Справа № 210/7365/24
Провадження № 2/210/459/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 лютого 2025 року Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Літвіненко Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю близького родича внаслідок нещасного випадку на виробництві, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним вище позовом, просила стягнути з Комунального підприємства «Кривбасводоканал» 600000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смерті близького родича внаслідок нещасного випадку на виробництві, без урахування податків, зборів та інших платежів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є рідною донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 та свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 .

Батько позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на посаді майстра Комунального підприємства «Кривбасводоканал», , під час виконання своїх трудових обов?язків, ІНФОРМАЦІЯ_2 о 10 годині 00 хвилин в результаті нещасного випадку на виробництві на території Радушанського водопровідного комплексу КП «Кривбасводоканал» помер внаслідок механічної асфіксії внаслідок закриття дихальних шляхів рідиною при утопленні в каналізаційних водах. Згідно МКХ - код основної причини захворюваності та смерті - Т 71. Код зовнішньої причини захворюваності та смерті - W 73.6.

Відповідно до п. 7 Акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18 вересня 2021 року від 15 лютого 2022 року, затвердженим в.о. начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровської області 18 лютого 2022 року, комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок зі смертельним наслідком, який стався з майстром КП «Кривбасводоканал» ОСОБА_2 , с таким, що пов?язаний з виробництвом.

В Акті спеціального розслідування нещасного випадку від 15.02.2022 року встановлено наступні обставини нещасного випадку (п. 4 Акту):

«Відповідно до наказу директора КП «Кривбасводоканал» від 17.09.2021 N? 1539 задля проведення робіт по звільненню горизонтального відстійника N? 2 секції N? 2, а також зливу коагулянту з автоцистерни в ємність, на роботу у вихідний день 18.09.2021 було виведено працівників КП «Кривбасводоканал», серед яких був і майстер ОСОБА_2 (...).

Відкривши люк колодязя горизонтального відстійника N? 2 секції N? 2, де знаходилась засувка працівники відчули неприємний запах. ОСОБА_3 почала говорити, що в колодязь не можна спускатися, що ОСОБА_4 може отруїтися, але її не послухали. ОСОБА_4 не погоджувався спускатися в колодязь з огляду на небезпеку отруєння, але ОСОБА_2 надав вказівку йому спуститися. При цьому ОСОБА_4 умовив ОСОБА_2 почекати доки він одягне захисний костюм, але ОСОБА_2 не погодився, щоб ОСОБА_4 вдягнув і протигаз з рятувальним поясом і страхувальною мотузкою. Коли ОСОБА_4 спускався у колодязь, він почав сильно кашляти, втратив свідомість і впав у колодязь. ОСОБА_2 сказав іншому слюсарю-ремонтнику ОСОБА_3 , щоб вона принесла рятувальний пояс і страхувальну мотузку щоб витягнути ОСОБА_4 з колодязя. Але рятувальних поясів вона не знайшла. Тим часом, ОСОБА_5 , цивільний чоловік ОСОБА_6 , який прийшов разом з ОСОБА_6 та знаходився поруч. почав говорити ОСОБА_2 , що треба рятувати ОСОБА_4 , на що ОСОБА_2 йому відповів, щоб той ліз і рятував. ОСОБА_5 також без засобів захисту поліз у колодязь, йому стало зле, він втратив свідомість і впав на дно колодязя. Побачивши, що стало з ОСОБА_5 , ОСОБА_2 почав спускатися у колодязь. Близько 10 години ОСОБА_2 спустився у колодязь. ОСОБА_7 намагалася зупинити його, тоді він сказав їй, щоб вона побігла до операторів на фільтрах і ті зателефонували у швидку та МНС для надання допомоги. ОСОБА_7 направилася до приміщення, де знаходились оператори на фільтрах. Через кілька кроків вона обернулась та не побачила ОСОБА_2 , він спустився у колодязь. Це відбулося близько 10 години. Про те, що сталося ОСОБА_7 повідомила в.о. начальника Радушанського водопровідного комплексу ОСОБА_8 .

На місце події приїхали 26 ДПРЧ АЦ-4-6 (530927) 515М, 11 ДПРЧ на «САРМ-Л», ДВГРЗ, Довгинцівське відділення поліції, служба 103. Працівниками швидкої медичної допомоги, які прибули на місце нещасного випадку о 10 годині 21 хвилині було констатовано смерть ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ».

Комісією із повторного спеціального розслідування нещасного випадку було встановлено:

??Посадовими особами КП «Кривбасводоканал» не було організовано газонебезпечні роботи відповідно до вимог «Типової інструкції щодо організації безпечного проведення газонебезпечних робіт» НПАОП 0.00-5.11-85, затвердженої Держгіртехнаглядом СРСР від 20.02.1985;

??Посадовими особами КП «Кривбасводоканал» не вжиті заходи щодо скорочення кількості газонебезпечних робіт на Радушанському водопровідному комплексі.

Посадовими особами КП «Кривбасводоканал» не забезпечена трудова і виробнича дисципліна, а саме: від роботи не був відсторонений слюсар-ремонтник ОСОБА_4 , який знаходився на робочому місці на Радушанському водопровідному комплексі в стані алкогольного сп?яніння.

Актом спеціального розслідування нещасного випадку від 15.02.2022 року (п. 5 Акту) встановлена причина настання нещасного випадку: основна - недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано відповідний дозвіл. Порушено вимоги п.1.1, п.2.2, п.2.5, п.2.8, п.2.10 «Типової інструкції щодо організації безпечного проведення газонебезпечних робіт» ПАОП 0.00-5.11-85, затвердженої Держгіртехнаглядом СРСР від 20.02.1985. Порушено вимоги п. 1.5.6 розділу Б глави 1 «Правил техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць» НПАОП 41.0-1.01-79, затверджені наказом Мінжитлокомунгоспа УРСР від 04.10.1977 N?407. Супутні - незадовільний технічний стан, у тому числі виробничих об?єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, території. Порушено вимоги п. 1.1.4 розділу 1 глави 1 та п. 4.1.2 розділу 1 глави 4 «Правил техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць» НПАОП 41.0-1.01 -79, затверджені наказом Мінжитлокомунгоспа УРСР від 04. 10.1977 року N?407.

Таким чином, внаслідок нещасного випадку, що стався 18 вересня 2021 року, через недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки на КП «Кривбасводоканал», позивачка втратила свого батька.

Відповідач мав би створити ОСОБА_2 , як і іншим працівникам належні безпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань, нещасних випадків, іншого ушкодження здоров?я чи настання смерті були б неможливими.

В той же час, нещасний випадок із смертельним наслідком стався 18.09.2021 року на виробництві у робочий час під час перебування ОСОБА_2 на робочому місці та при виконанні трудових обов?язків, внаслідок механічної асфіксії внаслідок закриття дихальних шляхів рідиною при утопленні в каналізаційних водах, через незабезпечення КП «Кривбасводоканал» безпечних і нешкідливих умов праці, нещасний випадок визнано спеціальною комісією таким, що пов?язаний із виробництвом, що свідчить про наявність вини Відповідача та правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої смертю близького родича.

Позивач зазначає, що встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

У даній справі, цілком розумним є оцінка грошового відшкодування завданої позивачу моральної шкоди з огляду на втрату близької людини в розмірі 600 000 грн.

Виходячи із зазначеного, враховуючи глибину, характер та тривалість вимушених негативних змін в житті позивача, істотність недоотриманих позивачем немайнових та майнових благ, внаслідок втрати близької людини, керуючись принципом розумності, виваженості та справедливості, загальний розмір справедливого, домірного відшкодування моральної шкоди завданої позивачу повинен складати 600 000,00 (шістсот тисяч) гривень, що відповідає завданим позивачу стражданням і є достатнім для їх відшкодування.

Ухвалою суду від 26 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

10.01.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача КП «Кривбасводоканал». У відзиві представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди, так як загиблий самостійно прийняв рішення рятувати працівника КП «Кривбасводоканал», відсутня вина КП «Кривбасводоканал» у спричиненні шкоди та позивач не обґрунтував розмір спричиненої шкоди, вказує на безпідставність позовних вимог.

20.01.2025 року на адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 відповідно до якої остання вказує, що підтверджує факт отримання відзиву на позов та зазначає про відсутність необхідності надання часу для подання відповіді на відзив.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до копії трудової книжки, виданої на ім`я ОСОБА_2 , останній працював в КП «Кривбасводоканал» з 14.03.2018 року по 18.09.2021 року.

18.09.2021 року ОСОБА_2 виключений з спискового особового складу працівників підприємства в зв`язку зі смертю.

Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18.09.2021 року о 10 год. 00 хв. на КП «Кривбасводоканал», який затверджено 18.02.2022 року компетентною комісією встановлено, що нещасний випадок стався за наступних обставин.

3 16 вересня 2021 року на Радушанському водопровідному комплексі були розпочаті роботи щодо посекційного спорожнення горизонтального відстійника N?2.

17 вересня 2021 року начальник очисних споруд Радушанського водопровідного комплексу комунального підприємства «Кривбасводоканал» Ступніцький Віктор Павлович за погодженням з виконуючим обов?язки начальника Радушанського водопровідного комплексу. ОСОБА_8 та через начальника служби водопідготовки комунального підприємства «Кривбасводоканал» Мельницьку Наталію Анатоліївну, що керувала технологічним процесом, яка, в свою чергу, погодила із головним інженером комунального підприємства «Кривбасводоканал» ОСОБА_9 та директором комунального підприємства «Кривбасводоканал» ОСОБА_10 у вихідні дні, 18 і 19 вересня 2021 року виконання робіт по спорожненню горизонтального відстійника. До того ж, відділ матеріально-технічного постачання повідомив про те, що 18 вересня 2021 року приїде автоцистерна з коагулянтом і його треба злити у ємність.

Після погодження 17 вересня 2021 року о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_11 зібрав на оперативне засідання бригаду слюсарів-ремонтників Радушанського водопровідного комплексу комунального підприємства «Кривбасводоканал»: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та майстра Радушанського водопровідного комплексу Комунального підприемства «Кривбасводоканал» ОСОБА_2 і повідомив, що 18 вересня 2021 року планується: проведення робіт по звільненню горизонтального відстійника N? 2 секції N? 2, а також злив коагулянту з автоцистерни в ємність. Так як роботи повинні були проводитися у суботу - вихідний день, ОСОБА_11 запитав у присутніх згоди вийти на роботу у свій вихідний день.

Відповідно до наказу директора комунального підприємства «Кривбасводоканал» від 17.09.2021 N? 1539 на роботу у вихідний день 18.09.2021 були виведені наступні працівники: майстер ОСОБА_2 , слюсарі-ремонтники ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , хімік ОСОБА_15 .

Згідно з поясненнями ОСОБА_8 : злив коагулянту повинні були виконувати ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; ОСОБА_15 повинна була взяти аналіз вхідного контроло коагулянту; ОСОБА_2 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 повинні були виконати спускання мулу з горизонтального відстійника N?2 секція N?2.

18 вересня 2021 року близько 08 години 00 хвилин вищезазначені особи, крім ОСОБА_3 прийшли на роботу. О 08 годині 12 хвилин ОСОБА_2 зателефонував ОСОБА_7 і повідомив, що приїхала автоцистерна з коагулянтом, а також сказав, щоб вона подзвонила ОСОБА_3 , щоб та приїхала на роботу зливати коагулянт. ОСОБА_7 зателефонувала ОСОБА_3 і передала все те, що їй сказав ОСОБА_16 . Потім ОСОБА_2 сказав ОСОБА_7 піти в лабораторію за ємністю для відбору проб коагулянту для аналізу. ОСОБА_7 взяла в лабораторії пляшки, віддала їх ОСОБА_4 , той набрав коагулянт і вони разом з ОСОБА_7 віднесли у лабораторію, а потім пішли у побутове приміщення, чекати ОСОБА_3 . Разом з ОСОБА_3 на територію Радушанського водопровідного комплексу зайшов її цивільний чоловік - ОСОБА_5 , який привіз її на особистому автомобілі і після виконаної роботи повинен був відвезти додому. Охоронник ОСОБА_17 пропустив його на територію Радушанського водопровідного комплексу. Вони, разом з ОСОБА_7 і ОСОБА_4 , знаходилися у побутовому приміщені коли ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_2 і сказав, щоб той пішов до відстійника та заміряв на скільки зійшла вода у відстійнику. ОСОБА_4 і ОСОБА_3 пішли заміряли рівень води і доповіли ОСОБА_2 .

О 09 годині 30 хвилин ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_2 і покликав його до відстійника N? НОМЕР_4 , ОСОБА_7 пішла з ним. ОСОБА_3 з ОСОБА_5 залишилися у побутовому приміщенні.

ОСОБА_2 сказав ОСОБА_7 , щоб вона зателефонувала ОСОБА_3 і покликала її до них, а ОСОБА_4 - щоб він закрив засувку у колодязі горизонтального відстійника N? 2 секції N? 2, яку о 08 годині 10 хвилин відкрив слюсар-ремонтник ОСОБА_12 для звільнення відстійника. Тим часом ОСОБА_12 і ОСОБА_13 пішли перевірити рівень води у водоймі за межами Радушанського водопровідного комплексу.

Відкривши люк колодязя горизонтального відстійника N?2 секції N?2, де знаходилась засувка, працівники відчули неприємний запах. ОСОБА_3 почала говорити, що в колодязь не можна спускатися, що ОСОБА_4 може отруїтися, але її не послухали. ОСОБА_4 не погоджувався спускатися у колодязь, але ОСОБА_2 надав вказівку йому спуститися.

При цьому ОСОБА_4 умовив ОСОБА_2 почекати доки він одягне захисний костюм, але ОСОБА_2 не погодився, щоб ОСОБА_4 вдягнув і протигаз з рятувальним поясом, і страхувальною мотузкою. Коли ОСОБА_4 спускався у колодязь, він почав сильно кашляти і ОСОБА_3 стала кричати, що йому зле, хлопець втратив свідомість і впав у колодязь.

ОСОБА_2 сказав ОСОБА_3 , щоб вона принесла рятувальний пояс і страхувальну мотузку, витягнути ОСОБА_4 з колодязя. ОСОБА_3 побігла по рятувальні пояси і страхувальні мотузки, але не знайшла, бо їх віднесли до резервуарів чистої води N? 5 (далі РЧВ N? 5). Тим часом, ОСОБА_5 , який прийшов разом з ОСОБА_3 та знаходився поруч, почав говорити ОСОБА_2 , що треба рятувати ОСОБА_4 , на що ОСОБА_2 йому відповів, щоб той ліз і рятував. ОСОБА_5 також без засобів захисту поліз у колодязь, йому стало зле, він втратив свідомість і впав на дно колодязя. Побачивши, що стало з ОСОБА_5 , ОСОБА_2 зі словами «Мені тюрма» почав спускатися у колодязь.

ОСОБА_7 намагалася зупинити його, тоді він сказав їй, щоб вона побігла до операторів на фільтрах і ті зателефонували у швидку та МНС для надання допомоги. ОСОБА_7 направилася до приміщення, де знаходились оператори на фільтрах. Через кілька кроків вона обернулася та не побачила ОСОБА_2 , він спустився у колодязь. Це відбулося близько 10 годині. Про те, що сталося ОСОБА_7 повідомила в.о. начальника Радушанського водопровідного комплексу ОСОБА_8 .

На місце події приїхали 26 ДПРЧ АЦ-4-60 (530927) 515М, 11 ДИР4 на «САРМ-Л», ДВГРЗ на «Citroen», Довгинцівське відділення поліції, служба 103. Особовим складом ДВГРЗ ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області за допомогою рятувальної мотузки було піднято на поверхню тіла потерпілих. Працівниками швидкої медичної допомоги, які прибули на місце нещасного випадку о 10 годині 21 хвилині, було констатовано смерть ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Комісією із повторного спеціального розслідування нещасного випадку було встановлено:

Посадовими особами комунального підприємства «Кривбасводоканал» не було організовано газонебезпечні роботи відповідно до вимог «Типової інструкції щодо організації безпечного проведення газонебезпечних робіт» НПАОП 0.00-5.11-85, затвердженої Держгіртехнаглядом СРСР від 20.02.1985.

Посадовими особами комунального підприємства «Кривбасводоканал» не вжиті заходи щодо скорочення кількості газонебезпечних робіт на Радушанському водопровідному комплексі.

Посадовими особами комунального підприємства «Кривбасводоканал» не забезпечена трудова і виробнича дисципліна, а саме: від роботи не був відсторонений слюсар-ремонтник ОСОБА_4 , який знаходився на робочому місці на Радушанському водопровідному комплексі в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18.09.2021 року о 10 год. 00 хв. на КП «Кривбасводоканал», який затверджено 18.02.2022 року компетентною комісією встановлено, що смерть ОСОБА_2 настала від механічної асфіксії внаслідок закриття дихальних шляхів рідиною при утопленні у каналізаційних водах.

Компетентна комісія дійшла висновків, що ОСОБА_2 майстер Радушанського водопровідного комплексу комунального підприємства «Кривбасводоканал» порушив вимоги «Типової інструкції щодо організації безпечного проведення газонебезпечних робіт» НПАОП 0.00-5.11-85, затвердженої Держгіртехнаглядом СРСР від 20.02.1985, а саме:

?п. 1.11. Як особа, яка, відповідно до наказу директора комунального підприємства «Кривбасводоканал» від 29.01.2021 N?139, є відповідальною за організацію та безпечне провелення газонебезпечних робіт та робіт підвищеної небезпеки на Радушанському водопровідному комплексі, допустив виконання газонебезпечних робіт без оформлення на їх проведення наряду-допуску (додаток 2), що передбачає розробку та подальше здійснення комплексу заходів щодо підготовки та безпечного проведення робіт;

?п. 2.8. Не забезпечив проведення аналізу повітряного середовища на місці роботи після виконання підготовчих заходів. Не довів до відома виконавців про специфічні особливості виробництва, об?єкта та характерні небезпеки, які можуть виникнути під час проведення роботи;

-п. 2.10. Не перевірив повноту виконання підготовчих заходів, готовність об?єкта до проведення робіт, не перевірив у виконавців наявність та справність засобів індивідуального захисту, інструменту та пристроїв, їх відповідність характеру виконуваних робіт, не провів інструктаж виконавцям про правила безпечного ведення робіт та порядок евакуації потерпілого з небезпечної зони. Не контролював виконання виконавцями заходів в інструкціях щодо робочих місць. Не забезпечив послідовність та режим виконання газонебезпечної роботи. Не забезпечив контроль за станом повітряного середовища. Не вжив заходів, що виключають допуск на місце проведення газонебезпечної роботи осіб, які не зайняті її виконанням. У разі виникнення небезпеки або погіршення самопочуття виконавців негайно не припинив ведення робіт, не повідомив про це начальника цеху та не вжив необхідних заходів щодо забезпечення безпеки робіт.

Порушив вимоги «Правил техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць» НПАОП 41.0-1.01-79, затверджені наказом Мінжитлокомунгоспа УРСР від 04.10.1977 N?407, а саме: п. 1.5.6 розділу Б. глави 1 - робота в колодязі виконувалася бригалою менше ніж із трьох осіб. Попередньо не було визначено загазованість споруд газоаналізаторами (індикаторами газу або лампами типу ЛБВК) та не забезпечено вентиляцію споруд.

Порушив вимоги п. 2.15. Посадової інструкції Майстра, затвердженої директором комунального підприємства «Кривбасводоканал» від 14.03.2018: Допустив та не відсторонив від роботи працівника, який порушив інструкції з охорони праці, із явними ознаками алкогольного сп?яніння, без засобів індивідуального захисту.

Судом також встановлено, що загиблий, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являється батьком позивача ОСОБА_18 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_5 .

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Частиною 1 статті 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості.

Відповідно до ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Під час розгляду справи судом встановлено, що загибель батька позивача настала під час експлуатації (виконання робіт з підвищеною небезпекою) працівниками відповідача джерела підвищеної небезпеки, а саме, колодязя горизонтального відстійника № 2 секції 2 Радушанського водопровідного комплексу, який на підставі договору оренди перебуває у володінні КП «Кривбасводоканал».

Під час експлуатації джерела підвищеної небезпеки працівниками відповідача допущено порушення вимог законодавства при проведенні робіт з підвищеною небезпекою, що в тому числі, виразилось у недодержанні вимог законодавтсва про озорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано відповідний дозівл.

З Акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18.09.2021 року о 10 год. 00 хв. на КП «Кривбасводоканал», який затверджено 18.02.2022 року встановлено, що посадовими особами комунального підприємства «Кривбасводоканал» не було організовано газонебезпечні роботи відповідно до вимог «Типової інструкції щодо організації безпечного проведення газонебезпечних робіт» НПАОП 0.00-5.11-85, затвердженої Держгіртехнаглядом СРСР від 20.02.1985. Посадовими особами комунального підприємства «Кривбасводоканал» не вжиті заходи щодо скорочення кількості газонебезпечних робіт на Радушанському водопровідному комплексі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач є особою, яка несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди у зв`язку з загибеллю ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

У відповідності до ч.1 ст. 68 ЦК України до кола близьких родичів належать батьки, діти, брати, сестри.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Статтею 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення.

Частинами 1,2 статті 259 СК України встановлено, що права та обов`язки, встановлені законом для братів та сестер, мають рідні (повнорідні, неповнорідні) брати та сестри. Брати та сестри, зокрема ті, які не проживають разом, мають право на спілкування.

Частиною 1 статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Враховуючи вище викладене та положення ст. ст. 23, 1168 ЦК України суд приходить до висновку, що позивачу, як особі, якій у зв`язку з протиправною поведінкою щодо члена її сім`ї та близького родича спричинено душевні страждання,входить до кола осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди завданої загибеллю ОСОБА_2 , що настала внаслідок неналежної експлуатації працівниками відповідача джерела підвищеної небезпеки, що на відповідній правовій підставі належало відповідачу.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частинами 3 та 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні Нечипорук та Йонкало проти України № 42310/04 від 21.04.2011 року, роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Так, позивач втратила батька, який займав важливе місце в її родині. Позивач втратив одну з найрідніших людей - рідного батька. Внаслідок смерті рідного брата позивач назавжди позбавлена можливості спілкування з рідною людиною. Смерть батька викликала негативні емоції, завдала стрес позивачу.

При визначенні розміру відшкодування, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивача, у зв`язку із смертю рідної людини, істотність вимушених змін в його життєвих стосунках, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, вважає, що справедливою компенсацією перенесених моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 400 000 (чотириста тисяч) гривень на користь позивача.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Положенням ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру.

Позивач подав позов про відшкодування моральної шкоди та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Отже, з урахуванням положення, п.п.1 п.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,0 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року.

З огляду, на суму стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 4000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 1167, 1168, 1187 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю близького родича внаслідок нещасного випадку на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Кривбасводоканал» (, юридична адреса: 50027, Дніпропетровська область м. Кривий Ріг, вул. Джохара Дудаєва, 6А) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) 400 000 (чотириста тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смерті близького родича внаслідок нещасного випадку на виробництві, без урахування податків, зборів та інших платежів.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Кривбасводоканал» (, юридична адреса: 50027, Дніпропетровська область м. Кривий Ріг, вул. Джохара Дудаєва, 6А) на користь держави судовий збір в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко