Справа № 700/1111/23
Номер провадження № 2/699/48/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2025 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Таран О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом Фермерського господарства "Персть" до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Фермерське господарство "Царське", виконавчий комітет Жашківської міської ради (ЦНАП апарату виконкому)

про визнання договору оренди землі поновленим на той самий строк і на тих же умовах,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від Черкаського апеляційного суду на підставі ухвали від 26.04.2024 у порядку ч.1 ст. 26 ЦПК України надійшла цивільна справа за позовом Фермерського господарства "Персть" до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Фермерське господарство "Царське", виконавчий комітет Жашківської міської ради (ЦНАП апарату виконкому) про визнання договору оренди землі поновленим на той самий строк і на тих же умовах.

За змістом позовних вимог позивач просить визнати поновленим на той самий строк і на тих же самих умовах договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ФГ "Персть" () від 30.12.2012, зареєстрований у Лисянському управлінні юстиції Черкаської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.08.2013, індексний номер витягу 7976295; скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Жашківської міської ради про державну реєстрацію припинення права оренди ФГ "Персть" земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0282, номер запису про право 52280264 від 14.08.2013 та державну реєстрацію права оренди ФГ "Царське" земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0282, номер запису про право 52280264 від 17.10.2023. Також просить вирішити питання про стягнення судових витрат.

Цей позов мотивований тим, що 30.12.2012 між ОСОБА_1 та ФГ «Персть» укладено Договір оренди землі. Відповідно до п. 1, 2 Договору, в строкове платне користування передається земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:001:0282 площею 2,51 га, в адмінмежах Босівської сільської ради.

Згідно з п. 8 договору оренди землі, останній укладено строком на 10 (десять) років до 29.12.2022. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Позивач стверджує, що протягом усього строку дії договору він добросовісно виконує свої обов`язки щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати.

У позові вказано, що 02.12.2022 відповідачці вручені 2 примірники додаткової угоди до договору оренди землі від 30.12.2012 з пропозицією щодо продовження строку дії договору оренди.

Позивач звертає увагу суду на ті обставини, що протягом місяця з дня закінчення терміну оренди землі, ФГ "Персть" не отримувало від відповідачки заперечень у поновленні договору оренди землі.

12.07.2023 позивач повторно направив орендодавцю ОСОБА_1 повідомлення з пропозицією підписання додаткової угоди по договору оренди землі від 30.12.2012.

17.10.2023 право оренди земельної ділянки зареєстроване за ФГ "Царське. Позивач вважає, що відповідач, вчинивши дії щодо припинення договору оренди землі від 30.12.2012, порушила законне право ФГ "Персть" на поновлення договору оренди землі на новий строк.

Ураховуючи відсутність протягом одного місяця заперечення проти такого користування та фактичне перебування земельної ділянки в користуванні позивача, позивач уважає, що договір оренди землі продовжив свою дію на тих самих умовах та на той самий строк.

Позивач вважає вищезазначені дії відповідача неправомірними та такими, що порушують чинне законодавство України і права фермерського господарства, тому звернувся до суду за захистом порушеного права.

Відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю та стягнути з позивача на її користь понесені нею судові витрати.

В обґрунтування своєї позиції відповідачка вказує, що вона неодноразово в усній формі повідомляла позивача про своє небажання поновлювати договір оренди землі. Також посилається на те, що у матеріалах справи відсутні підтвердження тих обставин, що позивач не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку дії договору оренди письмово повідомив орендодавця про намір продовжити його дію. Також у відзиві відповідач повідомила, що планує понести витрати на правничу допомогу адвоката у справі в розмірі 20 000,00 грн.

Ухвалою судді Лисянського районного суду Черкаської області від 26.10.2023 у справі №700/1023/23 до подання позову заяву ФГ "Персть" до ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти дії щодо розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :03:001:0282, в тому числі укладати договори оренди, продажу земельної ділянки, а також заборонено змінювати цільове призначення, здійснювати обробіток, перетворення, поділ, об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0282 з іншими земельними ділянками до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії, що стосуються реєстрації права власності, користування (прав оренди, суборенди, сервітуту), в тому числі вносити будь-які записи до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо розпорядження та відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0282 до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 20.11.2023 відкрито провадження у справі №700/1111/23, її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Лисянського районного суду черкаської області від 20.11.2023 за клопотанням позивача витребувано від Виконавчого комітету Жашківської міської ради належним чином завірену копію реєстраційної справи щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки під кадастровим номером: :03:001:0282 за ФГ «Царське» від 17.10.2023 року, номер запису про право 52280264.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 21.12.2023 за клопотанням позивача витребувано від Виконавчого комітету Жашківської міської ради належним чином завірену копію рішення щодо припинення права оренди земельної ділянки під кадастровим номером: :03:001:0282 за фермерським господарством «Персть» та документи, які стали підставою для ухвалення даного рішення.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 26.04.2024 визначено підсудність цивільної справи №700/1111/23 Корсунь-Шевченківському районному суду Черкаської області з тих підстав, що представник ФГ "Персть" Козлов О.В. входить до членів правління ФГ "Персть" та до списку присяжних для вирішення справ у складі Лисянського районного суду Черкаської області.

Ухвалою судді Корсунь-Шевченківського районного суду черкаської області Літвінової Г.М. від 10.05.2024 справу прийнято до свого провадження та постановлено її розгляд здійснювати у порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 30.10.2024 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 12.12.2024 відкладено засідання у справі за клопотанням позивача. При цьому суд помилково зазначив, що відкладається підготовче засідання, а не судове, призначенне для розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 24.02.2025 виправлено описку в ухвалі суду від 12.12.2024, а саме виправлено по тексту ухвали слова "підготовче засідання" на "судове засідання".

У день судового засідання 24.02.2025 через Електронний суд надійшла заява сторони позивача про зміну предмета позову.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Позивач просив розгляд його заяви про зміну предмета позову провести без його участі. Попередньо у підготовче засідання позивач свого представника 24.06.2024, 31.07.2024, 19.09.2024, 30.10.2024 не направив та усі указані засідання у справі відкладалися за ініціативою позивача. У судове засідання 12.12.2024 позивач також свого представника не направив та за його заявою судове засідання було відкладено. В ухвалі від 12.12.2024 суд указав позивачу на те, що саме через його постійні неявки у засідання затягується розгляд справи та звернув увагу позивача на необхідність добросовісно користуватися процесуальними правами.

Відповідач ОСОБА_1 та представник третьої особи ФГ "Царське" звернулися до суду зі спільною письмовою заявою про розгляд справи без них.

За таких обставин суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Суд дійшов висновку про відмову позивачу у прийнятті його заяви про зміну предмета позову, так як відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України зміна предмета або підстав позову допускається до закінчення підготовчого засідання. У справі підготовче засідання було закінчено 30.10.2024.

Дослідивши матеріали справи суд установив таке.

30.12.2012 між орендодавцем ОСОБА_1 та ФГ "Персть" укладено договір оренди землі, згідно з яким орендодавець передала в оренду орендарю земельну ділянку площею 2,51 га з кадастровим номером 030010282 на строк 10 років до 29.12.2022.

Згідно з п. 8 Договору після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п. 43 Договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Актом передачі та прийому земельної ділянки від 30.12.2012 підтверджено факт передачі відповідачем позивачу земельної ділянки в оренду.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Фермерське господарство "Персть" 06.12.2001 зареєстровано як юридична особа та запис про нього включено до ЄДР, та згідно з інформацією Звенигородської районної військової адміністрації Черкаської області залучається до виконання мобілізаційних завдань для забезпечення функціонування національної економіки в особливий період на підставі укладеного із Звенигородською РВА Договору від 25.10.2022.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.08.2013 № 7975536 відповідач є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0282.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 7976295 від 14.08.2013 зареєстровано речове право відносно земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0282 - право оренди позивача строком до 29.12.2022.

Позивач надав копію додаткової угоди до договору оренди землі від 30.12.2012, датовану 02.12.2022, яку позивач пропонував підписати відповідачці. Згідно з п.1 проекту указаної додаткової угоди сторони дійшли згоди щодо продовження строку дії договору оренди земельної ділянки від 30.12.2012 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5099 га, кадастровий номер :03:001:0282 строком на 10 років. Ця додаткова угода підписана позивачем і не підписана відповідачкою.

Убачається, що позивач указаний проєкт додаткової угоди направив позивачу рекомендованим листом з повідомленням Укрпоштою 28.07.2023.

Також матеріали справи містять копію листа СФГ "Персть" за вих. № 01-12 від 12.07.2023 до Сморжевської Т.В., згідно з яким позивач надсилає відповідачу Додаткову угоду про продовження договору оренди на тих самих умовах та на той самий строк. Проте відсутні докази на підтвердження тих обставин, що цей лист був вручений відповідачу.

З Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку вбачається, що станом на 23.10.2023 відомості про суб`єкта речового права на земельну ділянку ФГ "Персть" відсутні у цій базі, а станом на 03.11.2023 внесено запис про орендаря ФГ "Царське".

На виконання ухвали суду від 20.11.2023 про витребування доказів виконавчий комітет Жашківської міської ради надав суду копію заяви ФГ "Царське" від 23.10.2023 про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку відповідачки з кадастровим номером :03:001:0282; квитанцію про сплату ФГ "Царське" адміністративного збору; копію договору оренди №8 від 17.10.2023, укладеного між відповідачкою, як орендарем, та ФГ "Царське" як орендодавцем, строком на 10 років, предметом якого є оренда земельної ділянки відповідачки з кадастровим номером :03:001:0282; відомості з Державного земельного кадастру.

На виконання ухвали суду від 21.12.2023 про витребування доказів виконавчий комітет Жашківської міської ради надав суду відповідь про те, що неможливо надати копію рішення щодо припинення права оренди земельної ділянки під кадастровим номером :03:001:0282 за фермерським господарством "Персть" та документи, які стали підставою для ухвалення цього рішення так як припинення даного права оренди було здійснено автоматично Інформаційною системою Державного реєстру прав.

На виконання ухвали суду від 30.10.2024 виконавчий комітет Жашківської міської ради надав суду відповідь про те, що належним чином завірену копію реєстраційної справи щодо державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки :03:001:0282 міська рада надіслати не може у зв`язку з відсутністю такої реєстраційної справи.

10.10.2023 до державного реєстратора Жашківської міської ради Підгаєцької Л.В. надійшла заява про державну реєстрацію змін до відомостей про право власності у Державному реєстрі прав, яка подана Сморжевською Т.В. 15.10.2023 Інформаційною системою Державного Реєстру Прав було виконано Автоматичне припинення права оренди земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру прав відповідно до ст. 26 Закону україни "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Вирішуючи вказаний спір суд ураховує таке.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року у справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23)).

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2020 року у справі № 923/364/19 та від 16 червня 2020 року у справі № 904/1221/19.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19), від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (провадження № 14-317цс19) та інші).

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.

При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц (провадження № 14-545цс19), від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 (провадження № 12-61гс21) (пункт 148)).

Вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення в інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб. Тобто лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюється судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Позивач просить суд визнати поновленим на той самий строк і на тих же самих умовах договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ФГ "Персть" () від 30.12.2012, зареєстрований у Лисянському управлінні юстиції Черкаської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.08.2013, індексний номер витягу 7976295; скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Жашківської міської ради про державну реєстрацію припинення права оренди ФГ "Персть" земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0282, номер запису про право 52280264 від 14.08.2013 та державну реєстрацію права оренди ФГ "Царське" земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0282, номер запису про право 52280264 від 17.10.2023.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 904/8884/21 (провадження № 12-39гс22) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі» є неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода, згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме із цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 Земельного кодексу України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», є «автоматичною» пролонгацією орендних правовідносин (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21)).

Тож поновлення договору оренди землі в судовому порядку в передбачений статтею 33 Закону України «Про оренду землі» спосіб вимагає укладення сторонами додаткової угоди як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків на новий строк, а право сторони на оскарження в суді відмови або зволікання з укладенням додаткової угоди в контексті спірних правовідносин означає право на звернення до суду для укладення додаткової угоди (пункти 68, 74 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц (провадження № 14-545цс19)).

Суд також враховує висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у підпункті 8.10 постанови від 08 вересня 2020 року у справі № 923/527/19, та виходить з того, що оскільки за частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути поновлений виключно на тих самих умовах і на той самий строк, то саме протягом цього строку можливе визнання такої додаткової угоди укладеною і, відповідно, поновлення договору. Якщо ж протягом строку, на який міг бути поновлений договір оренди землі відповідно до частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі», додаткова угода не була укладена, договір не був поновлений на цей новий строк і не створив для сторін передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передумов для його наступного поновлення по завершенню строку дії.

У зв`язку із цим Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що частина восьма статті 33 Закону України «Про оренду землі» встановлює строк, зі спливом якого право сторони на поновлення договору оренди вважатиметься порушеним у випадку відмови або зволікання іншої сторони з укладенням додаткової угоди.

Натомість ефективно захистити це право шляхом задоволення вимоги про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, суд може лише в межах строку, на який цей договір може бути поновлений.

По завершенні строку, на який міг би бути поновлений договір оренди землі (однак не був поновлений через відмову або зволікання сторони з укладенням додаткової угоди), рішення суду або констатуватиме юридичний факт у минулому (у разі визнання судом укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі зі строком, який сплив на час прийняття судового рішення), або змінюватиме умови договору оренди землі (у разі визнання судом укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі зі строком, який перевищуватиме встановлений у договорі). У першому випадку рішення суду не буде спрямоване на ефективний захист права, у другому - не відповідатиме нормі частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21) зазначено, що якщо орендодавець відмовляється укласти чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість якої визначена у частині восьмій статті 33 Закону України «Про оренду землі», то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною такої угоди з викладенням її змісту у резолютивній частині судового рішення (висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (пункти 65-67) і від 29 травня 2020 року у справі № 378/596/16-ц (пункти 76, 77)).

Отже, суд вважає, що позивач пред`явив цей позов, обравши неефективний спосіб захисту своїх прав, оскільки просив суд захистити його права через поновлення договору оренди землі з вимогою визнати такий договір поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, що не призведе до відновлення його прав.

Ураховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити з підстави обрання позивачем неефективного способу захисту своїх прав.

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови у позові покладаються - на позивача. Отже судовий збір та витрати на правничу допомогу, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Відповідачка 24.02.2025 надала до суду докази на підтвердження понесених нею витрат на правничу допомогу. Однак відсутнє підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, що позбавляє позивача права висловити свою позицію щодо обгрунтованості понесення таких витрат. З огляду на викладене суд не має можливості вирішити питання щодо розподілу судових витрат під час ухвалення рішення.

Проте відповідачка не позбавлена права звернутися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Фермерського господарства "Персть" до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Фермерське господарство "Царське", виконавчий комітет Жашківської міської ради (ЦНАП апарату виконкому), про визнання договору оренди землі поновленим на той самий строк і на тих же умовах - відмовити.

Понесені позивачем Фермерським господарством "Персть" судові витрати - залишити за позивачем.

Скасувати вжиті ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 26.10.2023 заходи забезпечення позову: у виді заборони ОСОБА_1 вчиняти дії щодо розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :03:001:0282, в тому числі укладати договори оренди, продажу земельної ділянки, а також заборонено змінювати цільове призначення, здійснювати обробіток, перетворення, поділ, об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0282 з іншими земельними ділянками до набрання законної сили рішенням у даній справі; у виді заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії, що стосуються реєстрації права власності, користування (прав оренди, суборенди, сервітуту), в тому числі вносити будь-які записи до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо розпорядження та відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0282.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Фермерське господарство "Персть", , адреса місцезнаходження - с. Босівка, Звенигородський район, Черкаська область, 19341, інші дані суду не відомі.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Фермерське господарство "Царське", адреса місцезнаходження: вул. Шевченка, 6, с. Босівка, Звенигородський район, Черкаська область, інші дані суду не відомі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Жашківської міської ради, , адреса місцезнаходження: вул. Захисників України, 17, м. Жашків, Звенигородський район, Черкаська область, інші дані суду не відомі.

СуддяЛітвінова Г.М.