ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/4793/24

Провадження № 22-ц/820/281/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» на заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Березюк Н.П. від 18 листопада 2024 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (змінено 25.11.2024 року найменування на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»), звертаючись в суд з цим позовом до відповідачки, вказувало, що 14.08.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено електронний договір №6963247 про надання споживчого кредиту. Вказаний кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022 року та розміщених на сайті товариства.

Згідно умов кредитного договору сума кредиту складає 11900 грн., строк кредиту - 360 днів, дата останнього платежу по кредиту 08.08.2024 року.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 11900 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

27.05.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 27.05/2024-Ф, згідно з яким позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «Авентус Україна», в тому числі щодо ОСОБА_1 . На момент укладення даного договору заборгованість за кредитним договором відповідача склала 32035,82 грн., 11900 грн. - тіло кредиту, 20135,82 грн. - сума процентів за користування кредитом.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідачки за кредитним договором перед позивачем не сплачена і становить 11900 грн. - тіло кредиту та 20135,82 грн. - нараховані проценти, а також нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів в сумі 14208,6 грн., всього - 46244,42 грн.

За наведеного, позивач просив суд стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 46244,42 грн., 10000 грн. витрат на правничу допомогу та судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Заочним рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.11.2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором № 6963247 від 14.08.2023 року в розмірі 32035,82 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом 11900 грн., прострочена заборгованість за процентам за користування кредитом 20135,82 грн.

У решті позову відмовлено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 4000 грн. витрат на правничу допомогу та 1678 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» просить скасувати рішення суду як незаконне та стягнути з відповідача 46244,45 грн. заборгованості за договором і понесені судові витрати. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що на момент укладання Договору факторингу №29.05/2023-Ф від27.05.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» як фактором, строк договору про надання споживчого кредиту № 6963247 від 14.08.2023 року, укладеного ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 на 360 дні не сплив, тому позивачем нараховано проценти за користування грошовими коштами за 60 календарних днів у період з 27.05.2024 року по 25.07.2024 року включно відповідно до п. 1.1. Договору факторингу.

Нарахування здійснені відповідно до умов Договору № 6963247 про надання споживчого кредиту від 14.08.2023 року за стандартною процентною ставкою 1.99%, в розмірі 14208,60 грн. нараховані відсотки за кредитним договором є процентами за користування кредитом в межах строку кредиту.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що 14.08.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 6963247 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022 року та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Сума кредиту складає 11900 грн., строк кредиту 360 днів.

Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону позичальника, про що свідчить п. 10 договору - реквізити та підписи сторін.

Відповідно до п. 1.1-1.5 кредитного договору сторони погодили, що укладення цього договору здійснюється Сторонами за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток "CreditPlus". Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ITC Товариства. На умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту 11900грн, на строк 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,99%, знижена процентна ставка 1,89% в день.

Отже, відповідач належно ознайомлена з умовами кредитного договору, погодилася з такими умовами та взяла на себе відповідні зобов`язання.

ТОВ «Авентус Україна» виконав умови договору та надав відповідачці грошові кошти за договором в сумі 11900 грн.

27.05.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 27.05/2024-Ф, згідно з яким позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «Авентус Україна», в тому числі щодо ОСОБА_1 . На момент укладення даного договору, заборгованість за кредитним договором відповідача становила: сума кредиту 11900 грн., сума процентів за користування кредитом 20135,82 грн., а всього 32035,82 грн.

Позивачем нараховано проценти за користування грошовими коштами за 60 календарних днів у період з 27.05.2024 року по 25.07.2024 року відповідно до умов договору № 6963247 про надання споживчого кредиту від 14.08.2023 року, за стандартною процентною ставкою 1.99%, в розмірі 14208,60 грн.

Заборгованість відповідача згідно розрахунку позивача становить 46244,42 грн., з них 11900 грн. - тіло кредиту та 20135,82 грн. нараховані проценти, 14208,6 грн. нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів (27.05.2024-25.07.2024).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором №6963247 про надання споживчого кредиту у розмірі 32035,82 грн., тому саме цей борг підлягає стягненню з відповідачки. Право вимоги на нараховані відсотки за 60 календарних днів в сумі 14208,6 грн. факторові не передавалося, тому підстави для стягнення цих коштів з відповідачки відсутні.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цього висновку суду є безпідставними.

Так, згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За статтею 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

За змістом ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд першої інстанції правильно констатував, що відповідно до п. 1.1. Договору Факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з п. 1.2 вказаного договору Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимог. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року (визначення термінів) заборгованість грошові зобов`язання Боржників перед Клієнтом, що містяться у Реєстрі Боржників, які належать до сплати Клієнту Боржниками у зв`язку з наданими кредитами. До заборгованості включається сума основного зобов`язання (повернення кредиту), плата за кредитом (плата за процентною ставкою), відповідальність за порушення грошових зобов`язань та інші платежі згідно кредитних договорів.

Право вимоги права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) Заборгованостей з Боржників, які виникли на підставі кредитних договорів.

До ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором в сумі 32035,82 грн., що підтверджено Витягом з реєстру боржників (а.с.28) та Актом до договору факторингу № 27.05./24-Ф від 27.05.2024 року.

З врахуванням змісту усіх наведених умов договору факторингу суд першої інстанції правильно констатував, що до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором в сумі 32035,82 грн., відтак відсутні правові підстави для стягнення нарахованих позивачем процентів за договором в сумі 14208,60 грн.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

До апеляційної скарги апелянтом додані докази, зокрема, реєстр боржників, такі докази в суд першої інстанції позивачем не подавалися, апелянт не навів жодних причин неподання такого доказу до суду першої інстанції, не надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, та не заявив клопотання про долучення їх до матеріалів справи, а отже, відсутні підстави, визначені ч. 3 ст. 367 ЦПК України для прийняття цих письмових документів судом апеляційної інстанції.

Такий висновок щодо неприйняття доказів судом апеляційної інстанції цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01.10.2020 року у справі № 460/4070/18.

Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачки 14208,6 грн. відсотків за користування кредитом нарахованих фактором.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» залишити без задоволення.

Заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 27 лютого 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк