КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

18 лютого 2025 року місто Київ.

Справа № 369/1182/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/3219/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Судді-доповідача Желепи О.В.

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

за участю секретаря судового засідання Рябошапки М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 22 лютого 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 22 лютого 2024 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:5016 площею 0,0813 гектар, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, представник скаржника - ОСОБА_1 8 жовтня 2024 року подав засобами поштового зв`язку до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 січня 2025 року апеляційну скаргу задоволено.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 лютого 2024 року - скасовано та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

У судових дебатах представником ОСОБА_2 - адвокатом Тарасовим С.О. було заявлено клопотання стягнути витрати на правничу допомогу понесені ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду та повідомлено про надання суду доказів таких витрат у передбачений законодавством строк.

23 січня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання про долучення доказів на підтвердження судових витрат у розмірі 10 000 грн.

В судовому засіданні апеляційного суду учасники справи не з`явились, про дату час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи є їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16).

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених однією із сторін спору, здійснюється судом за результатами розгляду справи (вирішення спору по суті).

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 905/671/19, від 18 листопада 2021 року у справі № 910/4862/21 та від 09 лютого 2022 року у справі № 904/4380/21.

Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Київського апеляційного суду від 21 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 лютого 2024 року про забезпечення позову - скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

Тобто апеляційним судом спір по суті не розглядався та не вирішувалося питання щодо суті позовних вимог, оскільки наведена постанова була прийнята з процесуальних питань та не є остаточним рішенням суду, ухваленим після закінчення судового розгляду.

Оскільки, апеляційний суд розглядав скаргу на ухвалу суду з процесуального питання та не вирішував спір по суті заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає необхідним у задоволенні заяви відмовити, роз`яснивши заявнику, що питання відшкодування витрат на правничу допомогу має вирішуватись судом першої інстанції за результатами вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 134, 137, 141, 270 ЦПК України, -

УХВАЛИВ

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Суддя-доповідач О.В. Желепа

Судді Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна