Провадження № 4-с/638/39/25
УХВАЛА

Іменем України

03 березня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , на дії та рішення державного виконавця Марганецького ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) Напалюк Наталії Олександрівни у виконавчому провадженні №75286310 щодо виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 січня 2023 року у справі №638/21235/23,

в с т а н о в и в:

20 лютого 2025 року ОСОБА_1 , від імені якого діє представник Гончаренко Олексій Олександрович, звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Марганецького ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) Напалюк Наталії Олександрівни у виконавчому провадженні №75286310 щодо виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 січня 2023 року у справі №638/21235/23, в якій просив суд:

1) визнати протиправними дії державного виконавця Марганецького ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) Напалюк Наталії Олександрівни щодо самостійного відновлення ВП №75286310 та порушення прав та свобод ОСОБА_1 ;

2) визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця Марганецького ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) Напалюк Наталії Олександрівни від 20 листопада 2024 року: про виправлення помилки в процесуальному документі у виконавчому провадженні №75286310, про відновлення виконавчого провадження №75286310, про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №75286310;

3) зобов`язати Марганецький відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) повернути безпідставно стягнуті кошти у сумі 5372,01 грн. на рахунок ОСОБА_1 .

Скарга мотивована тим, що постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.01.2024 р. по справі №638/21235/23 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000 грн. 12 червня 2024 року державним виконавцем Марганецького ВДВС Напалюк Наталією Олександрівною була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №75286310. 14 червня 2024 року штраф було сплачено боржником у повному обсязі. 17 червня 2024 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з фактичним виконанням, а тому виконавчий документ був повернутий стягувачу.

20 листопада 2024 року постановою державного виконавця Марганецького ВДВС Напалюк Н.О. було відновлено виконавче провадження, у зв`язку з допущенням арифметичної помилки щодо суми штрафу, яка підлягала стягненню, згадно ст. 308 КУпАП стягненню підлягав подвійний розмір адміністративного штрафу - не 17000 грн, а 34000 грн. та накладено арешт на кошти боржника. У грудні 2024 року ОСОБА_1 виявив, що кошти на ній заблоковані, а 21.11.2024 р. з основної картки було стягнення відповідно до виконавчого провадження у сумі 2124,04 грн., та 13.12.2024 року було стягнення в розмірі 3247,97 грн.

25 грудня 2024 року до Марганецького відділу державної виконавчої служби адвокатом було подано заяву на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. 10 лютого 2025 року матеріали виконавчого провадження було надано для ознайомлення.

Скаржник зазначає, що державний виконавець, з власної ініціативи та у непередбачений законом спосіб вчинила дії щодо відновлення виконавчого провадження, що потягнуло винесення нею незаконних постанов та порушення прав боржника. Як зазначає скаржник, виконавець не мала права самостійно відновлювати ВП №75286310, виносити постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, оскільки у закінченому у зв`язку з фактичним виконанням ВП №75286310 був відсутнім оригінал постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.01.2024 р. по справі №638/21235/23, який є виконавчим документом та виключно на підставі якого можуть проводитись будь-які виконавчі дії. Так, зазначена постанова була повернута до суду 17 червня 2024 року у зв`язку з фактичним виконанням, не була втрачена чи знищена, державний виконавець не зверталась до суду з питань відновлення виконавчого документа. Крім цього, виконавче провадження може бути відновлено виключно за вмотивованою постановою керівника виконавчої служби або керівника вищого рівня, чого зроблено не було.

З огляду на викладене, скаржник вважає дії державного виконавця щодо самостійного відновлення ВП №75286310 та порушення прав та свобод ОСОБА_1 у непередбачений законом спосіб - протиправними, а винесені нею постанови - незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Виконувач обов`язків начальника Марганецького ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) Литвин Л.В. подала відзив на скаргу, в якому зазначила, що згідно ст. 308 КУпАП та відповідно до виконавчого документу, стягненню підлягав подвійний розмір адміністративного штрафу - не 17000 грн., а 34000 грн., тому постанову № 638/21235/23 від 22.01.2024 року Дзержинського районного судому м. Харкова було виконано не в повному обсязі - замість 34000,00 грн, було стягнуто 17000,00 грн. При прийнятті рішення про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було допущено арифметичну помилку щодо визначення розміру суми штрафу, яка підлягала стягненню. Враховуючи викладене, державним виконавцем Напалюк Н.О. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, для виправлення допущених помилок, керуючись статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження». З цих підстав просила відмовити у задоволенні скарги.

В судове засідання сторони не з`явилися, представник скаржника подав заяву про проведення судового засідання за його відсутністю. Представник Марганецького ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) причини неявки в судове засідання не повідомив, був належним чином повідомленим про судове засідання, з клопотанням про відкладення розгляду скарги не звертався.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутністю сторін.

Дослідивши скаргу з додатками, оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.01.2024 року у справі про адміністративне правопорушення № 638/21235/23 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Копію постанови надіслано ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку за адресою місця проживання, однак відправлення повернулося до суду неврученим з підстав «за закінченням терміну зберігання».

Постанова набрала законної сили 02.02.2024 року та 08 травня 2024 року була надіслана на виконання до Марганецького ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса). Постанова надійшла на виконання до органу ДВС 12.06.2024 року.

12 червня 2024 року державним виконавцем Марганецького ВДВС Напалюк Наталією Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 75286310 щодо виконання постанови № 638/21235/23, виданої 22.01.2024 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення штрафу 17000 грн з ОСОБА_1 на користь держави.

13.06.2024 року державним виконавцем було винесено постанову про стягнення виконавчого збору на суму 1700,00 грн, керуючись статтями 3,27, 40 Закону України «Про виконавче провадження».

13.06.2024 року, керуючись статтями 18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника на суму 18700,00 грн.

14.06.2024 року винесено постанову про арешт майна боржника на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

17.06.2024 року у зв`язку зі сплатою заборгованості у розмірі 17000,00 грн, витрат виконавчого провадження 242,51 грн, виконавчого збору 1700,00 грн, державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів, керуючись статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження».

17.06.2024 року, у зв`язку із фактично повним виконанням, керуючись вимогами п.9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

20.11.2024 року державним виконавцем Напалюк Н.О. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, яка мотивована тим, що при прийнятті рішення про відкриття виконавчого провадження допущено арифметичну помилку щодо суми штрафу, яка підлягала стягненню. Згідно ст. 308 КУпАП та відповідно до виконавчого документу стягненню підлягав подвійний розмір адміністративного штрафу - не 17000 грн., а 34000 грн. Відповідно в постанові про стягнення з боржника виконавчого збору зазначено суму виконавчого збору меншу ніж та, що підлягає стягненню, а саме в розмірі, який не відповідає вимогам ч.2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

20.11.2024 року державним виконавцем винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі в частині стягнення боргу, в якій зазначено, що згідно ст. 308 КУпАП та відповідно до виконавчого документу стягненню підлягає подвійний розмір адміністративного штрафу - не 17000 грн., а 34000 грн.

20.11.2024 року державним виконавцем Напалюк Н.О. винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі в частині стягнення виконавчого збору, 3400 грн, замість 1700 грн, керуючись статтями 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у розмірі 10 відсотків від суми, що підлягає примусовому стягненню.

20.11.2024 року державним виконавцем Напалюк Н.О. винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 18700 гривня.

Постановою державного виконавця Напалюк Н.О. від 22.11.2024 внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме:

замість Резолютивна частина: штраф 17 000 грн - зазначити Резолютивна частина: штраф 34 000 грн;

замість Сума коштів до стягнення за ВД: 17000 - зазначити Сума коштів до стягнення за ВД: 34000;

замість Сума коштів (еквівалент у гривні): 17000 - зазначити Сума коштів (еквівалент у гривні): 34000.

На депозитний рахунок Марганецького відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшли кошти з платіжних інструкцій перерахованих на загальну суму 5372,01 грн:

- 2102,80 грн які надійшли 21.11.2024 р. (1911,54 грн перераховані на користь держави як погашення штрафу, 191,16 грн виконавчого збору);

- 3269,21 грн які надійшли 17.12.2024 р. (29.01.2025 року перераховано 2942,29 грн на користь держави, як сплата штрафу; та 326,92 грн виконавчого збору).

Відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Щодо наявності підстав для розгляду цієї скарги Дзержинським районним судом м. Харкова, застосування положень закону, на які посилається заявник у скарзі, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 304-305 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову. Контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Скаржник помилково у скарзі просив застосувати до спірних правовідносин положення ст. 447-448 ЦПК України, оскільки спір у цій справі виник не щодо приватно-правових відносин, пов`язаних з виконанням судового рішення у цивільній справі, а щодо публічно-правових відносин, пов`язаних з виконання рішення суб`єкта владних повноважень (у даному випадку постанови суду у справі про адміністративне правопорушення).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 червня 2021 року у справі № 904/5726/19 зазначила, що у процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між сторонами, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець указує саме на «норму права», що є значно конкретизованим, аніж закон.

За таких обставин, незважаючи на помилкове визначення скаржником правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов`язаний самостійно кваліфікувати правову природу відносин між сторонами та застосувати до цих правовідносин відповідні норми права, забезпечивши при цьому повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Надаючи оцінку правомірності дій державного виконавця щодо винесення оскаржуваних постанов, судом враховано наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова виконавця від 17.06.2024 року про закінчення виконавчого провадження не була визнана судом незаконною, не була скасована в установленому законом порядку, а тому у державного виконавця Напалюк Н.О. були відсутні правові підстави для відновлення виконавчого провадження на підставі ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження», як це зазначено в постанові від 20.11.2024 року.

Суд враховує, що за змістом ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Щодо наявності підстав для внесення виправлень у постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, суд зазначає наступне.

Постановою суду від 22.01.2024 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Системний аналіз цитованих норм безпосередньо пов`язує застосування стягнення подвійного розміру штрафу, визначеного у відповідній постанові суду, з отримання правопорушником копії постанови. Тобто, виключно у разі, якщо правопорушник отримав копію постанови про накладення адміністративного стягнення, не сплатив протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому постанови накладений на нього штрафу, з нього підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи щодо нього за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, копію постанови не отримував, надіслана йому засобами поштового зв`язку копія постанови повернулася до суду неврученою. За таких обставин, за відсутності доказів отримання ОСОБА_1 постанови суду від 22.01.2024 року, до нього не могло бути застосовано стягнення штрафу у подвійному розмірі.

Враховуючи викладене, державний виконавець безпідставно вважала, що у постанові про відкриття виконавчого провадження від 12 червня 2024 року та у постанові про стягнення виконавчого збору від 13.06.2024 року було допущено арифметичні помилки та неправильно зазначено суму штрафу, виконавчого збору.

Таким чином, оскільки у постанові про відкриття виконавчого провадження від 12 червня 2024 року та у постанові про стягнення виконавчого збору від 13.06.2024 року було правильно зазначено суму штрафу, суму виконавчого збору, і були відсутні підстави для внесення виправлень у ці постанови, тому оскаржувані постанови державного виконавця про відновлення виконавчого провадження, про виправлення помилки в процесуальному документі підлягають скасуванню. Крім того, підлягає скасуванню постанова державного виконавця від 20.11.2024 про арешт коштів боржника, оскільки дійсність цієї постанови є похідною від дійсності постанови про відновлення виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних постанов.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення вимог скарги про зобов`язання Марганецького відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) повернути безпідставно стягнуті кошти у сумі 5372,01 грн. на рахунок ОСОБА_1 , оскільки вирішення цього питання на належить до повноважень суду в порядку судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Разом з тим, скаржник не позбавлений права звернутися до відділу ДВС з відповідною заявою про повернення коштів або звернутися до суду за захистом своїх прав у визначеному законом порядку.

Керуючись ст. 241-246, 287, 381-1 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , на дії та рішення державного виконавця Марганецького ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) Напалюк Наталії Олександрівни у виконавчому провадженні №75286310 щодо виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 січня 2023 року у справі №638/21235/23 задовольнити частково.

Постанови державного виконавця Марганецького ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) Напалюк Наталії Олександрівни про виправлення помилки в процесуальному документі у виконавчому провадженні №75286310 від 20 листопада 2024 року, про відновлення виконавчого провадження №75286310 від 20 листопада 2024 року, про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №75286310 від 20 листопада 2024 року скасувати.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст ухвали проголошено 03 березня 2025 року.

Суддя І.П. Латка