Справа № 206/6506/24
Провадження № 2/206/454/25
УХВАЛА

21 лютого 2025 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

секретар судового засідання Ляшко Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2024 року до канцелярії Самарського районного суду м. Дніпропетровська засобами поштового зв`язку на підставі ухвали судді Верховного Суду від 10 жовтня 2024 року надійшла вищезазначена позовна заява. Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Єрмак Олег Віталійович просить суд:

- звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочок: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 930 гривень, визначених рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2018 року;

- звільнити ОСОБА_1 від заборгованості зі сплати аліментів починаючи з 27.11.2020 року;

- судові витрати стягнути з відповідача.

В судові засідання 31.01.2025, 12.02.2025 позивач та його представник до суду не з`явились. З матеріалів справи відомо, що позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Представник позивача адвокат Єрмак Олег Віталійович повідомлений про розгляд справи належним чином, шляхом направлення судової повістки поштою.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів, місцезнаходженням відповідача у справі ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 та на території України не перебуває.

За приписами статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 р.).

У справі «Белле проти Франції» Суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які ставлять втручання у її права.

Згідно із ч. 2 статті 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Положення Цивільного процесуального кодексу України передбачають необхідність вручення відповідачу позовної заяви із доданими до неї документами, надання можливості відповідачу подати відзив на позов, докази по справі, скористатись іншими процесуальними правами, визначеними законом.

Статтею 87 ЦПК України передбачено, що суд, який розглядає справу або заяву про забезпечення доказів, в разі виникнення потреби в збиранні доказів за межами його територіальної юрисдикції доручає відповідному суду вчинити певні процесуальні дії. В ухвалі про судове доручення коротко викладається суть справи, що розглядається, зазначаються особи, які беруть у ній участь, обставини, що підлягають з`ясуванню, докази, які повинен зібрати суд, що виконує доручення, зокрема перелік питань, поставлених учасниками справи та судом свідку.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право», у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Статтею 498 ЦПК України визначено, що у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому Цивільно-процесуальним кодексом України або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про міжнародне приватне право» якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

У рамках Гаазької конвенції з питань цивільного процесу Україна має отримувати допомогу від таких країн як Аргентина, Австрія, Білорусь, Бельгія, Боснія и Герцеговина, Китай (адміністративна область Макао), Хорватія, Македонія, Кіпр, Чехія, Данія, Єгипет, Фінляндія, Франція, Германія, Угорщина, Ізраїль, Італія, Японія, Латвія, Люксембург, Марокко, Нідерланди (королівство у Європі), Норвегія, Польща, Португалія, Румунія, Словаччина, Словенія, Іспанія, Суринам, Швеція, Швейцарія, Туреччина, Вірменія, Ватикан, Киргизія, Ліван, Молдова, Росія, Узбекистан.

Статтею 1 Конвенції встановлено, що кожна договірна держава призначає центральний орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

Згідно із ст. 5 Конвенції, якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.

Відповідно до ст. 7 Конвенції, типові умови формуляра, доданого до цієї Конвенції, у всіх випадках обов`язково мають бути складені французькою або англійською мовами. Вони можуть при цьому бути складені офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуючої Держави. Відповідні пробіли заповнюються або мовою запитуваної держави, або французькою чи англійською мовами.

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень , затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації від 27 червня 2008 року № 1092/5/54, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 2 липня 2008 року № 573/15264, у разі, якщо при розгляді цивільної справи у суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Відповідно до п. 2.3 розділу ІІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27 червня 2008 року №1092/5/54 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 липня 2008 року за № 573/15264, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Враховуючи наявну інформацію про місце проживання відповідача ОСОБА_2 в Республіка Словаччина, тобто за межами території України, суд позбавлений можливості повідомити її про розгляд справи у Самарському районному суді м. Дніпропетровська та вручити копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами.

На підставі чого, суд вважає за необхідне звернутися до компетентного органу Республіка Словаччина з дорученням про проведення окремих процесуальних дій. Компетентному органу Республіка Словаччина необхідно доручити вручити копію позовної заяви з доданими до неї документами та ухвалу про відкриття провадження відповідачу ОСОБА_2 у порядку встановленому Гаазькою Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року та допитати з визначених судом питань.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, суд може зупинити провадження у справі до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

Таким чином, суд вважає, що провадження по справі підлягає зупиненню до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів відповідно до положень ст. 253 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 252, 253, 498 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Доручити компетентному органу Республіка Словаччина вручити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , копію позовної заяви з додатками, ухвалу про відкриття провадження у справі № 206/6506/24, копію судового доручення та виклику повідомлення про день судового розгляду.

Допитати ОСОБА_2 з наступних питань:

1.Чи визнає ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочок: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 930 гривень, визначених рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2018 року; звільнення ОСОБА_1 від заборгованості зі сплати аліментів починаючи з 27.11.2020 року; судові витрати стягнути з відповідача?

2.Чи має намір ОСОБА_2 брати участь у розгляді справи у Самарському районному суді м. Дніпропетровська, або бажає, щоб справу розглянули без її участі? Запропонувати відповідачу ОСОБА_2 у разі заперечень проти позову подати відзив на позовну заяву і всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову, та роз`яснити, що у разі ненадання відповідачем відзиву без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У випадку неможливості виконання даного доручення слід повідомити про обставини, що перешкоджають виконанню доручення.

Провадження у справі зупинити до надходження відповіді від компетентного органу Республіки Словаччина.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://sm.dp.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя А.О.Сухоруков