Справа № 308/1000/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачука О.А.

за участю секретаря судового засідання - Бомбушкаря В.П.

представника позивача - Ващука А.С.

представника відповідача КНП «ЗОКЛ ім. Андрія Новака»

Закарпатської обласної ради - адвоката Рутковського С.В.

відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Логойди В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до комунального некомерційного підприємства «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказу та акту

В С Т А Н О В И В:

ГУ ПФ України в Закарпатській області звернулося до суду з даним позовом згідно з яким просить визнати незаконним та скасувати наказ КПН «Закарпатська обласна клінічна лікарня ім. А.Новака» Закарпатської обласної ради № 52-О від 24.10.2023 року про утворення комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 04.02.2021 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а також визнати незаконним та скасувати акт комісії КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня ім. А. Новака» Закарпатської обласної ради з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 04.02.2021 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 12.12.2023 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 12.12.2023 року комісією, утвореною наказом КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня ім. А.Новака» Закарпатської обласної ради № 52-О було складено акт повторного розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 04.02.2021 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який був затверджений 14.12.2023 року директором КПН «ЗОКЛ ім. А.Новака`Закарпатської обласної ради. Рішенням комісії (6 голів «за», 3 голоси проти) визнано нещасний випадок гостре професійне захворювання (отруєння) інфікування COVID-19 із смертельним наслідком, що стався 04.02.2021 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) із лікарем-хірургом стоматологічного отоларингологічного відділення КПН «ЗОКЛ ім. А.Новака» ОСОБА_2 , 1962 року народження, - таким, що пов`язаний з виробництвом. Разом з тим акт складений з порушеннями норм чинного законодавства та містить ряд розбіжностей, а саме, актом форми Н-1/НП від 17.03.2021 року розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 04.02.2021 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) вказаний випадок визнано таким, що не пов`язаний з виробництвом. Відповідно до п. 59 Порядку повторне розслідування ) спеціальне розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) проводиться комісією (спеціальною комісією) в іншому складі (із заміною всіх членів комісії). Разом з тим, до складу комісії, утвореної наказом КПН «ЗОКЛ ім. А.Новака» № 52-О від 24.10.2023 року входили ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вже брали участь у спецрозслідуванні обставин смерті ОСОБА_2 , у складі комісії, утвореної наказом № 17-ср від 23.02.2021 року Управління Держпраці у Закарпатській області.

Також посилається на те, що зміст акту від 12.12.2023 року містить ряд розбіжностей, та фактів, які не співпадають з висновком комісії про пов`язаність нещасного випадку з виробництвом, а саме: у п. 7 Акту «Висновок комісії» зазначено, що інфікування лікаря хірурга-стоматолога отолариногологічного відділення ОСОБА_2 могло відбутися як при виконанні професійних обов`язків, так і в побуті. У тексті Акту описано, що відповідно до карти епідеміологічного обстеження вогнища інфекіційного захворювання (лист № 464 від 24.02.2021 року Ужгородської мівськрайонної філії ДУ «Закарпатський обласний лабораторний центр МОЗ», а саме у п. 2 Розділу IV зазначено, що найімовірніше місце зараження достовірно не встановлено, а у п. 3 зазначено, що джерело інфекції не виявлено. Крім того, у тексті Акту зазначено, що лікарем хірургом-стоматологом 22.01.2021 року було проведено оперативне втручання у відділенні ВАІТ КНП КПН «ЗОКЛ ім. А.Новака» хворій ОСОБА_5 , ПЛР тест на коронавірус № 773 від 19.01.2021 року якої був від`ємний. Таким чином, висновок комісії грунтується на припущеннях, оскільки для того, щоб визнати дане захворювання професійним потрібна сукупність умов: виконання потерпілим трудових (посадових) обов"яків та безпосередній контакт з пацієнтом при виконанні посадових обов"язків, інфікованим COVID-19.

Крім того, члени комісії, голосування яких було «проти» виклали окрему думку, яка полягає у невстановленні джерела інфікування, фактору передачі джерела збудника та від"ємний (негативний) тест пацієнтки ОСОБА_5 .

Вказує, що згідно відомостей реєстру страхувальників ОСОБА_2 був зареєстрованим приватним підприємцем з 19.08.2005 року, вид діяльності за КВЕД 86.23 стоматологічна практика, адреса: АДРЕСА_1 . Крім того, був старшим викладачем кафедри стоматології післядипломної освіти УжНУ.

Тобто, обставини, за яких комісія прийшла до висновку, що даний випадок захворювання є пов`язаним з виробництвом не відповідають підпунктам 1,2 пункту 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ № 337 від 17.04.2019 року, оскільки жодного документального підтвердження факту інфікування ОСОБА_2 COVID-19 під час виконання трудових (професійних) обов`язків, саме в КНП «ОКЛ ім. А.Новака ЗОР», а не в іншому місці роботи у матеріалах розслідування немає.

Таким чином, факт зараження вірусом COVID-19 саме під час виконання посадових обов`язків у КНП «ОКЛ ім. А.Новака ЗОР» потерпілим ОСОБА_2 однозначно не встановлений, а тому оскаржуваний акт є передчасним та оформленим з порушенням норм чинного законодавства.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити позов, з наведених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача КНП «ЗОКЛ ім. Андрія Новака» Закарпатської обласної ради Рутковський С.В. у судовому засіданні проти позову заперечив, зазначивши, що наказ КПН «Закарпатська обласна клінічна лікарня ім. А.Новака Закарпатської обласної ради № 52-О від 24.10.2023 року про утворення комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 04.02.2021 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ), та акт комісії КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня ім. А. Новака» Закарпатської обласної ради з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 04.02.2021 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 12.12.2023 року прийняті у відповідності до вимог законодавства України. Просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Логойда В.М. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили та просили відмовити у задоволенні позову. Представник зазначив, що твердження про те, що розслідування проведене комісією КПН «ЗОКЛ ім. А.Новака», за результатом якого було складено акт від 12.12.2023 року є повторним розслідуванням, є необгрунтованим, оскільки попереднє розслідування за результатом якого складено акт від 17.03.2021 року було проведено неуповноваженим органом, що підтверджено рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 31.05.2022 року у справі № 308/7457/21, залишеним без змін постановами Закарпатського апеляційного суду від 27.10.2022 року і КЦС ВС від 09.05.2023 року, якими визнано незаконними та скасовано наказ Управління Держпраці у Закарпатській області № 17-ср від 23.2.2021 року та акт створеної згідно з цим наказом комісії із спецрозслідування від 17.03.2021 року. Вказав, що комісією утвореною наказом КПН «ЗОКЛ ім. А.Новака» Закарпатської обласної ради від 24.10.2023 року № 52-о проведено детальне розслідування нещасного випадку гострого професійного захворювання (отруєння) інфікування COVID-19 із смертельним наслідком, що стався 04.02.2021 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) із лікарем-хірургом стоматологічного отоларингологічного відділення КПН «ЗОКЛ ім. А.Новака`Закарпатської обласної ради ОСОБА_2 , 1962 року народження, за результатом якого прийнято рішення, що такий пов`язаний з виробництвом. Також посилався на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2024 року у справі № 227/2301/2, у якій зазначається, що до виключної компетенції комісії (спеціальної комісії) по розслідуванню нещасного випадку належать повноваження з визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, і такий факт не може бути визнаний таким у судовому порядку. Саме комісія (спеціальна комісія) встановлює факт пов`язаності чи непов`язаності нещасного випадку з виробництвом. Суд не уповноважений встановлювати або вважати доведеним факт пов`язаності чи не пов`язаності нещасного випадку з виробництвом.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд доходить наступного.

Судом установлено, що на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.05.2022 року по справі № 308/7457/21 та проведення розслідування гострого професійного захворювання (отруєння) із смертельним наслідком, що стався 04.02.2021 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) із лікарем хірургом-стоматологом отоларингологічного відділення КНП «ЗОКЛ ім. А.Новака» ЗОР ОСОБА_2 , 1962 року народження, наказом директора КНП «ЗОКЛ ім. А.Новака» ЗОР від 24.10.2023 року № 52-о створено комісію із розслідування гострого професійного захворювання (отруєння) із смертельним наслідком у складі: голова комісії ОСОБА_3 , члени комісії: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 .

Також судом досліджено рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.05.2022 року по справі № 308/7457/21, яке залишене без змін постановами Закарпатського апеляційного суду від 27.10.2022 року і Касаційного цивільного суду ВС від 09.05.2023 року, та встановлено, що згідно з указаним рішенням Ужгородського міськрайонного суду визнано незаконним та скасовано наказ Управління Держпраці у Закарпатській області «Про призначення комісії з спеціального розслідування гострого професійного захворювання (отруєння) із смертельним наслідком № 17-ср від 23.02.2021 року (зі змінами внесеними наказом № 24-ср від 26.02.2021 року) та скасовано Акт спеціального розслідування нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 04.02.2021 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 17.03.2021 року (зі змінами, внесеними наказом № 41-ср від 13.04.2021 року, з підстав порушення порядку утворення такої комісії та відповідно проведення розслідування неуповноваженою особою, а саме суд вказав на недотримання вимог пункту 1411 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ № 337 від 17.04.2019 року, що і стало причиною скасування вищевказаного наказу та акту.

Так, у відповідності до п. 141-1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року за № 377 , розслідування випадків смерті медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров`я, що надають первинну, екстрену, а також в стаціонарних умовах спеціалізовану медичну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - медичні працівники), внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб проводиться комісією з розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, спричиненого коронавірусом SARS-CoV-2, що призвело до смертельного наслідку (далі - комісія), утвореною керівником закладу охорони здоров`я, в якому працював медичний працівник.

Натомість, розслідування відносно ОСОБА_2 було призначено Управлінням Держпраці в Закарпатській області, а не керівником закладу охорони здоров`я, зокрема, КНП «ЗОКЛ ім. А.Новака» ЗОР, в якому працював медичний працівник.

При цьому суд указаним рішенням зобов"язав Комунальне некомерційне підприємство «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної Ради створити комісію з розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, спричиненого коронавірусом SARS-CoV-2, що призвело до смертельного наслідку, щодо факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 лікаря-хірурга, стоматолога отоларингологічного відділення КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» ЗОР ОСОБА_2 .

Позивач у позовній заяві посилається на порушення п. 59 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року за № 377, яким визначено, що голова Держпраці або керівник її територіального органу в разі невиконання спеціальною комісією визначених цим Порядком обов`язків має право призначити повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, притягти до відповідальності посадових осіб територіального органу Держпраці та підприємства (установи, організації), які допустили порушення вимог цього Порядку. Повторне розслідування (спеціальне розслідування) нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) проводиться комісією (спеціальною комісією) в іншому складі (із заміною всіх членів комісії). Висновки повторного спеціального розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) можуть бути оскаржені лише у судовому порядку.

Водночас, посилання на недотримання вимог вищевказаного пункту Порядку в частині включення до складу комісії осіб, які входили до складу комісії, утвореної наказом № 17-ср від 23.02.2021 року Управління Держпраці у Закарпатській області, є необґрунтованим, оскільки у даному випадку на підставі наказу директора КНП «ЗОКЛ ім. А.Новака» ЗОР від 24.10.2023 року № 52-о проводилося не повторне розслідування випадку смерті ОСОБА_2 внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб, а перше розслідування уповноваженим органом, з огляду на те , що наказ Управління Держпраці у Закарпатській області «Про призначення комісії з спеціального розслідування гострого професійного захворювання (отруєння) із смертельним наслідком № 17-ср від 23.02.2021 року (зі змінами внесеними наказом № 24-ср від 26.02.2021 року) та Акт спеціального розслідування нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 04.02.2021 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 17.03.2021 року (зі змінами, внесеними наказом № 41-ср від 13.04.2021 року визнано судом незаконними та скасовано.

Що стосується посилання позивача на наявність розбіжностей які містяться в Акті комісії КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня ім. А. Новака» Закарпатської обласної ради з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 04.02.2021 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 12.12.2023 року , які не співпадають з висновком комісії про пов"язаність нещасного випадку з виробництвом суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 22.05.2024 року у справі № 227/2301/21, (п. 8.168.18) який вказав, що до виключної компетенції комісії (спеціальної комісії) по розслідуванню нещасного випадку належать повноваження з визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, і такий факт не може бути визнаний таким у судовому порядку. Саме комісія (спеціальна комісія) встановлює факт пов`язаності чи непов`язаності нещасного випадку з виробництвом. Рішення комісії (спеціальної комісії) та відповідний акт можуть бути оскаржені до суду. У цьому випадку суд має встановити наявність або відсутність порушень при їх складанні, у тому числі й перевірити обґрунтованість визнання комісією нещасного випадку таким, що пов`язаний / не пов`язаний з виробництвом, і відповідно до цього ухвалити рішення. Суд не уповноважений встановлювати або вважати доведеним факт пов`язаності чи не пов`язаності нещасного випадку з виробництвом..

Як установлено судом, 12.12.2023 року комісією, утвореною наказом КПН «ЗОКЛ ім. А.Новака» від 24.10.2023 року № 52-о складено акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 04.02.2021 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який був затверджений 14.12.2023 року директором КПН «ЗОКЛ ім. А.Новака».

Рішенням комісії (6 голів «за», 3 голоси проти) визнано нещасний випадок гостре професійне захворювання (отруєння) інфікування COVID-19 із смертельним наслідком, що стався ІНФОРМАЦІЯ_2 (дата смерті) ІНФОРМАЦІЯ_1 із лікарем-хірургом стоматологічного отоларингологічного відділення КПН «ЗОКЛ ім. А.Новака» ЗОР ОСОБА_2 , 1962 року народження, - таким, що пов"язаний з виробництвом.

Позивач вважає, що висновок про те, що даний випадок захворювання є пов"язаним з виробництвом не відповідає підпунктам 1,2 пункту 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року за № 377, посилаючись на те, що жодного документального підтвердження факту інфікування ОСОБА_2 COVID-19 під час виконання трудових (професійних) обов`язків, саме в КНП «ОКЛ ім. А.Новака» ЗОР, а не в іншому місці роботи у матеріалах розслідування немає.

Підпунктами 1,2 пункту 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року за № 377 встановлено, що обставини, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, є: 1) виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), у тому числі у відрядженні (згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), на яке він відряджений); 2) перебування потерпілого на робочому місці, на території підприємства (установи, організації) або в іншому місці під час виконання трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття на підприємство (в установу, організацію) до відбуття з нього, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства (установи, організації), у тому числі в робочий і надурочний час.

Як убачається з оскаржуваного акту, комісією надано оцінку фактам на які посилається позивач, та мотивовано прийняття свого рішення про те, що інфікування ОСОБА_2 відбулося під час виконання професійних обов"язків в період підвищеного ризику зараження вірусом COVID-19.

Так, комісією проводилося дослідження можливих джерел інфікування ОСОБА_2 , в ході чого, зокрема, було встановлено, що 22.01.2021 року хворій ОСОБА_5 було проведене оперативне втручання у ВАІТ відділенні КПН «ЗОКЛ ім. А.Новака» лікарем хірургом-стоматологом ОСОБА_2 .

Комісією також досліджено питання щодо від`ємного (негативного) тесту пацієнтки ОСОБА_5 .

Зокрема, як убачається з оскаржуваного акту, комісією, у зв`язку з тим, що у рішенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області згадується пацієнтка ОСОБА_13 , якій він проводив оперативне втручання як лікар хірург-стоматолог ОСОБА_14 , яка була госпіталізована до КПН «ЗОКЛ ім. А.Новака» після ДТП, 19.01.2021 року (яку дружина потерпілого ОСОБА_1 вважає ймовірним джерелом інфікування ОСОБА_2 ) комісією було витребувано від ОСОБА_1 тест лабораторного дослідження «Астра-Діа Плюс» та консультативний висновок, який був виданий ОСОБА_5 11.04.2021 року за ф. № 028/о 06.12.2023 року, у якому зазначено, що за результатами розгляду документації, опитуванні пацієнтки, анамнезу життя та анамнезу хвороби, результатами отриманих маркерів позитивних імуноглобулінів IgG COVID-19 свідчать про перенесене респіраторне захворювання. Станом на січень 2021 року ОСОБА_5 могла бути контагіозною для оточуючих.

Комісією надано також оцінку іншим зібраним матеріалам розслідування та встановлено, що однозначно встановити фактор передачі із-за відсутності джерела збудника інфекції неможливо. В умовах інтенсивного поширення захворювання COVID-19, (2020-2021) інфікування могло відбутися будь-де.

Разом з тим, комісією вказано, що відповідно до постанови КМ України «Про затвердження переліку професійних захворювань» № 1662 від 08.11.2000 року гостре респіраторне захворювання COVID-19 відноситься до категорії професійних (для відповідних медичних працівників, а згідно п. 8 Інструкції про застосування переліку професійних захворювань, затвердженої спільним наказом МОЗ України Академії медичних наук України, Міністерства праці та соціальної політики України № 374/68/338 від 29.12.2000 року, якщо етіологію захворювання можна відносити як до професійної так і до непрофесійної, то захворювання слід розглядати як професійне.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За правилами ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

А тому встановивши обставини справи, взявши до уваги та надавши правову оцінку всім зібраним у справі доказам на предмет їх належності, допустимості та достатності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку, що наказ КПН «Закарпатська обласна клінічна лікарня ім. А.Новака Закарпатської обласної ради № 52-О від 24.10.2023 року про утворення комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 04.02.2021 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та акт комісії КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня ім. А. Новака» Закарпатської обласної ради з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 04.02.2021 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 12.12.2023 року відповідають вимогам Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 17.04.2019 № 337, а відтак позов є необгрунтованим і до задоволення не підлягає.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд бере до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини.

В рішеннях у справах «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).

В контексті вказаної практики суд вважає обґрунтування цього рішення достатнім.

Керуючись ст. ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до комунального некомерційного підприємства «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказу та акту відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук