язку із військовою агресією проти України забезпечити працівника роботою. Однак, таке право не є абсолютним.

Для застосування такого заходу роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати працівнику роботу, а працівник не може виконати роботу. Зокрема, у випадку, якщо необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціювання з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його

до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо.

Відповідач призупинив дію трудового договору не з усіма працівниками, а вибірково з окремими працівниками, у тому числі з позивачкою. З переважною більшістю працівників АТ «Укрзалізниця» дію трудових договорів не було призупинено. Роботодавець не довів, що позивачка не могла виконувати свої трудові обов`язки, суди вказані обставини не встановлювали, не досліджували питання припинення роботи департаменту, де працювала позивачка. Місце роботи позивачки

не зруйновано, відповідач продовжує функціонувати за відповідною адресою.

Сама собою обставина зменшення замовлень послуг відповідача після введення воєнного стану на території України не свідчить про неможливість роботодавця забезпечити позивачку, з урахуванням її посади, роботою.

При цьому не досліджувалося питання можливості здійснення роботи дистанційно.

Суди не послалися на релевантну практику Верховного Суду, що є обов`язковим (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У січні 2025 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу

від АТ «Укрзалізниця», в якому викладено аргументи щодо необґрунтованості касаційної скарги. Вказується, що оскаржувані судові рішення є законними

та обґрунтованими.

Судова практика, на яку посилається позивачка, не є релевантною до спірних правовідносин. Роботодавець правомірно призупинив дії трудового договору

з позивачкою. При цьому позивачка звільнена з роботи на підставі наказу роботодавця від 08 листопада 2023 року у зв`язку зі скороченням штату (пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП України), відповідний спір про законність

її звільнення вирішується в судовому порядку (справа № 639/615/24).

У лютому 2025 рокудо Верховного Суду надійшло клопотання від АТ «Укрзалізниця» про зупинення касаційного провадження у справі до закінчення розгляду Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду подібної справи № 758/4178/22 (провадження № 61-6935сво24).

У лютому 2025 року від представника ОСОБА_1 - Клубань М. В. надійшло заперечення на задоволення клопотання про зупинення провадження у справі.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 було прийнято на роботу в АТ «Укрзалізниця» в департамент контролю та аудиту на посаду старшого ревізора (наказ від 30 листопада 2016 року

№ 2215/ос).

Відповідно до наказу АТ «Укрзалізниця» від 30 серпня 2017 року № 2146/ос

ОСОБА_1 працює на посаді старшого ревізора відділу з контролю за фінансово-господарською діяльністю управління внутрішнього аудиту та контролю регіональної філії «Південна залізниця» департаменту внутрішнього аудиту

та контролю АТ «Укрзалізниця».

Актом простою від 24 лютого 2022 року засвідчено, що у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану з 24 лютого 2024 року зупинена робота структурних підрозділів апарату управління АТ «Укрзалізниця», які не виконують критично важливі завдання.

Згідно з наказом АТ «Укрзалізниця» від 24 лютого 2022 року № Ц-42/6-В встановлено режим простою з 24 лютого 2022 року для працівників апарату управління відповідно до Додатку 1.

Наказом АТ «Укрзалізниця» від 01 квітня 2022 року № 389/оcприпинено простиій,

з частиною працівників було призупинено трудові відносини до завершення дії воєнного стану, зокрема зі старшим ревізором департаменту внутрішнього аудиту та контролю ОСОБА_1 . Підстава: військова агресія російської федерації проти України, запровадженням режиму воєнного стану, стаття 13 Закону України

«Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Призупинення дії трудового договору застосовувалося до всіх працівників департаменту внутрішнього аудиту та контролю.

ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа, її фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 (довідка від 26 квітня 2022 року № 2113-).

Наказом АТ «Укрзалізниця» від 24 березня 2022 року № Ц-42/12-В внесено зміни

до Додатку 1 наказу від 24 лютого 2022 року № Ц-42/6-В «Про затвердження режиму простою», викладено його у новій редакції. У Додатку 1 зазначено, що старшому ревізору ОСОБА_1 встановлено режим простою з 24 лютого 2022 року

до 28 лютого 2022 року та з 01 березня 2022 року до 31 березня 2022 року.

Листом від 21 серпня 2023 року ОСОБА_1 надсилалося попередження,

що на підставі рішень наглядової ради від 23 лютого 2023 року та від 29 червня

2023 року, у зв`язку зі змінами у штатному розписі департамент внутрішнього аудиту та контролю ліквідовано, а посада, яку вона обіймала, підпадала під скорочення,

у зв`язку з чим їй запропоновано перелік інших можливих робіт.

26 вересня 2023 року та 17 жовтня 2023 року ОСОБА_1 надсилалися пропозиції з можливістю вибрати іншу роботу в АТ «Укрзалізниця» у зв`язку з ліквідацією департаменту та скороченням.

Наказом від 06 листопада 2023 року № 2064/ос ОСОБА_1 звільнено з посади старшого ревізора з 08 листопада 2023 року на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

Указаний наказ про звільнення ОСОБА_1 оскаржила в судовому порядку (справа № 639/615/24).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 до АТ «Укразалізниця» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ (розпорядження) від 06 листопада 2023 року

№ 2064/ос про звільнення ОСОБА_1 з 08 листопада 2023 року на підставі

пунтку 1 частни першої статті 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого ревізора відділу з контролю за фінансово-господарською діяльністю управління внутрішнього аудиту та контролю регіональної філії «Південна залізниця» департаменту внутрішнього аудиту та контролю АТ «Укрзалізниця»

з 09 листопада 2023 року або на рівнозначній посаді у разі скорочення вказаної посади. Стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09 листопада 2023 року по день винесення рішення (20 серпня 2024 року) у розмірі 212 204,88 грн, без урахування податків

та обов`язкових зборів. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1

на посаді старшого ревізора відділу з контролю за фінансово-господарською діяльністю управління внутрішнього аудиту та контролю регіональної філії «Південна залізниця» департаменту внутрішнього аудиту та контролю

АТ «Укрзалізниця» з 09 листопада 2023 року або на рівнозначній посаді у разі скорочення вказаної посади та в частині стягнення з Ат «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за один місяць.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Укрзалізниця» на вказане рішення районного суду. Зазначена справа знаходиться на розгляді в суді апеляційної інстанції.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій

статті 389 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Перевіривши доводи касаційної скарги, клопотання про зупинення касаційного провадження та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 листопада 2024 року справу № 758/4178/22 за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (провадження

№ 61-6935св24).

Ухвалою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 грудня 2024 року вказану цивільну справу прийнято до провадження

та призначено до розгляду (провадження № 61-6935сво24).

Судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі,

яка передана на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, а саме щодо правових наслідків призупиненням трудового договору та підстав для покладення

на роботодавця обов`язку виплатити працівникові середній заробіток під час призупинення дії трудового договору.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі)

у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження

у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання

про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження

у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному

цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, суд уважає за необхідне задовольнити клопотання АТ «Укрзалізниця» про зупинення касаційного провадження та зупинити касаційне провадження у справі, яка переглядається,

до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 758/4178/22 (провадження

№ 61-6935сво24).

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої

статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання акціонерного товариства «Українська залізниця» про зупинення касаційного провадження задовольнити.

Зупинити касаційне провадження у справі № 305/1541/23 (провадження

№ 61-16552св24) за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення дії трудового договору, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи

№ 758/4178/22 (провадження № 61-6935сво24).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. Ю. Гулейков

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець