Провадження №: 2-о/336/121/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі головуючої судді Галущенко Ю.А., за участю секретаря судового засідання Колесника Д.Г., розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Мазур Олени Сергіївни, заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко Світлана Олександрівна, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся через свого представника до суду із заявою про встановлення факту належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло квартиру АДРЕСА_1 , видане Шевченківською районною радою м. Запоріжжя 27.02.1998 року, зареєстрованого Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 03.04.1998 року в реєстровій книзі за № 229, р.№36124.

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 27.02.1998 року, виданого Шевченківською районною радою міста Запоріжжя, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 . Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частки вищезазначеної квартири, спадкоємцем за заповітом від 29.07.1998 року є заявник ОСОБА_1 . Заявник пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 і наразі звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Під час винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.12.2024року, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О. було зазначено про невідповідність по-батькові спадкодавці ОСОБА_2 у правовстановлюючому документі на квартиру та в свідоцтві про її смерть. Так відповідно до свідоцтва про власності на квартиру зазначено по-батькові « ОСОБА_5 », а в свідоцтві про смерть зазначено по-батькові « ОСОБА_6 ». Відтак, в свідоцтві про право власності на житло помилково було зазначено по-батькові померлої, оскільки актовий запис про смерть був складений на підставі паспорту померлої, в якому по-батькові було зазначено ОСОБА_6 . Через помилку у правовстановлюючому документі у написанні по-батькові спадкодавці, заявник в подальшому у разі надання йому судом додаткового строку для прийняття спадщини не зможе її прийняти та оформити спадщину.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку окремого позовного провадження. Витребувано в порядку ст. 81 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про нотаріат» у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко Світлани Олександрівни (пр. Соборний, буд. 60, прим. 33, м. Запоріжжя, 69011) належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Запоріжжі у віці 96 років.

Представник заявника надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі заявника, заявлені вимоги підтримала.

Заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О. в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі. Також, на виконання ухвали суду від 10.01.2025 приватний нотаріус надала належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 46/2024, заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Кожна особа, як убачається зі змісту ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що 29 липня 1998 року бабуся заявника - ОСОБА_2 склала заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не було та з чого не складалося, і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 . Заповіт посвідчено 29.07.1998 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Цекеєвою І.О. та зареєстровано в реєстрі за № 88.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Запоріжжі, у віці 96 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис 2205.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої увійшла квартира АДРЕСА_1 , частка якої належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 27.02.1998, виданого Шевченківською районною радою міста Запоріжжя.

Відповідно до зазначеного свідоцтва, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

Оскільки, ОСОБА_1 є онуком та єдиним спадкоємцем за заповітом померлої ОСОБА_2 , він звернувся до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О. із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого було заведено спадкову справу № 46/2024. Проте, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О. видано постанову № 235/02-31 від 12.12.2024 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 бабусі, ОСОБА_2 , на частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ., через пропуск строку на прийняття спадщини та невідповідність по-батькові спадкодавці ОСОБА_2 у правовстановлюючому документі на квартиру та в свідоцтві про її смерть.

Факт належності правовстановлюючих документів на частку квартири спадкодавцю ОСОБА_2 підтверджуються наступними доказами.

Згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 27.02.1998, виданого Шевченківською районною радою м. Запоріжжя, квартира яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , належить на праві спільної ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 29 березня 2017 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Запоріжжі у віці 96 років, актовий запис № 2205.

В заповіті, складеному 29.07.1998 року, та посвідченому приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Цекеєвою І.О., зазначено, що « ОСОБА_7 » (рос.мовою) на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 (рос.мою).

В той же час, в свідоцтві про право власності на житло № НОМЕР_1 від 27.02.1998 року, виданому Шевченківською районною радою міста Запоріжжя прізвище, ім`я, по-батькові бабусі заявника вказано як « ОСОБА_2 ».

Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

У п. 12 цієї Постанови надано роз`яснення, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК (прим.: в редакції до 18.03.2004) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Разом із тим, заявник позбавлений можливості оформити право на спадщину за законом через наявність розбіжності у написанні по-батькові спадкодавиці « ОСОБА_5 » у вищезазначеному свідоцтві про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 27.02.1998 року Шевченківською районною радою міста Запоріжжя, із іншими документами, зокрема свідоцтва про смерть, довідки про причину смерті від 29.03.217, копії заповіту ОСОБА_2 де зазначено по-батькові спадкодавиці російською мовою « ОСОБА_8 », копії ордеру на жиле приміщення № 490 від 07.02.1992 року, копії витягу № 79294184 від 26.11.2024 про Реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи після померлої ОСОБА_2 , у яких її по-батькові зазначене як « ОСОБА_6 ».

Отже, суд вважає, що зазначені вище розбіжності, в документах, наданих нотаріусу для оформлення спадщини, а саме в написанні по-батькові бабусі заявника, пов`язанні виключно з опискою та невірним перекладом з російської мови на українську її по-батькові під час видачі документу.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить реалізація його спадкових прав, а встановити зазначений факт у позасудовому порядку неможливо.

Таким чином, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 272, 273, 293, 294, 315-319, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Мазур Олени Сергіївни, заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко Світлана Олександрівна, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженці м. Запоріжжя, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Запоріжжі, виданого 27 лютого 1998 року Шевченківською районною радою міста Запоріжжя свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстрованого Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 03.04.1998 року в реєстровій книзі за № 229, р.№ 36124.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.А. Галущенко