ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3426/25 Справа № 210/5595/24 Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н.А. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Справа № 210/5595/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДОБРОБУТ-74»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Шемет Ігор Олегович, на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 грудня 2024 року, яке ухвалено суддею Літвіненко Н.А. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 24 грудня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДОБРОБУТ-74» (надалі - ОСББ «ДОБРОБУТ-74») про відшкодування матеріальної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Tesla Model 3, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 01.03.2024.

09.08.2024 транспортний засіб позивача перебував біля будинку АДРЕСА_1 , який знаходиться в управлінні ОСББ «Добробут - 74».

Приблизно о 02:34 год. з даху будинку АДРЕСА_1 впала частина цеглини, яка пошкодила дах належного позивачу автомобіля, в результаті чого останньому було завдано збиток матеріального характеру.

Безпосередньо після вказаного інциденту, позивач викликав працівників поліції, які відібрали у нього відповідні пояснення та зафіксували факт пошкодження транспортного засобу.

У відповідності до висновку експерта № 151/24, вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля Tesla Model 3, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 складає 22 161,33 грн.

Позивач вважає, що оскільки падіння цеглини з будинку АДРЕСА_1 відбулося в результаті бездіяльності ОСББ «Добробут - 74», яка полягає у нестворені належних умов для безпечного перебування на прибудинковій території, які б унеможливили падіння цеглини з даху будинку, на ОСББ «Добробут - 74» покладається цивільна правова відповідальність за збитки, завдані позивачу.

На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з ОСББ «Добробут - 74» на його користь вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля Tesla Model 3, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 у розмірі 22 161,33 грн. та судові витрати у розмірі 22 211,20 грн., з яких: 15 000,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу, 1211,20 грн. - витрати по сплаті судового збору, 6 000,00 грн. витрати на проведення експертного транспортно - товарознавчого дослідження.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 грудня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Шемет І.О., посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції безпідставно не було прийнято до уваги, що завдана шкода була спричинена саме падінням предметів з висоти на дах автомобіля, що унеможливлює вірогідність завдання збитків в результаті ДТП або іншої події, відмінної від падіння цеглини з висоти, та, оскільки автомобіль в ммент завдання шкоди перебував саме поруч з будинком АДРЕСА_1 , який знаходиться в управлінні ОСББ «Добробут - 74», слід дійти висновку, що завдання шкоди перебуває у причинно-наслідковому зв?язку із бездіяльністю останнього.

Позивач вважає, що надаючи оцінку висновку екперта, яким було визначено розмір завданої матеріальної шкди, суд першої інстанції не зазначив у чому полягає його невідповідність статті 102 ЦПК України та яким конкретно вимогам законодавства вказаний висновок не відповідає.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідач ОСББ «Добробут - 74» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Tesla Model 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 .

Відповідно до копій матеріалів НОМЕР_6 від 09.08.2024 року, встановлено, що 09.08.2024 до чергової частини ВП №2 КРУП надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_1 щодо пошкодження автомобіля Тесла, д.н.з. НОМЕР_1 . Заявник повідомив, що на автомобіль впала фасадна плитка з даху будинку. Подія сталася 09.08.2024 за адресою АДРЕСА_1 . У ході відпрацювання матеріалу співробітниками ВП №2 КРУП встановлено, що ознак кримінального чи адміністративного правопорушення не виявлено.

На підтвердження розміру спричиненої шкоди, позивачем надано копію останньої сторінки висновку судового експерта Рейнюка О.В., відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля «Tesla Model 3», реєстраціний номерний знак: НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , складає 22161,33 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів належними та допустимими доказами завдання йому майнової шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу саме відповідачем ОСББ «Добробут - 74» та розміру завданих збитків, оскільки повного висновку експерта суду не надано.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина друга ст. 1166 ЦК України встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.

Таким чином, цивільне законодавство передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Фактично підставою для застосування такого виду відповідальності є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок, як елемент цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та їїрозмір, протиправність поведінки зaподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Частиною першою статті 12 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 76,80 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року)

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно- правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість судувтручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, тоді як на позивача покладено тягар доведення факту наявності шкоди.

Основними доказами, на які покликається позивач, є його пояснення в межах матеріалів ЖЕО №11612 від 09.08.2024 року та фотографії пошкодженого трнспортного засобу, якими підтверджено факт пошкодження автомобіля «Tesla Model 3».

Однак, вказаними доказами не підтверджено, що пошкодження автомобіля «Tesla Model 3», реєстраціний номерний знак: НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , сталося саме у зв?язку із падінням фасадної плитки з даху будинку АДРЕСА_1 , який знаходиться в управлінні ОСББ «Добробут - 74».

Тобто, позивачем ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами факту пошкодження належного йому транспортного засобу саме через дії або бездіяльність відповідача ОСББ «Добробут - 74».

Більш того, як встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, на підтвердження розміру спричиненої шкоди, позивачем надано копію останньої сторінки висновку судового експерта Рейнюка О.В., відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля «Tesla Model 3», реєстраціний номерний знак: НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , складає 22161,33 грн., що унеможливило встановлення відповідності висновку експерта вимогам статті 102 ЦПК України, у зв?язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем ОСОБА_1 не доведено й розміру завданих збитків, у зв?язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заявлених позовних вимог з підстав їх недоведеності та необґрунтованості.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Шемет Ігор Олегович, - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2025 року.

Головуючий:

Судді: