КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/5880/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року місто Київ

справа №761/11703/24

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Сіромашенко Н.В., повний текст рішення складено 28 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2024 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив:

визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис№62892228 від 26 серпня 2020року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу БуждиганчукЄ.Ю.

В мотивування вимог посилався на те, що 26 серпня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис №62892228, в якому він зазначений як боржник за кредитним договором, укладеним із АТ «Банк Форвард».

Вказував, що 08 березня 2023 року АТ «Банк Форвард» було ліквідовано, тому справа перейшла до Фонду гарантування вкладників.

Позивач вважає, що виконавчий напис №62892228 від 26 серпня 2020 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і як наслідок неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису.

Зазначав, що він не укладав жодного кредитного договору з відповідачем, звідки взята інформація невідомо.

Посилався на те, що виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням вимог Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат».

Вказував, що відповідачем, всупереч вимог закону не було надано документів, які б підтверджували право його вимоги до позивача за кредитним договором, а нотаріус всупереч вимог закону не перевірив зміст договорів на які відповідач посилався як на підставу виникнення у нього права вимоги до позивача за кредитним договором, та стягнув спірну заборгованість на користь особи, яка не підтвердила свої повноваження належними доказами.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2024 рокупозов ОСОБА_5 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В мотивування вимог апеляційної скарги посилався на те, що AT «Банк Форвард» перебуває в процесі ліквідації, тому справа перейшла до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд з 08 березня 2023 року здійснює заходи щодо виведення неплатоспроможного банку «АТ «Банк Форвард» з ринку, відповідно до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вказував, що виконавчий напис №62892228 від 26 серпня 2020 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і, як наслідок неправомірним є провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису.

Зазначав, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус, не отримував від AT «Банк Форвард» та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, шо розмір заборгованості позивача перед AT «Банк Форвард», а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними.

Посилався на те, що з суми, що зазначена у виконавчих документах вбачається, що виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками фінансової установи, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків AT «Банк Форвард» і не може бути доказом безспірності грошових вимог AT «Банк Форвард» до позивача.

06 лютого 2025 року від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказував на те, що він є неналежним відповідачем по справі, а тому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Позивач та ОСОБА_4 та третя особаприватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представник позивача подав заяву, в якій просив відкласти розгляд справи, оскільки він перебуває на невідкладних слідчих (розшукових) діях.

Колегія суддів відхиляє клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки представником позивача не надано доказів на підтвердження обставин викладених у заяві.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Виходячи з положень ст.13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з'явилися у судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №62892228 від 26 серпня 2020 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю.

З результату пошуку виконавчих проваджень вбачається, що на виконанні у приватного виконавця Павелківа Т.Л. перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №62892228 від 26 серпня 2020 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «Банк Форвард» грошових коштів.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказувала на те, що виконавчий напис вчинений із порушенням норм Закону.

Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових, та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частина 1 ст.48 ЦПК України визначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв'язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими вимогами.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Частиною 2 ст.51 ЦПК України передбачено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

За змістом норм цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, саме на позивача покладено обов'язок визначати коло відповідачів у справі,предмет та підстави позову.

При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред'явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц.

У постановах Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі №519/77/18, від 15 квітня 2020 року у справі №474/106/18, від 12 листопада 2020 року у справі №200/3452/17 зазначено, що справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається на особу, яка зверталася за виконавчим написом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Позивач ОСОБА_4 , звертаючись до суду з даним позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, пред`явила вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, посилаючись на те, що 08 березня 2023 року АТ «Банк Форвард» було ліквідовано.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 07 лютого 2023 року № 49-рш/БТ «Про віднесення АТ «Банк Форвард» до категорії неплатоспроможних», а також рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07 лютого 2023 року №155 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк Форвард» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» розпочато процедуру виведення з ринку АТ «Банк Форвард» шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 08 лютого 2023 року по 07 березня 2023 року (включно).

На підставі рішення Правління Національного банку України від 07 березня 2023 року № 90-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації АТ «Банк Форвард» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07 березня 2023 року №276 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк Форвард» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочато процедуру ліквідації АТ «Банк Форвард» строком на три роки з 08 березня 2023 року до 07 березня 2026 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 18 вересня 2023 року №1140 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «Банк Форвард» з 20 вересня 2023 року призначено Караченцева А.Ю., якому делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Банк Форвард».

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що АТ «Банк Форвард» перебуває в стані припинення, запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - АТ «Банк Форвард» відсутній.

А тому, посилання позивача на те, що 08 березня 2023 року АТ «Банк Форвард» було ліквідовано є помилковим, оскільки ліквідаційна процедура триває.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, подаючи до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, вказував на те, що він є неналежним відповідачем по справі, оскільки АТ «Банк Форвард» не ліквідовано та не є правонаступником АТ «Банк Форвард».

А відтак, належним відповідачем у даній справі мав би бути АТ «Банк Форвард» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк Форвард».

Позивач у ході розгляду справи у суді першої інстанції не зверталася до суду з клопотанням про заміну первісного відповідача належним відповідачем - АТ «Банк Форвард» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк Форвард».

Отже, коло осіб - учасників справи позивач визначив з порушенням норм процесуального права.

При цьому, суд першої інстанції позбавлений права самостійно замінити неналежного відповідача на належного або залучити його в якості співвідповідача.

А тому, пред`явлення позову до неналежноговідповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

На наведене вище суд першої інстанції уваги не звернув.

Оскільки, суб'єктний склад учасників справи визначає суд першої інстанції, а в даній справі не залучено всіх осіб, які є учасниками спірних матеріальних правовідносин в якості відповідача, рішення суду підлягає скасуванню, оскільки в такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права особи, не залученої до участі у справі як відповідача, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Отже, зазначене свідчить про істотне порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке потягло за собою ухвалення незаконного рішення.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Оскільки суд першої інстанції дійшов правильного по суті висновку щодо відмови у задоволенні позову ОСОБА_5 , однак з помилкових мотивів, отже судове рішення підлягає зміні з викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Колегія суддів звертає увагу позивача на те, що відмова у задоволенні позовних вимог у зв`язку із викладеними вище підставами не позбавляє права на захист своїх порушених прав шляхом звернення до суду із відповідним позовом до належних учасників справи, тому і право на судовий захист, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не порушене.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 -Конюшка Дениса Борисовича -задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2024 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 27 лютого 2025 року.

Головуючий:

Судді: