Справа № 161/8157/23
Провадження № 2/161/855/25
У Х В А Л А

20 лютого 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Івасюти Л.В.

з участю помічника судді Євчук Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комісії з реорганізації Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом.

Позов обгурунтовує тим, що з 17.12.2001 по 18.04.2023 вона працювала на різних посадах в органах соціального страхування, правонаступником яких є Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Волинській області, а з 01.04.2019 на посаді головного бухгалтера - начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності. Наказом № 116-к від 13.04.2023 її звільнено із займаної посади з роботи 18.04.2023 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників.

З 01.01.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 21.09.2022 № 2620, яким викладено в новій редакції Закон «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», де у п. 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» вказано «Припинити Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 01.01.2023. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень.»

18.04.2023 у зв`язку зі скороченням чисельності і штату працівників на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України її звільнено з роботи з порушенням, зокрема приписів статті 49-2 КЗпП України, оскільки їй не було запропоновано можливості переведення (зайняття) на відповідну вакантну посаду в Пенсійному фонді України.

Вважає, що відсутність у Законі України «Про державну службу» норм, які б давали право на переведення працівника, який не був державним службовцем, на посаду державної служби у випадку реорганізації юридичної особи не вказує на відсутність такого права працівника.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд поновити їй строк для звернення до суду з позовом, визнати протиправним та скасувати наказ комісії з реорганізації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області № 116-к від 13.04.2023 №Про звільнення ОСОБА_1 » 18.04.2023 з посади головного бухгалтера - начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. Зобов`язати комісію з реорганізації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області поновити ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера - начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області у строк з 18.04.2023. Стягнути з комісії з реорганізації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області та/або його правонаступника Головне управління Пенсійного Фонду України у Волинській області, середній заробіток за час вимушеного прогулу, у межах стягнення за один місяць допустити рішення до негайного виконання.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.03.2024 провадження у справі було зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку цивільної справи № 712/4776/23 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на постанову Черкаського апеляційного суду від 31.08.2023.

20.01.2025 ухвалою судді поновлено провадження у справі.

До початку розгляду справи від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «суд, встановлений законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 4 КАС України публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні керуватися сутністю права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 520/13190/17 (провадження № 11 1066апп18), від 27.11.2018 у справі № 820/3534/17 (провадження № 11-870апп18).

Будь-які трудові правовідносини мають приватноправову природу, оскільки виникають на добровільній основі між двома рівноправними суб`єктами на підставі трудового договору. Підпорядкування працівника роботодавцеві в межах цих відносин має договірний, а не адміністративний характер.

Єдиний виняток це правовідносини щодо проходження публічної служби, зокрема державної служби. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2019 у справі № 623/1656/16-ц (провадження № 14-405цс19) зазначила: «публічна служба є різновидом трудової діяльності, відносини публічної служби як окремий різновид трудових відносин існують на стику двох галузей права трудового та адміністративного, тому правовідносини, пов`язані з прийняттям на публічну службу, її проходженням та припиненням, регламентуються нормами як трудового, так і адміністративного законодавства, а спори, які виникають з таких правовідносин, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства».

Вирішення питання про те, чи є правовідносини, пов`язані із визнанням незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у зв`язку із набранням чинності Законом № 2620-ІХ, яким вирішено припинити ФСС України та Управління, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, приватноправовими чи публічно-правовими, залежить, зокрема, від змісту та характеру правовідносин, суб`єктного складу, наявності підстав для виникнення зобов`язань та умов їх виконання щодо працевлаштування вивільненого працівника на публічну службу, а також мети, якої хоче досягти звільнений працівник, звернувшись до суду.

У постанові від 09.12.2024 у справі № 712/4776/23 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, що: «внаслідок реорганізації Фонду та Управління шляхом приєднання до Пенсійного фонду України відбулося специфічне правонаступництво, за якого згідно з ухваленим Верховною Радою України Законом № 2620-ІХ Фонд як юридична особа приватного права припинилася, однак його повноваження, що стосувалися чутливої для держави сфери загальнообов`язкового державного соціального страхування, набув Пенсійний фонд України як юридична особа публічного права та центральний орган виконавчої влади, що також був наділений функціями у сфері загальнообов`язкового державного страхування (пенсійне страхування);

спори, які пов`язані із поновленням працівників, звільнених внаслідок реорганізації Фонду та його виконавчої дирекції шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, на посадах, вакантний перелік яких віднесено до посад державної служби в органах Пенсійного фонду України, стосуються прийняття на публічну службу та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18.12.2023 у справі № 442/3240 (провадження № 61-15536св23) керувався тим, що з 01.01.2023 відбувся перехід прав та обов`язків від Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Львівській області до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області. Оскільки між сторонами у спорі про поновлення на роботі існує спір з публічно-правових відносин, який з урахуванням суб`єктного складу його учасників та правовідносин, що виникли у справі, має розглядатися за правилами адміністративної юрисдикції, Верховний Суд погодився із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

З огляду на вказане немає підстав для відступу від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.12.2023 у справі № 442/3240 (провадження № 61-15536св23)».

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом, просить суд, визнати протиправним та скасувати наказ комісії з реорганізації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області № 116-к від 13.04.2023 №Про звільнення ОСОБА_1 » 18.04.2023 з посади головного бухгалтера - начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. Зобов`язати комісію з реорганізації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області поновити ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера - начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області у строк з 18.04.2023. Стягнути з комісії з реорганізації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області та/або його правонаступника Головне управління Пенсійного Фонду України у Волинській області, середній заробіток за час вимушеного прогулу, у межах стягнення за один місяць допустити рішення до негайного виконання.

Таким чином, спори, які пов`язані із поновленням працівників, звільнених внаслідок реорганізації Фонду та його виконавчої дирекції шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, на посадах, вакантний перелік яких віднесено до посад державної служби в органах Пенсійного фонду України, стосуються прийняття на публічну службу та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд закриває провадження у справі.

Враховуючи, що даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі.

Керуючись п.1 ч.1 ст.255, ст. 353 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комісії з реорганізації Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта