УХВАЛА

27 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 521/8301/24

провадження № 61-2319ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 28 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договору укладеним під впливом обману,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - АТ «Райффайзен Банк Аваль»), в якому просив суд:

- визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу кв.

АДРЕСА_1 укладений 27 квітня

2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , реєстрований під № 1042;

- скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на кв.

АДРЕСА_1 відносно ОСОБА_2 ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на кв.

АДРЕСА_1 відносно АТ «Райфайзен Банк Аваль»;

- визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування про державну реєстрацію права власності на кв. АДРЕСА_1 ;

- скасувати іпотечний договір № ВЕО682124 від 27 квітня 2007 року, укладений між ОСОБА_2 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» відносно кв.

АДРЕСА_1 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03 липня 2024 року

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду відмовлено.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , АТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договору укладеного під впливом обману залишено без руху, та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Роз`яснено позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви, позов буде вважатися неподаним та повернутий заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2024 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 28 січня

2025 року, позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , АТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договору укладеного під впливом обману повернуто позивачу.

Роз`яснено позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ОСОБА_1 не були усунені недоліки, зазначені судом в ухвалі про залишення без руху у встановлений судом строк.

02 серпня 2024 року ОСОБА_1 на електрону адресу суду надав заяву щодо повернення позовної заяви через не усунення недоліків.

25 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернувся на офіційну електронну адресу Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси

від 02 серпня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 28 січня

2025 року (надійшла до суду 25 лютого 2025 року) у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа, має право

в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,

в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява має містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Згідно з частиною першою статті 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови

у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів

з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої

в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом та одночасно просив звільнити його від сплати судового збору через незадовільний поточний майновий стан.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2024 року

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду відмовлено. Позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків. Також роз`яснено, що в разі не усунення недоліків

у встановлений строк, позовна заява відповідно до вимог частини третьої статті 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, ухвала суду від 03 липня 2024 доставлена до електронної скриньки, яка була вказана позивачем ОСОБА_1

у позовній заяві, 16 липня 2024 року.

22 липня 2024 року ОСОБА_1 на електрону адресу суду надав заяву щодо повернення позовної заяви, яку обґрунтовує тим, що 22 липня 2024 року вийшов строк виконання ухвали суду від 03 липня 2024 року про залишення позову без руху, яка ним отримала 16 липня 2024 року, у зв`язку з наведеним просить направити йому ухвалу про повернення його позову.

Щодо підписання вказаної заяви судом сформовано протокол про створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису.

Суди апеляційної інстанції вірно вказав, що оскільки позивач на власний розсуд скористався наданими йому законом правами розпоряджатися своїми процесуальними правами, саме вказане є визначальним для правильного вирішення його заяви про повернення заяви, а не усунення чи не усунення ним недоліків позовної заяви.

Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо того, що хоча суд і послався в оскаржуваній ухвалі на неусунення позивачем недоліків позовної заяви, проте підставою для повернення заяви стало саме подання

ОСОБА_1 заяви про повернення позовної заяви, за наявності якої вирішувати інші питання, пов`язані із рухом справи, було б порушенням засади диспозитивності.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно із частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Частиною шостою статті 394 ЦПК України визначено, що ухвала про відмову

у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

З огляду на зміст оскаржуваних судових рішень та касаційної скарги, вона

є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності постанови суду апеляційної інстанції, зводяться до переоцінки доказів та незгоди представника заявника з висновками суду щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 28 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договору укладеним під впливом обману відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник