Справа № 199/366/24
(2/199/213/25)
РІШЕННЯ

Іменем України

30 січня 2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Богун О.О.,

при секретареві Буточкіній М.К.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального провадження в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором та зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору про надання послуг та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Між ОСОБА_4 (відповідачка) та ФОП ОСОБА_1 (позивачка) 07.112023 р. укладено договір про надання послуг №7/11-23. Відповідно до укладеного договору замовник доручає, виконавець приймає на себе обов`язок сприяти відчудженню об`єкту який знаходиться за адресою:: АДРЕСА_1 . Для виконання обов`язків на час дії договору замовник передає виконавцю ексклюзивні права щодо об`єкту. Виконавцем зі свого боку зобов`язання за договором виконані в повному обсязі, на підтвердження виконання зобов`язань з боку виконавця сторонами було складено акт прийому-передачі від 07.11.2023 року №7/11-23, який підписаний сторонами, що у відповідності до п.4.1. договору дає підстави вважати виконавця таким, що належним чином виконав свої зобов`язання за договором та має безперечне право на отримання винагороди. У вищевказаному акті прийому-передачі замовник підтвердив, що за договором виконавцем були надані послуги, встановлені п.1.1-1.4. даного акту, в повному обсязі і належним чином, претензії щодо якості та обсягу наданих послуг відсутні.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 08.12.2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Катериною Юріївною посвідчено договір купівлі-продажу квартири серії та номер: 3926 за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі цього договору право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Отже Замовником під час дії договору було укладено основний договір купівлі-продажу на об?єкт нерухомого майна, що є предметом договору без повідомлення виконавця, що є порушенням п. 2.3., 3.3. договору, при цьому замовником на сьогоднішній день не здійснено оплату винагороди визначеної в договорі в розмірі - 43 344 (сорок три тисячі триста сорок чотири гривні, що еквівалентно 1200 (однієї тисячі) доларів США.

До того ж, згідно з п. 5.1. договору через порушення замовником зобов?язань по ексклюзивності надання виконавцем послуг, що встановлено п. 3.3, і п. 4.2 даного договору, замовник зобов?язаний сплатити виконавцю штраф в розмірі 100% вартості послуг, встановленого п. 4.2. даного договору. Згідно з п. 5.2. договору порушенням з боку замовника ексклюзивності надання послуг с укладення договору аналогічного даному з потенційними набувачами та/або відчуження об?єкту змовником самостійно, без залучення виконавця в порядку, встановленому п. 3.3, даного договору. Факт порушення замовником п. 2.3. даного договору підтверджується будь-якими фактичними даними в тому числі, витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Виплата штрафу не звільняє замовника від сплати послуг виконавця в розмірі, порядку та строки, встановлені пунктом 4.2. даного договору.

Через порушення замовником зобов?язань по ексклюзивності надання виконавцем послуг, останній зобов?язується сплатити штраф у розмірі вартості послуг, що складає суму - 43 344 (сорок три тисячі триста сорок чотири) гривні 00 копійок.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання послуг від 07.11.2023 року №7/11-23 у розмірі 86688,00 грн., яка складається з із винагороди в розмірі 43344,00 грн та штрафу в розмірі 43 344,00 грн.

Ухвалою від 10.08.2024 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

20.03.2024 р. від представника відповідачки ОСОБА_4 адвоката Миргородського В.П. надійшов відзив на позовну заяву в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Акт прийому-передачі складений 07.11.2023 року, тобто в день укладення договору про надання послуг №7/11-23. Відповідачка з актом прийому-передачі не ознайомлювалася, таблиці яка є додатком до акту на день підписання акту відповідачкою не існувало взагалі. Покупця квартирі відповідачка знайшла самостійно. Зі сторони виконавця було допущено порушення умов договору про надання послуг оскільки жодних передбачених договором навіть елементарних послуг щодо пошуку потенційних покупців квартири, таких як подання реклами, надання рекомендацій щодо покращення стану квартири тощо протягом місяця після укладення договору позивачка не здійснила, забезпечивши своє право вимагати оплати наданих послуг у разі продажу квартири складання акту прийому-передачі виконаних робіт в день укладення договору про надання послуг.

В той же день, 20.03.2024 р. представником відповідача подану зустрічну позовну заяву. В обгрунтування зустрічних позовних вимог представник позивача за зустрічним позовом зазначає, між ОСОБА_4 (відповідачка) та ФОП ОСОБА_1 (позивачка) 07.112023 р. укладено договір про надання послуг №7/11-23. Відповідно до укладеного договору замовник доручає, виконавець приймає на себе обов`язок сприяти відчудженню об`єкту який знаходиться за адресою:: АДРЕСА_1 . Після укладення договору ОСОБА_4 продовжувала самостійно шукати покупця квартири. Зі сторони відповідачки за зустрічним позовом протягом місяця жодного дзвінка щодо виконання умов договору. Акт прийому-передачі складений 07.11.2023 року, тобто в день укладення договору про надання послуг №7/11-23. Зі сторони виконавця було допущено порушення умов договору про надання послуг оскільки жодних передбачених договором навіть елементарних послуг щодо пошуку потенційних покупців квартири, таких як подання реклами, надання рекомендацій щодо покращення стану квартири тощо протягом місяця після укладення договору позивачка не здійснила, забезпечивши своє право вимагати оплати наданих послуг у разі продажу квартири складання акту прийому-передачі виконаних робіт в день укладення договору про надання послуг. У зв`язку з чим, позивачка за зустрічним позовом просить суд розірвати договір про надання послуг №7/11-23 від 07.11.2023ср. укладений між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а також стягнути моральну шкоду та витрати на правничу допомогу з відповідачки за зустріним позовом.

Ухвалою від 27.03.2024 р. зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, змінено порядок здійснення провадження у справі та перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

22.04.2024 р. від представника відповідачки за зустрічним позовом ФОП ОСОБА_1 адвоката Кисельова Б.В. надійшов відзив на зустрічний позов в якому просив відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог з огляду на наступне. Позивачем за зустрічним позовом не зазначено яким саме чином було вчинено істотне порушення умов договору ОСОБА_1 , до зустрічного позову не надано жодного доказу. Також вважає зустрічні позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди та витрат на правничу допомогу не підлягають задоволенню, оскільки не знайшли своє підтвердження.

13.05.2024 р. від представника позивача за зустрічним позовом надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначає, що докази належного виконання умов договору повинна надавати відповідачка за зустрічним позовом. ОСОБА_4 дійсно спочатку не зверталася до ОСОБА_1 оскільки довіряла їй, але потім стала самостійно шукати покупців, оскільки ОСОБА_1 ніяк не допомагала. На задоволенні зустрічних позовних вимог наполягає і в частині стягнення моральної шкоди, оскільки ОСОБА_4 спричинено моральні страждання які виразилися в негативних емоціях і психічних переживаннях, викликаних протиправною поведінкою щодо неї.

Ухвалою від 27.03.2024 р. закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті.

30.01.2025 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення.

У судовому засіданні позивачка за первісним позовом та її представник первісні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечували з підстав визначених у відзиві на зустрічний позов.

Представник позивачки за зустріним позовом зустрічні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти задоволення первісного позову заперечував з підстав викладених у відзиві на первісний позов.

Суд, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовних заявах, заслухавши пояснення учасників справи та їх представників, з`ясувавши обставини, факти та відповідні їм правовідносини, доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що Між ОСОБА_4 (відповідачка) та ФОП ОСОБА_1 (позивачка) 07.11.2023 р. укладено договір про надання послуг №7/11-23. Відповідно до укладеного договору замовник доручає, виконавець приймає на себе обов`язок сприяти відчудженню об`єкту який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Для виконання обов`язків на час дії договору замовник передає виконавцю ексклюзивні права щодо об`єкту.

Відповідно до підпункта 2.1 пункту 2 Договору про надання послуг на час дії договору замовник доручає, а виконавець приимає на себе обов?язок сприяти відчуженню об?єкта, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для чого виконавцю були передані ексклюзивні права щодо об?єкту.

Отже, за змістом вказаного договору замовник повинна отримати від Виконавця послуги щодо саме сприяння відчуженню квартири, тобто виконавець зобов?язана здійснювати пошук потенційних покупців, проводити з ними переговори, інформувати Замовника про всі отримані пропозиції стосовно купівлі об?єкта продажу, здійснювати рекламно-маркетингові роботи, організовувати та/або проводити огляди об?єкта потенційними покупцями, організовувати тристоронні зустрічі для переговорів і уточнення умов договору купівлі-продажу об?єкта, залучати до роботи професійних ріелтерів шляхом пропонування їм комісійної винагороди за співпрацю щодо реалізації об?єкта, а не просто надати замовнику певну консультацію, ознайомитися з правовстановлюючими документами на квартиру, оглянути соціальні мережі і за це в подальшому вимагати оплату наданих послуг за нібито виконану роботу за договором.

Так, згідно підпункту 4.1 пункту 4 Договору з дня підписання замовником та потенційним набувачем основного договору або з дня підписання між виконавцем та замовником акту прийому-передачі наданих послуг за договором послуг виконавець вважається таким, що належним чином виконав свої зобов?язання за договором та має право на отримання винагороди.

Тобто за змістом вказаного підпункту право на винагороду Виконавець має або після виявлення потенційного покупця і укладення з ним договору купівлі-продажу об?єкта, або після здійснення зі сторони Виконавця всіх необхідних зазначених в підпункті 3.1 пункту 3 Договору дій щодо виявлення потенційних покупців і подальшого підписання акту прийому-передачі наданих послуг.

В день укладення договору, а саме 07.11.2023 р., також був складений Акт прийому-передачі наданих послуг.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 08.12.2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Катериною Юріївною посвідчено договір купівлі-продажу квартири серії та номер: 3926 за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі цього договору право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.907 ЦК України , договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частинами 1, 5 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року №1023-ХІІ, який регулює відносини між споживачами і надавачами послуг, визначено, що за всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торговельного та інших видів обслуговування. Встановлення будь-яких переваг, застосування прямих або непрямих обмежень прав споживачів не допускається, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами. У разі порушення прав споживача на підприємствах сфери обслуговування продавець (виробник, виконавець) і працівники цих підприємств несуть відповідальність, встановлену законом.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 2 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В нормах ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ващенко проти України" (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги.

Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Зважаючи на те, що позивачкою за первісним позовом не доведено належними доказами виконання умов договору про надання послуг №7/11-23 від 07.11.2023 року, то вимога про стягнення з відповідачки за первісним позовом на її користь винагороди у розмірі 43 344,00 грн. задоволенню не підлягає, так само як і штраф за порушення умов ексклюзивності договору у розмірі 43 344,00 грн.

Щодо зустрічних позовних вимог, то суд зазначає наступне.

Позивач за зустрічним позовом просить розірвати договір укладений між позивачем та відповідачем про надання послуг, суд зазначає, що позивач за зустрічним позовом в односторонньому порядку відмовилась від договору про надання ріелторських послуг, припинила співпрацю з відповідачем за зустрічним позовом, самостійно продала квартиру, строк на який укладений договір про надання послуг сплинув 30.12.2023 р.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

За змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.

Відповідний висновок також міститься у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №910/7981/17.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зустрічної позовної вимоги про розірвання договору про надання послуг №7/11-23 від 07.11.2023 року, оскільки на час звернення до суду з даною позовною вимогою договір вже не є чинним.

Також слід зазначити, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

В зустрічному позові заявлені такі похідні вимоги, як стягнення з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом моральної шкоди у розмірі 15 000 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

У зв`язку із відмовою судом в основній зустрічній позовній вимозі, похідні зустрічні позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-77, 81, 141, 258-273 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договоромвідмовити.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору про надання послуг та стягнення моральної шкодивідмовити.

Судові витрати пов`язані із розглядом справи залишити за сторонами, які їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О.Богун

30.01.2025