У х в а л а

21 лютого 2025 року

м. Київ

Справа № 442/4078/24

Провадження № 61-1266ск25

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А ознайомився з касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» (далі - скаржник)

на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 червня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 грудня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивачка) до скаржника про стягнення заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку і середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та

в с т а н о в и в:

1. 27 січня 2025 року скаржник сформував у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 2928/0/220-25 від 28 січня 2025 року), у якій просив скасувати зазначені судові рішення в частині стягнення середнього заробітку за час несвоєчасного розрахунку й ухвалити нове - про відмову в задоволенні цієї вимоги, а інші частини судових рішень залишити без змін.

2. За змістом абзацу першого частини першої статті 185 і частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє ухвалу про залишення цієї скарги без руху.

3. Оскільки касаційна скарга не відповідає низці вимог ЦПК України, Верховний Суд вважає, що її слід залишити без руху.

(1) Щодо строку на касаційне оскарження

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

4.1. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними (частина перша статті 127 ЦПК України).

4.2. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

4.3. До касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності (пункт 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

4.4. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

4.5. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку (абзац перший частини третьої статті 393 ЦПК України).

4.6. 23 грудня 2024 року апеляційний суд прийняв оскаржену постанову, того ж дня склав її повний текст. Скаржник отримав копію оскарженої постанови до електронного кабінету 23 грудня 2024 року, а подав касаційну скаргу 27 січня 2025 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження. У касаційній скарзі просив поновити строк на касаційне оскарження. Обґрунтував так: у юридичному департаменті скаржника залишився лише один працівник - ОСОБА_2 ; цей працівник є військовозобов`язаним, 21 січня 2025 року він був скерований для проходження військово-лікарської комісії щодо встановлення ступеня придатності до військової служби, а 27 січня 2025 року - на додаткове обстеження; з огляду на це скаржник не зміг вчасно подати касаційну скаргу.

4.7. Верховний Суд зауважує, що скерування працівника юридичного департаменту скаржника 21 січня 2025 року на військово-лікарську комісію не позбавляло скаржника, який отримав оскаржену постанову 23 грудня 2024 року можливості у строк, визначений законом, подати касаційну скаргу. Крім того, касаційну скаргу у системі «Електронний суд» вказаний працівник не формував. Сформувала її ОСОБА_3 , яка згідно з доданим до касаційної скарги витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є керівницею скаржника. Скаржник не пояснив, чому його керівниця не подала касаційну скаргу у строк визначений законом.

4.8. З огляду на викладене зазначені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження слід визнати неповажними. Тому скаржник має подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, у якій зазначити інші підстави для такого поновлення.

(2) Щодо сплати судового збору

5. До касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України). Скаржник таких документів не надав.

5.1. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).

5.2. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

5.3. За подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (підпункт 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

5.4. За змістом підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий мінімум згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року становив 3 028,00 грн.

5.5. У травні 2024 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, у якій просила стягнути зі скаржника 18 604,77 грн заборгованості із заробітної плати, 16 736,07 грн компенсації за невикористану відпустку, 2 142,41 грн оплати за простій з 1 вересня до 14 вересня 2023 року включно, 2 769,33 грн місячної премії та 87 544,56 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 15 вересня 2023 року до 13 березня 2024 року включно. Суди першої й апеляційної інстанцій задовольнили позов. Скаржник оскаржив судові рішення в цілому, тобто щодо п`яти вимог майнового характеру.

5.6. При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

5.7. Отже, за подання касаційної скарги скаржник мав би сплатити: (18 604,77 + 16 736,07 + 2 142,41 + 2 769,33 + 87 544,56) х 1 % / 100 % х 200 % / 100 % х 0,8 = 2 044,75 грн судового збору.

Реквізити для доплати: (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача: UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу: *;101;36483471; судовий збір, за скаргою ТОВ «Дієса», Верховний Суд (Касаційний цивільний суд), справа № 442/4078/24).

5.8. Скаржник має надати суду відповідний документ про сплату судового збору у зазначеному розмірі, а також докази надсилання цього документа всім іншим учасникам справи, як цього вимагають частини сьома - дев`ята статті 43 ЦПК України.

(3) Щодо строку на усунення недоліків касаційної скарги

6. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України).

6.1. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).

6.2. Якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу, мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі (частина дев`ята статті 43 ЦПК України).

6.3. Для усунення вказаних в ухвалі недоліків Верховний Суд встановлює десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали скаржнику або адвокатові. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржнику.

6.4. Виконуючи вимоги ухвали, заяву про усунення недоліків скаржник повинен надіслати суду разом із доказами її надсилання всім іншим учасникам справи, як цього вимагають частини сьома - дев`ята статті 43 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 260, 261, 392, 393 ЦПК України,

у х в а л и в :

1. Залишити без руху касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 червня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про стягнення заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку і середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима