УХВАЛА

27 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 712/13439/24

провадження № 61-2361ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бойка Артура Сергійовича на постанову Черкаського апеляційного суду від 22 січня 2025 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що батько ОСОБА_1 ОСОБА_2 06 червня 2019 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 .

09 листопада 2023 року ОСОБА_3 подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Рішенням Соснівського районного суд м. Черкаси від 20 листопада

2023 року, яке залишено без змін постановою Черкаського апеляційного суду

від 30 січня 2024 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Подання апеляційної скарги ОСОБА_2 було обумовлене тим, що 12 грудня 2023 року спір було вирішено в порядку позасудового врегулювання та розірвано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 314, та відділом ДРАЦС у місті Черкаси видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Шлюб розірвано до дати набрання законної сили рішенням суду від 20 листопада 2023 року.

Разом з тим, не дивлячись на наявність справи про розірвання шлюбу, 23 листопада 2023 року та 24 листопада 2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були укладені договори дарування наступного майна:

- квартири АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- земельної ділянки, площею 0,6567 га, кадастровий номер :06:050:0020, та розташований на ній комплекс будівель (автозаправна станція), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- комплексу будівель, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельної ділянки, площею 0,6567 га, кадастровий номер :06:050:0020, та розташованого на ній комплексу будівель (автозаправна станція), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1;

- нежилого приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- нежилого приміщення магазину « КООПЕРАТОР », що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080;

- нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

У грудні 2023 року, в період особливого загострення численних хвороб

ОСОБА_2 , були повторно укладені договори дарування, дійсність яких викликає ґрунтовні сумніви у заявниці, з урахуванням стану покійного

ОСОБА_2 та відносин, які склались між ним та ОСОБА_3 .

Викликає сумнів, чи розумів батько суть і значення вчинюваних ним правочинів, чи вчинялись вони безпосередньо ним, та чи подавались ним документи, внаслідок яких було розірвано шлюб між ним та ОСОБА_3 , та чи було відомо приватному нотаріусу Романій Н. В. про наявність вищезазначеного спору у суді та відносин, які склались між дарувальником та обдарованим.

01 грудня 2023 року у приватного нотаріуса Романій Н. В. ОСОБА_2 було відчужено наступне майно:

- квартиру тимчасового проживання АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою:

АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- квартиру тимчасового проживання АДРЕСА_9 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- квартиру тимчасового проживання АДРЕСА_10 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- квартиру тимчасового проживання № 3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Заявник зазначає, що відчуження ОСОБА_3 будь-якого з вищеперелічених об`єктів нерухомості призведе до вибуття зі складу майна, відносно якого

ОСОБА_1 має наміри звертатись до суду з вимогами щодо визнання договорів дарування недійсними та скасування державної реєстрації права власності за вказаними правочинами, у випадку вибуття зазначеного майна це унеможливить задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, просила суд: забезпечити позов шляхом накладення арешту та заборони на відчуження і користування ОСОБА_3 об`єктами нерухомого майна, а саме:

- квартирою

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- земельною ділянкою площею 0,6567 га, кадастровий номер :06:050:0020, та розташований на ній комплекс будівель (автозаправна станція), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- нежитловими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- нежитловими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- комплексом будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельною ділянкою площею 0,6567 га, кадастровий номер :06:050:0020, та розташований на ній комплекс будівель (автозаправна станція), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- комплексом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1;

- нежилим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- нежилим приміщенням: магазин «КООПЕРАТОР», що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080;

- нежитловими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- комплексом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- квартирою тимчасового проживання АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- нежитловими будівлями за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- квартирою тимчасового проживання № 4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- квартирою тимчасового проживання № 1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- квартирою тимчасового проживання № 3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, що належать ОСОБА_3 , а саме:

- квартиру

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- земельну ділянку площею 0,6567 га, кадастровий номер :06:050:0020, та розташований на ній комплекс будівель (автозаправна станція), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою:

АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою:

АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- комплекс будівель, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельну ділянку площею 0,6567 га, кадастровий номер :06:050:0020, та розташований на ній комплекс будівель (автозаправна станція), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1;

- нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- нежиле приміщення магазин « КООПЕРАТОР », що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080;

- нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою:

АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- квартиру тимчасового проживання АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- квартиру тимчасового проживання АДРЕСА_9 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- квартиру тимчасового проживання АДРЕСА_10 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- квартиру тимчасового проживання № 3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема набуття, зміни, припинення речових прав на нерухоме майно (права власності, користування (оренди, найму тощо), обтяжень речових прав на нерухоме майно (іпотеки, заборони відчуження тощо).

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 має намір подати позов щодо визнання договорів дарування вищезазначених об`єктів нерухомості недійсними та скасування державної реєстрації, а невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 22 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2024 року змінено, виключивши з її мотивувальної та резолютивної частини висновки суду про забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- квартиру

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- земельну ділянку площею 0,6567 га, кадастровий номер :06:050:0020, та розташований на ній комплекс будівель (автозаправна станція), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою:

АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою:

АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- комплекс будівель, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельну ділянку площею 0,6567 га, кадастровий номер :06:050:0020, та розташований на ній комплекс будівель (автозаправна станція), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1;

- нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- нежиле приміщення магазин « КООПЕРАТОР », що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080;

- нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою:

АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- квартиру тимчасового проживання АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- квартиру тимчасового проживання АДРЕСА_9 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- квартиру тимчасового проживання АДРЕСА_10 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- квартиру тимчасового проживання АДРЕСА_11 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

У решті ухвалу суду залишено без змін.

Змінюючи ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції при вирішення питання про забезпечення позову неправильно застосував норми процесуального права в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

24 лютого 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бойко А. С. через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Черкаського апеляційного суду від 22 січня 2025 року (надійшла до суду 25 лютого 2025 року), в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив суд скасувати оскаржуване судове рішення, залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що постанова суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ЦПК України.

Представник заявника зазначає, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити

з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Частиною першою статті 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною першою статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до вимог частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати

в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться

у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів

з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом

у залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Відповідно до частини третьої статті 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого

в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову, однак їх одночасне застосування не відповідає вимогам закону.

Ураховуючи, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача у разі існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь позивача, які мають бути співмірними з негативними наслідками, що можуть настати від вжиття цих заходів, а також конкретні обставини зазначеної справи, Верховний Суд вважає, що достатнім та ефективним способом забезпечення позову є заборона відчуження спірного нерухомого, а тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій, пов`язаних з переходом права власності на спірне нерухоме майно (відчуження) є законною та обґрунтованою, і апеляційний суд в цій частині вірно залишив без змін ухвалу суду першої інстанції.

Натомість ухвала суду першої інстанції в частині накладення арешту на спірне майно не відповідає вимогам закону, і апеляційний суд дійшов вірного висновку про скасування ухвали суду першої інстанції в цій частині.

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бойка Артура Сергійовича на постанову Черкаського апеляційного суду від 22 січня 2025 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник