УХВАЛА

28 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 363/4269/14-ц

провадження № 61-1871ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 - законного представника неповнолітньої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Служба у справах дітей і сім`ї Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявоюпро видачу дубліката виконавчого листа у справі № 363/4269/14-ц.

В обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_4 законним представника - ОСОБА_5 , не виконує рішення Апеляційного суду Київської області

від 10 серпня 2015 року у частині зобов`язання не чинити перешкод в користуванні майном, з метою відновлення виконавчого провадження від 05 квітня 2016 року

№ 50698097, просив суд видати дублікат виконавчого листа у справі 363/4269/14-ц.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року, залишеням без змін постановою Київського апеляційного суду від 18 грудня

2024 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа відмовлено.

У лютому 2025 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати справу направити на новий розгляд.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

1. Касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено

у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У змісті касаційної скарги заявником порушується клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження судового рішення, без обґрунтування підстав поважності пропуску такого строку.

Одночасно, саме по собі клопотання, без надання доказів на підтвердження обставин, що заважало звернутися з касаційною скаргою у встановлений законом строк, з урахуванням того, що повний текст оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року складено 27 грудня 2024 року та забезпечено надання загального доступу в Єдиному державному реєстрі судових рішень 28 грудня 2024 року, може свідчити про штучне збільшення строку на касаційне оскарження.

Таким чином, на підтвердження наведених обставин пропуску строку слід надати відповідні докази, про що зазначено вище.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений судом строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином заявникові необхідно на підтвердження наведених обставин пропуску строку надати суду відповідні докази.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник