РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., при секретарі судового засідання Мазій І.В., з участю прокурора Сулімук Ю.М., представника Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Гаврилюк М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимирі цивільну справу за позовом Володимирської окружної прокуратури Волинської області, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки у власність держави,

В С Т А Н О В И В:

22.10.2025 Володимирська окружна прокуратура Волинської області разом з Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області звернулися до суду в інтересах держави з вищевказаною позовною заявою, на обґрунтування якої зазначили, що відповідач ОСОБА_1 , який є громадянином республіки білорусь, після смерті свого батька ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , успадкував земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:001:0132 площею 0,09 га, яка розташована в масиві «Сонячний» с.Горичів, Володимирського району, Волинської області.

В подальшому, 02.06.2017 за відповідачем ОСОБА_1 зареєстровано право власності на зазначену земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, кадастровий номер :02:001:0123. Реєстрацію права власності проведено на підставі свідоцтва про право спадщини за законом від 02.06.2017 №290.

На запит окружної прокуратури від 13.08.2024 №50/1-1449вих24, чи видавався паспорт громадянина України ОСОБА_1 , Управлінням ДМСУ у Волинській області від 28.08.2024 №0712-253/0712.1-24 надано інформацію, що згідно обліків Управління дана особа не значиться.

За інформацією Управління СБУ у Волинській області від 17.06.2024 №54/1/6/153-936 підтверджено, що ОСОБА_1 є громадянином республіки білорусь.

На даний час Окружною прокуратурою виявлено порушення ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 ЗК України у зв`язку з перебуванням у приватній власності ОСОБА_1 зазначеної земельної ділянки.

Враховуючи наведене, представник позивача просив суд конфіскувати у власність держави в особі ГУ Держгеокадастру у Волинській області земельну ділянку, яка на праві власності належить ОСОБА_1 , та стягнути з нього судові витрати по справі.

У судовому засіданні прокурор Сулімук Ю.М. позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Зазначила, що відповідно до оновлених відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спірна земельна ділянка дотепер належить відповідачу, що порушує вимоги Конституції України та земельні правовідносини.

Представник позивача ГУ Держгеокадастру Гаврилюк М.О. в судовому засідання також підтримала позицію прокурора та просила задовольнити позовні вимоги, оскільки для того наявні наведені обставини.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Свередюк Ю.А., яка діє на підставі ордеру №1124108 від 14.01.2025, в судове засідання не з`явились, надали заяву в якій просили провести розгляд справи за їх відсутністю, вирішити позов на розсуд суду.

Суд, заслухавши позицію і доводи сторони позивача, враховуючи думку сторони відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого у реєстрі за №290, спадкова справа №7/2016, серія НМА№ 981612 від 02.06.2017, ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом успадкував земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0123 площею 0,0900 га, яка розташована: Волинська область, Володимир-Волинський (Володимирський) район, с.Горичів, садова ділянка масив «Сонячний».

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 02.06.2017 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0123 площею 0,09 га.

На запит окружної прокуратури від від 13.08.2024 №50/1-1449вих24, чи видавався паспорт громадянина України ОСОБА_1 , Управлінням ДМСУ у Волинській області від 28.08.2024 №0712-253/0712.1-24 надано інформацію, що згідно обліків Управління дана особа не значиться.

17.06.2024 Управлінням СБУ у Волинській області направлено лист до Волинської обласної прокуратури в якому зазначено, що Управлінням в ході контррозвідувального забезпечення агропромислового комплексу в умовах повномасштабної агресивної війни, яку рф розв,язала і веде проти України, вживаються заходи щодо недопущення нанесення шкоди інтересам держави від використання земельних ділянок, власниками яких є резиденти рф/рб, у зв,язку з чим представлено перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення, в тому числі й земельна ділянка, що належить ОСОБА_1 , які належать на праві власності громадянам рб та підлягають примусовому відчуженню.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що окружною прокуратурою виявлено порушення ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 ЗК України у зв`язку з перебуванням у приватній власності відповідача ОСОБА_1 зазначеної земельної ділянки.

Положення ст. ст. 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст. 80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту ч. 2 ст. 81 та інших норм ЗУ України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.

Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до ч. 2 ст. 81 ЗК України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Згідно із ч. 3 ст. 81 ЗУ України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 ЗК України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог ст. 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення.

Одночасно за змістом ч. 4 ст. 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

У разі невиконання цих вимог настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 ЗК України, у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.

Згідно із ст. 356 ЦК України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом.

Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом.

Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 02.06.2017 по даний час) не відчужив її, є підстави для її конфіскації у власність держави.

Враховуючи виявлені порушення та зазначені положення законодавства, керуючись ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», окружною прокуратурою Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області надіслано лист від 09.07.2024 року № 50/1-1267ВИХ-24 про виявлені порушення із вимогою вжити заходи щодо їх усунення, у тому числі в судовому порядку.

Разом із цим, уповноваженим державним органом заходи щодо конфіскації земельної ділянки в дохід держави не вжито, лише листом від 01.08.2024 № 10-3-0.41-3187/2-24 повідомлено окружну прокуратуру , що додатково надіслано листи до територіальних громад області щодо надання інформації про земельні ділянки сільськогосподарського призначення у їхніх адміністративних межах, які прийняті у спадщину іноземцями, особами без громадянства та перебувають у їх власності, при цьому зазначили про відсутність коштів на сплату судового збору, як причину невжиття заходів, що дає підстави прокурору вживати заходи представництва інтересів держави в суді.

Зазначені причини не є поважними та не дають підстав залишити без реагування зазначені порушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 «Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади який реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) зокрема, в агропромисловому комплексі в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Таким чином, враховуючи зазначені положення законодавства саме ГУ Держгеокадастру у Волинській області є уповноваженим органом щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності та в даному випадку, з урахуванням ч. ч. 2, 4 ст. 145 ЗК України, звернення до суду із позовом про конфіскацію земельної ділянки.

Так, ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Так, за п. 76-77 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року по справі № 912/2385/18 прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Згідно із п. 80 зазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (п. 81 вказаної вище постанови).

У зв`язку із вищезазначеним, в даному випадку представництво інтересів держави в суді здійснюється прокурором, який виконує субсидіарну роль, щоб ці інтереси не залишились незахищеними.

Зазначене повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини та узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог представника Володимирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд, в зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Волинської обласної прокуратури 2422,40 грн. судового збору, сплаченого при пред`явленні даного позову в електронній формі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 247, 263-265,280-285 ЦПК України, ст. ст. 22, 81, 145 ЗК України, Конституцією України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Володимирської окружної прокуратури Волинської області, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки у власність держави, задовольнити.

Конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області () земельну ділянку, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , країна громадянства: АДРЕСА_1 , а саме земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0123, площею 0,09 га, яка розташована на території садової ділянки масив «Сонячний», с.Горичів, Володимирський (Володимир-Волинський) район, Волинської області.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , країна громадянства: АДРЕСА_1 , на користь Волинської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40коп (р/р UA0004945 в Державній казначейській службі України, МФО 820172, код 02909915).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 25.02.2025.

Суддя Тетяна ПУСТОВОЙТ