Справа № 211/6506/24
21 лютого 2025 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Євтушенка О.І.,
секретаря судового засідання Пугача Р.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, при заочному розгляді, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №211/6506/24 за позовною заявою представника ОСОБА_1 адвоката Заборського Олександра Валентиновича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Представники: від позивача адвокат Заборський О.В.,
Адвокат Заборський О.В., діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовної заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 15.10.2024 (зареєстровано 16.10.2024), в якій просив суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29.07.2016 Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №326; після розірвання шлюбу залишити позивачеві прізвище « ОСОБА_3 » без змін.
Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 29.07.2016 сторони уклали шлюб, від якого мають спільного малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбно-сімейне життя у подружжя не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, виконання обов`язків, виникнення сварок. Вказані обставини призвели до повного відчуження сторін по відношенню один до одного, втрати почуттів любові, взаємоповаги та виникнення обопільної неприязні. Наразі стосунки між ними припинені, вони мешкають окремого, не спілкуються, спільного господарства не ведуть. Позивач не має наміру зберігати шлюб на майбутнє, який, на її переконання, розпався остаточно та носить формальний характер. Майнового спору та спору щодо визначення місця проживання дитини між ними немає. Проти надання строку на примирення категорично заперечує.
Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.10.2024 матеріали позовної заяви передано для розгляду за підсудністю до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Матеріали надійшли до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 26.10.2024 та за результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу передані у провадження судді Євтушенку О.І. 26.10.2024.
Ухвалою суду від 02.12.2024 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України. На виконання ухвали суду 04.12.2024 представником позивача через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» направлено позовну заяву в уточненій редакції з долученням копії ордеру на представництво адвокатом Заборським О.В. інтересів ОСОБА_1 , а також доказів її направленні відповідачеві.
Ухвалою суду від 09.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Правом на участь в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Заборський О.В. не скористалися, останній через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи неодноразово належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у порядку ст.128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи, надання сторонам строку на примирення на адресу суду будь-якими засобами зв`язку не подавав.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його повторну неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача та її представника проти заочного розгляду справи, що відповідатиме п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України.
Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.
Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову, виходячи з такого.
Судом встановлено, що 29.07.2016 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) було укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №326, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 29.07.2016.
Від шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідченням чому є свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 15.04.2017 Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
Відповідно до довідки №94 від 09.10.2024, виданої головою квартального комітету №29 Довгинцівського р-ну, ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_4 мешкають разом без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 разом з ними не мешкає та за даними Єдиного державного демографічного реєстру зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Як вказувала позивач, шлюбно-сімейне життя у подружжя не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, виконання обов`язків, виникнення сварок. Вказані обставини призвели до повного відчуження сторін по відношенню один до одного, втрати почуттів любові, взаємоповаги та виникнення обопільної неприязні. Наразі стосунки між ними припинені, вони мешкають окремого, не спілкуються, спільного господарства не ведуть.
Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, зумовлює його добровільний характер.
Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в ст.16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 пп. «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».
Згідно з ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у порядку ст.110 СК України.
Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.06.2019 у справі №605/434/18, яку кореспондує п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.
Суд не застосовує положення ст.111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач своїх заперечень проти його розірвання у встановлений законом строк суду не надав, клопотань про надання строку на примирення не заявляв.
Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 29.07.2016 слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_3 », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін з огляду на заявлення відповідної вимоги щодо цього.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп. стягнути з відповідача на користь позивача. Інші процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 136, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 274 ч.4, ст.ст.280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимогипредставника ОСОБА_1 адвоката Заборського Олександра Валентиновича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ), зареєстрований 29.07.2016 між Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №326 розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін « ОСОБА_3 ».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 211 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.
Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб відповідно до ч.2 ст.115 СК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його ухвалення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте судом першої інстанції за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно зі ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку безпосередньо до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач та її представник мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Відомості про учасників справи:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інн НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 .
Адвокат Заборський Олександр Валентинович, інн НОМЕР_4 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №5577 ,видане 31.07.2019 Радою адвокатів Донецької області, адреса: АДРЕСА_4 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інн невідомий, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення суду складене та підписане без проголошення 21.02.2025.
Суддя О.І. Євтушенко