Справа № 523/6684/24
Провадження №2/523/198/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2025 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Мельніченко Г.О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження, справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Одеської міської ради (адреса місцезнаходження: 65004, м. Одеса, площа Думська, буд. 1), третя особа: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

за участю : представника відповідача ОМР Сірак В.В.

Установив

Позивач звернувся з позовом до відповідача Одеської міської ради про визначення додаткового строку для подачі нею заяви про прийняття спадщини.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її двоюрідна сестра ОСОБА_3 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із однокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 тапроживала за цією адресою. За життя ОСОБА_3 залишила заповіт на племінника ОСОБА_4 який мешкає в м.Кривий Ріг.

Дізнавшись про смерть двоюрідної сестри позивач дуже важко перенесла цю новину так як все життя вони мали добрі відносини та постійно спілкувалися, це остаточно психологічно її зламало, їй довелось звернутися за допомогою до сімейного лікаря, крім того вона мала серйозну травму коліна яка не давала можливості рухатися.

Також позивач звернула увагу суду на її похилий вік. Крім того з початком воєнного стану в Україні вона виїхала до Іспанії 05.03.2024 року та лише зараз повернулася до м.Одеси.

Після повернення до Одеси позивачу стало відомо що її племінник так і не прийняв спадщину після смерті моєї двоюрідної сестри. 04.04.2024 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Русских Світлани Борисівни.

Нотаріусом їй було повідомлено, що шестимісячний термін, що встановлений ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини пропущено, у зв`язку з цим, запропоновано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного, з метою захисту своїх прав та інтересів, позивач звернулась із відповідним позовом.

Враховуючи зазначене позивачка просила задовольнити її позовні вимоги.

Ухвалою суду від 10 травня 2024 року по справі відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачу строк для надання відзиву на позов. (а.с. 28,29).

Представник позивача адвокат Брадарська Н. В. надала 09 грудня 2024 року заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. (а.с. 52,53).

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі та наполягав за залишенні його без задоволення.

Третя особа в судове засідання не прибула, про розгляд справи повідомлялась належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надавала. (а.с. 34).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с. 12).

Відповідно до листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Русских С. Б. №193/01-16 від 04.04.2024 року у прийнятті заяви її було відмовлено в зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців). При цьому її було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом.

Із зазначеного листа також вбачається, що приватним нотаріусом було заведено спадкову справу щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . (а.с. 7).

Позивач зазначила, що пропустила строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини з поважних причин, тому що з 24.02.2022 року почалось російське вторгнення в Україну, у зв`язку з чим вона виїхала до Іспанії.

В підтвердження зазначеного не надано належних та допустимих доказів.

Крім того, загальновідомою обставиною є те, що вторгнення сусідньої держави на територію України почалось 24.02.2022 року, а ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на момент вторгнення ОСОБА_1 вже пропустила шестимісячний строк для подачі заяви для прийняття спадщини.

Суд не приймає зазначені доводи позивача, оскільки позивачем не надано доказів того, що вона намагалась звернутись до нотконтори з заявою про прийняття спадщини та у зазначеному їй було відмовлено.

Крім вищенаведеного у позивача виникли інші поважні (на її думку) причини пропуску строку для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, а саме важка травма коліна, суд зазначає наступне.

Доказів того, що лікування позивача було тривалий проміжок часу та могло суттєво вплинути на можливість нею подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої не могло, матеріали справи не містять.

Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Згідно із частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач або її представник-адвокат Брадарська Н. В. не звертались до суду в порядку ст. 84 ЦПК України про витребування доказів, а саме спадкової справи (або довідки про її відсутність) після смерті ОСОБА_3 , задля встановлення повного кола осіб та рішення по зазначеній справі може вплинути на права та обов`язки таких осіб.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що всупереч вимог процесуального закону позивачем не представлено суду доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про те, що у позивача були ґрунтовні перепони для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, котра відрилась після смерті її двоюрідної сестри (доказів чого також не надано), суд приходить до висновку про безпідставність, необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2,5,7-8, 10-13,17-18,131,76-82,89, 211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Одеської міської ради (адреса місцезнаходження: 65004, м. Одеса, площа Думська, буд. 1), третя особа: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складно повне рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 21 лютого 2025 року.

Суддя