Справа № 747/597/24
Провадження № 2/740/466/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 лютого 2025 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі судового засідання Пулинець Ю.О.,

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У листопаді 2024 року ТОВ «Сучасний факторинг» звернулось до Талалаївського районного суду Чернігівської області із позовом про стягнення із ОСОБА_1 35852,14 грн заборгованості за кредитним договором №1 від 13 січня 2022 року, з яких 8498,95 грн заборгованість за тілом кредиту, 27353,19 грн заборгованість за сумою комісії. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 13 січня 2022 року між ТОВ «Сучасний факторинг» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1, за умовами якого відповідач отримала грошові кошти у сумі 29028,95 грн, строком на 24 місяців зі сплатою 4,50% в місяць, умови договору належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 12 вересня 2024 року виникла заборгованість у вищезазначеному розмірі. Представник позивача адвокат Юхименко Ю.Ю. просить справу розглянути за відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує, просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Ухвалою Талалаївського районного суду Чернігівської області від 01 листопада 2024 року вказану справу передано за підсудністю до Ніжинського міськрайонного суду, оскільки місце проживання відповідача ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 .

Дана справа відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 20 грудня 2024 року отримана суддею Олійником В.П. із призначенням 26 грудня 2024 року її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами згідно з ст.ст.19, 274 ЦПК України, про що заперечення сторін під час судового розгляду відсутні.

Положеннями ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 , матеріали позову разом із ухвалою суду про відкриття провадження у справі отримані відповідачем, про що свідчить розписка про отримання рекомендованого поштового відправлення від 09 січня 2025 року, відповідачем не подано заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання.

Також судом враховується правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Інші заяви, клопотання сторін станом на 28 лютого 2025 року відсутні, останнім надана достатня можливість представити свою позицію по справі за умов, які не ставлять їх в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права.

Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.

Згідно з ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У судовому засіданні встановлено, що між ТОВ «Сучасний факторинг» та відповідачем ОСОБА_1 13 січня 2022 року укладено кредитний договір у формі заяви-приєднання до Кредитного договору по продукту «Кредит на товар» №1, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 29028,95 грн, строк користування 24 місяці, з кінцевим терміном повернення 13 січня 2024 року, та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 4,50%; реальна річна процентна на дату укладення договору становить 68,12 %, комісія за управління (обслуговування) кредиту за кожен факт прострочення періодичного платежу (прострочення триває не менше 15 календарних днів)-1161,17 грн, штраф за кожний пропуск періодичного платежу-1161,16 грн.

Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є додатком № 1 до кредитного договору «Кредит на товар №1 від 13.01.2022 року».

Згідно з п.10 кредитного договору відповідач доручив ТОВ «Сучасний факторинг» перерахувати суму кредиту: за товари у розмірі 24497 грн на користь ТОВ «ФТД-Ритейл», згідно з рахунком-фактури №НМКФТ-0988-7124958 від 13 січня 2022 року; за послуги страхування у розмірі 4531 грн 95 коп на користь ТДВ «СК «Екта» відповідно до договору страхування №101/91-ДА5 від 01 червня 2021 року.

13 січня 2022 року між ОСОБА_1 та ТДВ «СК «Екта» було укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків та добровільного страхування фінансового ризику №1.

Із врахуванням викладеного між сторонами виникли правовідносини згідно з положеннями ст.ст.526, 599, 629, 1054 ЦПК України.

Докази про визнання кредитного договору недійсним станом на час розгляду справи відсутні.

За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Позивач просить стягнути 35852 грн 14 коп заборгованості за даним кредитним договором, з яких 8498 грн 95 коп заборгованість за тілом кредиту, 27353 грн 19 коп заборгованість за сумою комісії.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Із виписки ТОВ «Сучасний Факторинг» з особового рахунку за вказаним кредитним договором вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 12 вересня 2024 року становить: 8498,95 грн за тілом кредиту, 27353,19 за сумою комісії; отримано оплат в сумі 20530 грн. Вказана виписка має дані щодо дати, суми по тілу кредиту, відсотків за кредитом, платежі (здійснені відповідачем 14.02.2022 року-1500 грн, 14.03.2022 року-19030 грн). Виписка відповідних даних щодо розрахунку 27353,19 заборгованості за сумою комісії не має.

Також із заяви-приєднання та паспорту споживчого кредиту наявні дані про вид одного із платежів за кредитом-комісія за управління (обслуговування) кредиту за кожен факт прострочення періодичного платежу (прострочення триває не менше 15 календарних днів)-1161,17 грн, штраф за кожний пропуск періодичного платежу-1161,16 грн, комісія за управління (обслуговування) кредиту-1161,16 грн (сплачується споживачем за кожен факт прострочення періодичного платежу), а в таблиці обчислення загальної вартості кредиту вказано про платіж за супровідну послугу за обслуговування (управління) кредитної заборгованості-1161,16 грн.

Станом на 28 лютого 2025 року позивачем суду не подані дані з відповідними розрахунками щодо заявленої вимоги про стягнення 27353,19 грн заборгованості за сумою комісії із врахуванням погоджених сторонами складових по оплаті кредиту, а саме щодо комісії за управління (обслуговування) кредиту за кожен факт прострочення періодичного платежу, чи комісії за управління (обслуговування) кредиту, чи платежу за супровідну послугу за обслуговування (управління) кредитної заборгованості, при цьому погоджені сторонами умови кредитного договору згідно з заявою-приєднання щодо сплати комісії за управління (обслуговування) кредиту за кожен факт прострочення періодичного платежу (прострочення триває не менше 15 календарних днів) у розмірі 1161,17 грн та одночасно 1161,16 грн штрафу за кожний пропуск періодичного платежу, із врахуванням 29028,95 грн загальної суми кредиту та сплати відповідачем 20530 грн,-є несправедливими і суперечать принципу добросовісності, та вказують про істотний дисбаланс договірних прав, обов`язків на погіршення становища відповідача, як споживача, що за своєю природою є дискримінаційним. Також судом враховується, що покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу), і за положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Аналіз практики Верховного Суду показує, що, окрім принципів цивільного права- справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «у всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

З даних підстав, із врахуванням свободи визначення умов договору між сторонами відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України та недотримання відповідачем умов договору щодо несвоєчасного повернення 8498,95 грн тіла кредиту та процентів, що станом на 28 лютого 2025 року не спростовано, на користь позивача підлягають стягненню 8498,95 грн заборгованості за тілом кредиту та 2322,32 грн комісії (1161,16 грн (за несвоєчасне повернення тіла кредиту)+1161,16 грн (за несвоєчасну сплату процентів)=2322,32 грн), а всього 10821,27 грн (2322,32+8498,95=10821,27) у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові-на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із врахуванням задоволення позову частково на 30,18 % (10821,27/35852,14*100=30,18) та сплати позивачем 2422 грн 40 коп судового збору в порядку ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (платіжна інструкція від 29 жовтня 2024 року за №1029033), на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 731,08 грн судового збору (2422,40*30,18/100=731,08).

При вирішенні заяви позивача про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн судом враховується наступне.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема у справах №923/560/17, №329/766/18, № 178/1522/18.

ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41Конвенції прозахист правлюдини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір-обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Представництво позивача ТОВ «Сучасний факторинг» здійснюється адвокатським об`єднанням «Деналі» на підставі договору №28/08/24 про надання правничої допомоги від 28 серпня 2024 року.

Згідно наданого акту №67 прийому-передачі наданих послуг від 14 жовтня 2024 року до Договору про надання правничої допомоги №28/08/24 адвокатським об`єднанням «Деналі» надані послуги щодо усної консультації, узгодження правової позиції, складання позовної заяви про стягненн язаборгованості за кредитним договором, вартість послуг становить 5000 грн.

Виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи малозначність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про неспівмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 5000 грн, який є завищеним, в даному випадку розумним та співмірним розміром є 4000 грн витрат на правничу допомогу, а враховуючи часткове задоволення позову,-розмір відшкодування правничої допомоги становить 1207,20 грн (4000*30,18/100=1207,20).

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 19, 81, 141, 247, 274, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг», місцезнаходження-01024, м.Київ, вул.Велика Васильківська, 39-А, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України-35310044, 8498 грн 95 грн тіла кредиту, 2322 грн 32 коп комісії, а всього стягнути 10821 (десять тисяч вісімсот двадцять одну) грн 27 коп заборгованості за кредитним договором.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг», місцезнаходження-01024, м.Київ, вул.Велика Васильківська, 39-А, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України-35310044, 731 (сімсот тридцять одну) грн 08 коп судового збору та 1207 (одну тисячу двісті сім) грн 20 коп витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Олійник.