Провадження № 2/369/3635/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про забезпечення позову)

17.01.2025 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про забезпечення позову у цивільній справі №369/15658/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Громадської організації «Садівницьке товариство «Ірпінь», ОСОБА_5 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьменко Юлія Володимирівна про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2024 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до Києво-Святошинського районного суду Київської області із вищевказаною позовною заявою.

З метою забезпечення позову у грудні 2024 року позивачами було подано заяву про забезпечення позовних вимог.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачі посилаються на те, що у провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Громадської організації «Садівницьке товариство «Ірпінь», ОСОБА_5 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьменко Юлія Володимирівна про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Зазначали, що 15 вересня 2021 року було укладено два договори купівлі-продажу частини нежитлової будівлі між Громадською організацією «Садівницьке товариство «Ірпінь» та ОСОБА_5 , а саме:

-договір купівлі-продажу 1/2 частини нежитлової будівлі, а саме 1/2 частини громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, опис: Контрольно-пропускний пункт (КПП) на плані позначений літерою Б, загальною площею 9,9 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьменко Ю.В. та зареєстрований в реєстрі за № 607;

-договір купівлі-продажу 1/2 частини нежитлової будівлі, а саме 1/2 частини громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, опис Контрольно-пропускний пункт (КПП) на плані позначений літерою Б, загальною площею 9,9 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьменко Ю.В. зареєстрований в реєстрі за № 608.

Відповідно до даних договорів продавець Громадська організація «Садівницьке товариство «Ірпінь» (надалі ГО «СТ «Ірпінь») передає, а покупець ОСОБА_5 приймає у власність належну ГО «СТ «Ірпінь» на праві власності 1/2 зазначеної вище нежитлової будівлі.

В даних договорах купівлі-продажу зазначено, що Голова правління ГО «СТ «Ірпінь» Сивак Валентина Єгорівна діє на підставі Статуту та протоколу № 16 Загальних зборів учасників ГО «СТ «Ірпінь».

Пунктами 11 в даних договорах зазначається, що представник ГО «СТ «Ірпінь свідчить, що не перевищує наданих їй повноважень, діє добросовісно та розумно, даний договір укладається в інтересах ГО «СТ «Ірпінь».

Позивачі вважають, що в порушення вимог чинного законодавства та Статуту ГО «СТ «Ірпінь», голова правління Сивак Валентина Єгорівна самовільно, без будь-якого погодження з членами ГО «СТ «Ірпінь» продала нежитлову будівлю, яка належала на праві власності ГО «СТ «Ірпінь».

Так, оскільки позивачі є членами Громадської організації «Садівницьке товариство «Ірпінь», на їх думку, своїми незаконними діями голова правління порушила права членів ГО «СТ «Ірпінь» користуватися майном товариства, оскільки самовільно без прийняття рішення членами ГО «СТ «Ірпінь» на загальних зборах, розпорядилася майном, яке належить не їй, а безпосередньо ГО «СТ «Ірпінь».

На даний час відповідно до укладених договорів власником відчуженого майна є відповідач 2, ОСОБА_5 . Саме вона має право на даний час користуватися, володіти, а головне, розпоряджатися даним майном. Перешкодити цьому позивачі не можуть, оскільки саме у ОСОБА_5 знаходяться оригінали правовстановлюючих документів та згідно них вона є єдиним власником відчуженого майна.

У зв`язку з викладеним, позивачі вважають, що невжиття заходів до забезпечення позову перешкоджатиме чи взагалі зробить неможливим виконання рішення суди оскільки відповідач може продати спірне майно, не дочекавшись рішення суду. При цьому, накладення арешту на спірне майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача на володіння та користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивачів.

На підставі вищенаведеного, позивачі просили суд забезпечити позов, шляхом накладення арешту із забороною відчуження на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, опис: Контрольно-пропускний пункт (КПП) на плані позначений літерою Б, загальною площею 9,9 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суддя дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про наступне.

Згідно правил ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на ту особу, яка заявляє відповідне клопотання. Отже, за загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №520/5745/18.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №394933797 від 14 вересня 2024 року майно, реєстраційний номер 224, а саме: громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, загальною площею 9,9 кв.м, опис: Контрольно-пропускний пункт (КПП) на плані позначений літерою Б, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 , (1/2 частка) на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 608, виданий 15 вересня 2021 року, видавник: Приватний нотаріус Кузьменко Ю.В. Київський міський нотаріальний округ та (1/2 частка) на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 607, виданий 15 вересня 2021 року, видавник: Приватний нотаріус Кузьменко Ю.В. Київський міський нотаріальний округ.

Враховуючи, що позивачами обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, а також враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову у спосіб передбачений законом, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за доцільне застосування до відповідача заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно.

При цьому, накладення арешту до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача на володіння та користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Дослідивши письмові матеріали справи, та враховуючи, що вид забезпечення позову, вказаний у заяві, а саме накладення арешту на майно є співмірним з позовом, який було подано, та буде достатніми для забезпечення виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Враховуючи викладене заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями ст. ст.149,150,153-154,353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву - задовольнити.

В якості забезпечення позову накласти арешт на майно, а саме:на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, загальною площею 9,9 кв.м, опис: Контрольно-пропускний пункт (КПП) на плані позначений літерою Б, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), (1/2 частка) на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 608, виданий 15 вересня 2021 року, видавник: Приватний нотаріус Кузьменко Ю.В. Київський міський нотаріальний округ, та (1/2 частка) на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 607, виданий 15 вересня 2021 року, видавник: Приватний нотаріус Кузьменко Ю.В. Київський міський нотаріальний округ, із забороною вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням у будь-який спосіб, зазначеного вище об`єкта нерухомого майна.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформація про позивача 1: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Інформація про позивача 2: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Інформація про позивача 3: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Інформація про позивача 4: ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_5 .

Інформація про відповідача 1: Громадська організація «Садівницьке товариство «Ірпінь», , адреса: 08114, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Стоянка, вул. Лісова, 1.

Інформація про відповідача 2: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_7 .

Інформація про третю особу: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьменко Юлія Володимирівна, адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119, прим. 1.

Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА