КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 381/3841/23 Головуючий у суді І інстанції: Осаулова Н.А.
провадження №22-ц/824/4669/2025 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Таргоній Д.О., Олійника В.І.,

секретар судового засідання: Дуб С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Потапенко Світлани Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на додаткову ухвалу Фастівського міськрайонного суду міста Київської області від 03 грудня 2024 року про стягнення витрат на правову допомогу у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київська регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за безобліково використану електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2024 року Фастівським міськрайонним судом Київської області постановлено ухвалу у цивільній справі №381/3841/23, якою вимоги скарги ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича щодо неотримання майна, не проведення його опису, оцінки та реалізації, у виконавчому провадженні №75432675, стягувач: Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» залишено без задоволення.

25 листопада 2024 року до суду першої інстанції від представника приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Я.В. - адвоката Павленко С.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, просив поновити строк на подачу даної заяви та стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Я.В. понесені ним та доведені витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

Додатковою ухвалою Фастівського міськрайонного суду міста Київської області від 03 грудня 2024 року поновлено приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Бережному Ярославу Вікторовичу строк на подачу доказів, що підтверджують понесення судових витрат у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича кошти судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

Не погодившись з вказаною додатковою ухвалою суду першої інстанції, адвокат Потапенко С.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просила додаткову ухвалу суду першої інстанції від 03.12.2024 року скасувати повністю.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що про ухвалення оскаржуваної додаткової ухвали ОСОБА_1 дізналась тільки з моменту її отримання. Тому скаржник вважає, що додаткова ухвала постановлена з порушенням принципу змагальності сторін.

Вказувала, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, не надав можливості ОСОБА_1 надати свої доводи та заперечення з приводу стягнення з неї витрат на правничу допомогу, чим порушив її право на справедливий суд, яке гарантоване Конституцією України.

Зазначала також, що при постановленні ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2024 року, представник приватного виконавця приймав участь в даному судовому розгляді в порядку відеоконференції, а тому був обізнаний з прийнятим рішенням. Тому вважає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали неправомірно було поновлено строк приватному виконавцю на подачу доказів, що підтверджують понесення судових витрат у даній цивільній справі.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи додаткову ухвалу та поновлюючи приватному виконавцю округу м. Києва Бережному Ярославу Вікторович строк на подачу доказів, що підтверджують понесення судових витрат, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що ухвалу суду постановлено 11.11.2024 року, останнім днем для подачі доказів у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України є 16.11.2024 року, який є вихідним днем. Таким чином, останнім днем подачі доказів є перший робочий день, тобто 18.11.2024 року. У той же час, лише 18.11.2024 року засобами електронного зв`язку виконавцю стало відомо про результати розгляду даної скарги, оскільки у цей день йому було направлено копію ухвали суду від 11.11.2024 року, а дану заяву скеровано до суду 23.11.2024 року. Тому суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення поважними та поновити їх.

Стягуючи з боржника на користь приватного виконавця Бережного Я.В. судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 15 000 грн, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що приватним виконавцем надано суду докази понесення витрат, які він має сплатити, а ОСОБА_1 будь-яких заперечень з приводу даної заяви не подавала, не заявляла про їх не співмірність.

Такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що в провадження Фастівського міськрайонного суду Київської області перебувала на розгляді скарга ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича щодо неотримання майна, не проведення його опису, оцінки та реалізації, у виконавчому провадженні №75432675, стягувач: Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі».

У запереченнях на скаргу представником приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Я.В. - адвокатом Павленком С.В. було зазначено зокрема те, що попередній розрахунок судових витрат за договором про надання правової допомоги та відповідних додаткових угод складає 15 000 грн та документи, які підтверджують розмір витрат на правничу допомогу будуть надані суду у строки передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України (а.с. 182-228 том 1).

До вказаних заперечень представником приватного виконавця було долучено договір № 25092023/1 про надання правової допомоги від 25.09.20023 року та додаткову угоду № 4 від 21.10.2023 року до договору про надання правової допомоги № 25092023/1 від 25.09.20023 року (а.с. 215-222, 223-224 том 1).

Відповідно до п. 4.2 договору про надання правової допомоги загальна ціна договору складається з суми вартостей послуг Бюро, що визначаються у Акті (Актах) приймання-передачі наданих послуг, який підписується сторонами.

Відповідно до п. 4.3. розмір гонорару, який клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається в рахунку на оплату таких послуг за надану правову допомогу та/або сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 4 Додаткової угоди сторони домовились, що вартість юридичних послуг по супроводженню справи № 381/3841/23 за скаргою ОСОБА_1 до приватного виконавця Бережного Я.В. про визнання незаконною бездіяльність приватного виконавця щодо не проведення опису, оцінки, реалізації майна та зобов`язання приватного виконавця провести опис, оцінку, реалізацію майна, у Фастівському міськрайонному суді Київської області становить фіксований розмір гонорару в розмірі 15 000 грн. Вказана вартість послуг включає в себе комплекс робіт по повному супроводженню справи, починаючи з консультації приватного виконавця протягом всього часу розгляду справи № 381/3841/23 в суді першої інстанції, складання (підготовка) всіх необхідних процесуальних документів (клопотань, пояснень, відзивів, заперечень, заяв тощо) проектів таких документів для їх направлення в суд за підписом приватного виконавця та за необхідності підписання та направлення в суд за підписом приватного виконавця та за необхідності підписання та направлення їх до суду першої інстанції, участь у судових засіданнях в суді першої інстанції, моніторинг та повідомлення приватного виконавця щодо результатів розгляду справи, до отримання рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2024 року вищевказану скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення (а.с. 17-20 том 2).

Після постановлення ухвали суду від 11.11.2024 року представник приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Я.В. - адвокат Павленко С.В. звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з заявою про ухвалення додаткового рішення, просив суд поновити строк на подачу заяви про ухвалення додаткового рішення, у зв`язку з тим, що про постановлену ухвалу від 11.11.2024 року приватний виконавець дізнався 18.11.2024 року, та стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця Бережного Я.В. понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

До заяви про ухвалення додаткового рішення представник приватного виконавця на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу у суді першої інстанції додав акт приймання-передачі наданих послуг № 4 від 20.11.2024 року (а.с. 35 том 2), додаткову угоду № 3 від 16 серпня 2024 року до договору про надання правової допомоги № 25092023/1 від 25 вересня 2023 року (а.с. 46-47 том 2), акт приймання-передачі наданих послуг № 3 від 07 жовтня 2024 року (а.с. 48 том 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ч. 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду № 346/2744/21 від 22 квітня 2024 року.

Разом з тим, до закінчення судових дебатів (в разі розгляду в письмовому провадженні після долучення всіх необхідних доказів) сторона має подати заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу разом з додатками, які підтверджують отримання таких послуг. Якщо з поважних причин особа не може подати такі докази до закінчення судових дебатів, суд може вирішити питання про відшкодування витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення по суті, але за умови подання заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу (без долучення всіх наявних доказів)/заявлення відповідного клопотання до закінчення судових дебатів (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Якщо своєчасній подачі зазначених доказів перешкоджають поважні причини, сторона повинна повідомити суд про такі причини, обґрунтувати їх поважність та неможливість подати докази у визначений процесуальний строк, а також, до закінчення судових дебатів, зробити заяву про зобов`язання подати докази про понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Суд з урахуванням викладеного та правових висновків, викладених Верховним Судом у постановах від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 та від 22 квітня 2024 року у справі № 346/2744/21, звертає що доказів понесення судових витрат до закінчення судових дебатів позивач в особі представника не подав.

Також всупереч положенням статті 246 ЦПК України, приватник виконавець Бережний Я.В. та його представник не навели суду жодних поважних причин щодо неможливості подання доказів, що підтверджують розмір судових витрат під час провадження справи в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає посилання представника приватного виконавця як на підставу поновлення строку на подачу заяви про ухвалення додаткового рішення те, що ухвалу суду від 11.11.2024 року (про залишення без задоволення скарги ОСОБА_1.) приватний виконавець дізнався 18.11.2024 року, не є підставою для стягнення судових витрат на правову допомогу, оскільки приватний виконавець або його представник мав можливість подати відповідні докази, які підтверджували б понесенні судові витрати до моменту поставлення ухвали суду першої інстанції за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 ..

Так, п. 4 Додаткової угоди сторони домовились, що вартість юридичних послуг по супроводженню справи № 381/3841/23 становить фіксований розмір гонорару в розмірі 15 000 грн.

Тому на переконання суду апеляційної інстанції, заявник повинен був надати до суду докази на підтвердження заявлених вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу у визначені процесуальними нормами строки.

Обґрунтувань поважності причин неподання таких доказів, які були наявні у представника приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Я.В. - адвоката Павленка С.В. до постановлення ухвали судом першої інстанції у цій справі, його заява не містить. На вказану обставину суд першої інстанції уваги не звернув.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на наведене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції ухвалив додаткове рішення суду з порушенням норм процесуального права, тому з підстав, передбачених ч. 1 ст. 376 ЦПК України, його необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви адвоката Павленка Сергія Валерійовича, в інтересах приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережнього Ярослава Вікторовича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу, оскільки зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання доказів, що підтверджують розмір судових витрат до ухвалення судом першої інстанції рішення у цій справі. При цьому відповідні докази, що підтверджують розмір витрат професійної правничої допомоги в суді першої інстанції, були наявні у заявника та його представника до ухвалення судом рішення, але не подані до закінчення розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Потапенко Світлани Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Додаткову ухвалу Фастівського міськрайонного суду міста Київської області від 03 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви адвоката Павленка Сергія Валерійовича, в інтересах приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережнього Ярослава Вікторовича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено «21» лютого 2025 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Д.О. Таргоній

В.І. Олійник