РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

за участі

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги мотивує тим, що він є рідним братом ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10 січня 2022 року.

Він є єдиним спадкоємцем, який відносить до ІІ черги спадкоємців за законом. Заповіт ОСОБА_3 при житті не склав.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала його брату на підставі договору купівлі-продажу 1/3 частини квартири від 11 березня 2005 року та свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири від 13 серпня 2020 року.

Він є власником іншої 1/3 частини цієї квартири на підставі договору дарування 1/3 частини квартири від 12 березня 2009 року.

У 2022 році під час бойових дій він не зміг вчасно звернутись до нотаріуса щодо прийняття спадщини після смерті брата.

19 червня 2024 року він звернувся до державного нотаріуса П`ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку на прийняття спадщини.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2024 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач є рідним братом ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження останніх (а.с. 8, 9).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10 січня 2022 року (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу 1/3 частини квартири від 11 березня 2005 року (а.с. 14) та свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири від 13 серпня 2020 року (а.с. 18).

Позивач є власником іншої 1/3 частини цієї квартири на підставі договору дарування 1/3 частини квартири від 12 березня 2009 року (а.с. 15).

З позову вбачається, що у 2022 році під час бойових дій позивач не зміг вчасно звернутись до нотаріуса щодо прийняття спадщини після смерті брата.

19 червня 2024 року позивач звернувся до державного нотаріуса П`ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с. 45).

Державним нотаріусом П`ятої Київської державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа № 345/2024 (а.с. 44-64).

Постановою державного нотаріуса П`ятої Київської державної нотаріальної контори від 19 червня 2024 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 63).

Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

За змістом ч. 3. ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З постанови державного нотаріуса П`ятої Київської державної нотаріальної контори від 19 червня 2024 року вбачається, що позивач на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживав.

Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Вбачається, що позивач не подав нотаріусу у встановлений статтею 1270 ЦК України строк заяву про прийняття спадщини.

Разом з тим, позивачем подана така заява лише 19 червня 2024 року, у зв`язку з чим, державним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

За таких обставин, ОСОБА_2 не успадкував 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 після смерті брата ОСОБА_3 .

У такому випадку, вимога про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 задоволенню не підлягає.

З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 15, 1216, 1268, 1269, 1270 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Київської міської ради (м. Київ, вул. Хрещатик, 36) про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 24 лютого 2025 року.

Суддя: