Справа № 405/7582/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2025 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Волоткевича А.В.,

секретар судового засідання - Чала В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» про стягнення заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по середній заробітній платі за період з 01.08.2024 по 31.10.2024 в сумі 29 250,00 грн, та моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Позов обґрунтовано тим, що з 05.07.2013 по даний час вона перебуває у трудових відносинах з Відокремленим структурним підрозділом «Бахмутський індустріальний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», що підтверджується записом у трудовій книжці НОМЕР_1 , відомостями про трудову діяльність (витяг з електронної трудової книжки) з реєстру застрахованих осіб № 8737 1077 8179 2289 від 01.11.2024 даними про нараховану заробітну плату з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування № 5161 5711 9812 2749 від 02.11.2024 відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від Податкової служби України № 1419103 від 01.11.2024. Також зазначений факт доведено рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда у справі № 405/3901/22 від 08.02.2023 та ухвалою Кропивницького апеляційного суду у справі № 405/3901/22 провадження № 22-ц/4809/628/23 від 03.07.2023. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда у справі 405/5417/23 від 15.03.2024, Постановою Кропивницького апеляційного суду у справі 405/5417/23 провадження № 22-ц/4809/968/24 від 13.08.2024. Посада - старший диспетчер навчальної частини, адміністратор бази ЄДЕБО.

Починаючи з 01.06.2022 вона, як і всі співробітники ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ, не отримує заробітну плату, відпускні кошти або компенсацію за невикористану відпустку. 04.08.2022 вона звернулась до суду з метою стягнення з відповідача заборгованості з заробітної плати за червень та липень 2022. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда у справі № 405/3901/22 від 08.02.2023 було ухвалено стягнення з відповідача заробітної плати за червень і липень 2022 відповідно до вимог позовної заяви, а також компенсації за спричинену моральну шкоду. Постановою Кропивницького апеляційного суду рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.02.2023 залишено без змін.

У зв`язку з тим, що роботодавець - відповідач по справі, не вчинив жодних дій щодо врегулювання ситуації із заробітною платою співробітників та на підставі рекомендацій Управління державної служби України з питань праці, рекомендацій Міністерства економіки України та керуючись Листом Міністерства освіти і науки України «Про оплату праці працівників закладів освіти» № 1/4444-22 від 25.04.2022 вона вимушена звернутись до суду з метою захисту свого права на середню заробітну плату відповідно до частини першої статті 571 Закону України «Про освіту» (із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін де деяких законів України щодо державних гарантій в умовах воєнного стану, надзвичайної ситуації або надзвичайного стану» від 15.03.2022 № 2126-ІХ, що набув чинності 20.03.2022.

Зазначає, що відокремлений структурний підрозділ «Бахмутський індустріальний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», юридична адреса: вул. Чайковського, 63, м. Бахмут, Донецька обл., 84500 є структурним підрозділом Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет». Відповідно до Наказу Міністерства освіти і науки України № 420 від 09.05.2022 Коледж повинен був бути переміщений до АДРЕСА_1 . Забезпечення переміщення було покладено на ректора ДВНЗ Університету Ляшка Ярослава Олександровича згідно з п.3.1 вищевказаного Наказу.

Директора ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ ОСОБА_2 з наказом Міністерства освіти і науки України № 420 було ознайомлено 11.05.2022. ОСОБА_3 , наказом Університету від 10.05.2022 № 259/к, було відсторонено від виконання обов`язків директора Коледжу ОСОБА_2 та відкликано його довіреність № 06/07-13 від 04.01.2022. В п.1 довіреності № 06/07-13 зазначено, що ОСОБА_2 самостійно, у межах чинного законодавства та цих повноважень, може вирішувати питання діяльності ВСП БІФК ДВНЗ «ДонНТУ». Таким чином, позбавивши його довіреності до ознайомлення з наказом пре переміщення, ректор ДВНЗ «ДонНТУ ОСОБА_3 унеможливив втручання ОСОБА_2 у процес переміщення матеріальних цінностей та документальної бази в іншу місцевість.

Звертає увагу, що наказом ректора ДВНЗ «ДонНТУ» від 12.05.2022 № 262к виконуючим обов`язки директора ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ було призначено ОСОБА_4 , яка на той час перебувала в місті Луцьк. Тобто керівництво коледжу було змінено наступного дня після оприлюднення наказу Міністерства освіти і науки України «Про тимчасове переміщення» № 420.

Наказом ДВНЗ «ДонНТУ» від 13.05.2022 № 263/к право першого підпису надано проректору з науково-педагогічної роботи ДВНЗ «ДонНТУ» ОСОБА_5 (у т.ч. право підпису фінансових, казначейський документів). Таким чином, право доступу до казначейських та інших рахунків ВСТ БІФК ДВНЗ ДонНТУ мала виключно адміністрація ДВНЗ «ДонНТУ». Крім того накази № 259/к від 10.05.2022 та № 263/к від 13.05.2022 спираються на мету оперативного управління коледжем з боку юридичної особи - ДВНЗ «ДонНТУ»; таким чином, з моменту видання першого наказу - повна відповідальність за збереження майна, архівних, бухгалтерських та кадрово-облікових документів повністю лягає на ДВНЗ «ДонНТУ», як юридичну особу. Право першого підпису узурпує можливість подання звітної документації до Податкової служби та Пенсійного фонду України.

Як вбачається з банківської виписки руху коштів зарплатного рахунку та при порівнянні даних відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від Податкової служби України № Б1401804 від 16.07.2023 надходження коштів за квітень та травень 2022 - у витягу з реєстру не відображаються, при цьому джерелом надходження коштів є бюджетна державна установа. Таким чином, звітність ДВНЗ «ДонНТУ» щодо співробітників ВСП БІФК ДВНЗ «ДонНТУ» до зазначених органів (Податкова служба та Пенсійний фонд) не подається навмисно. В якості доказу навмисного блокування виплати заробітних плат співробітникам коледжу з боку ДВНЗ ДонНТУ наводить Лист Міністерства освіти і науки України № 1/9898-22 від 30.08.2022 де зазначається, що інформація, яка необхідна для виплати заробітних плат співробітникам ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ від відповідача жодного разу не надходила Крім того, наголошується на численних зверненнях до Міністерства освіти і науки щодо невиплати заробітних плат, стипендій та ін. в ВСП БФІК ДВНЗ ДонНТУ.

15.06.2022 виконуючою обов`язки директора Коледжу призначено ОСОБА_6 . Комунікація з колективом з боку в.о. директора та адміністрації Університету відсутня, інформація щодо призначення взята з сайту Університету.

В період з 10.05.2022 на виконання Наказу Міністерства освіти і науки України № 420 від 09.05.2022 по день звернення в суд жодних дій щодо переміщення з м. Бахмут матеріально-технічної та документальної бази з боку в.о. директора Коледжу та ректором Університету не виконано, бездіяльність призвела до втрати особових справ співробітників. Посилаючись на зазначену втрату (Інформаційне повідомлення щодо поточного стану діяльності «Бахмутського індустріального фахового коледжу» ДВНЗ ДонНТУ), адміністрація Університету не виплачує заробітні плати співробітникам Коледжу та не надає чергові щорічні відпустки.

У відповідь на звернення від 20.07.2022 № 01-13/419 щодо заборгованості по заробітній платі і поточній ситуації з трудовим колективом коледжу, адміністрація університету повідомила, що через втрату документів кадрового обліку виплата заробітної плати не можлива, а за наявним кадровим обліком в коледжі числиться лише 1 людина.

Відповідно до інформації, отриманої з сайту університету на підставі клопотання вченої ради ДВНЗ «ДонНТУ» ВСП БІФК ДВНЗ ДоНТУ було приєднано де ВСП «Костянтинівський індустріальний фаховий коледж» ДВНЗ ДонНТУ, відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України № 676 від 29.07.2022. При цьому, питання заробітних плат колективу ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ не вирішене і по сьогодні, починаючи з 12.05.2022 керівництво університету спрямувало зусилля не на виплату заробітної плати співробітникам, а на ліквідацію коледжу. При цьому, жоден з інших закладів освіти м. Бахмут не було ані ліквідовано, ані реорганізовано, включаючи навчальні заклади де за адресою переміщення знаходиться лише одна особа.

Зазначена вище інформація, наведені факти та документи доводять, що бездіяльність з боку керівництва ДВНЗ «ДонНТУ» призвела до втрати матеріально-технічної бази ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ, документів кадрового та бухгалтерського обліку, на відсутність яких зазначене керівництво посилається не виплачуючи заробітні плати співробітникам

Останні суттєві зміні в умовах праці, що були доведені до неї, як співробітника - описані в Наказі ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ № 34 в/к від 30.04.2022 де по відношенню до неї і відповідно до ст.60 КЗпП України запроваджене дистанційну роботу, жодних інших наказів, письмових чи усних розпоряджень щодо істотних змін умов праці до неї доведено не було і не видавалось. Факт запровадження дистанційної роботи доводиться листом Бахмутському міському голові від директора коледжу № 141 від 14.03.2022 доступ до якого позивач отримала через електронну поштову скриньку коледжу, оскільки, відповідно до своїх посадових обов`язків вела кореспонденцію з ДП «Інфоресурс» через офіційну пошту коледжу. В зазначеному листі вказано, що дистанційна робота в коледжі здійснюється до кінця воєнного стану.

Вказівки щодо її роботи та обов`язків останній раз були виказані в.о. директора ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ ОСОБА_4 , яка діяла на підставі наказу ДВНЗ «ДонНТУ» № 262к від 12.05.2022. В наказі № 1 від 17.05.2022 їй було регламентовано до 23.05.2022 вжити заходи щодо продовження повноцінного функціонування ЄДЕБО та внести зміни до правил прийому. На виконання даного наказу нею (позивачем) спрямоване звернення до ДП «Інфоресурс», де зазначено, що вона буде здійснювати доступ виключно з тих адміністративно-територіальних одиниць, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Вказівки наказу № 1 були реалізовані нею в повній мірі, оскільки база ЄДЕБО продовжила повноцінно функціонувати до моменту її безпідставного та неправомірного блокування як користувача - з боку відповідача. Про цей факт свідчить відповідь на її звернення від ДП «Інфоресурс» 01-13/394 від 14.02.2023 де зазначено, що остання активність в базі спостерігалась 27.06.2022. Зазначає, що жодних зауважень, доган або інших санкцій, що могли бути викликані не належними виконання посадових обов`язків до неї не застосовувалось. Таким чином можна зробити висновок, що всі правомірні письмові вказівки керівництва нею виконувались в повній мірі і об`єктивних підстав для блокування її як користувача бази ЄДЕБО не було.

Посилаючись на вже встановлені рішенням суду факти, викладені обставини та норми чинного законодавства, просить задовольнити позов.

Також зазначає, що позбавивши її заробітної плати під час воєнного стану, керівництво Університету причинило їй моральну шкоду - погіршило побутові умови; вона, як особа з інвалідністю ІІ групи, була позбавлена можливості купувати ліки та забезпечити потрібне харчування, що принесло значну шкоду фізичному та психологічному здоров`ю. Крім того, вона є матір`ю неповнолітньої дитини та виховує її сама. Відповідач умисно перешкоджає її діяльності, залишає без джерела доходів, не донараховані кошти не були враховані під час перерахунку пенсії їй, як особі з інвалідністю, оцінює моральну шкоду в 10 000 грн, яку просить стягнути з відповідача.

Ухвалою судді від 11.11.2024 позовну заяву залишено без руху (т. 1 а.с. 171).

12.11.2024 до суду подано докази усунення недоліків позову.

Ухвалою судді від 18.11.2024 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

05.12.2024 відповідачем подано відзив на позов, в якому він просить відмовити в задоволенні вимог позивача, так як позивач фактично не працює, а тому заробітна плата їй фактично не нараховується, що підтверджується табелями обліку робочого часу, а моральна шкода не доведена та не обґрунтована.

Крім того, відповідач зазначає, що позивачу було надіслано відповідне повідомлення за № 296 від 21.11.2024 про зміну істотних умов праці. Зазначено про реорганізацію БІФК ДонНТУ, повідомлення про продовження трудових відносин позивача в КІФК ДонНТУ. Також позивачу повідомлено, що відповідно до наказу № 192 від 30.08.2024 «Про організацію роботи працівників в умовах воєнного стану на 2024-2025 н.р.» робоче місце працівника за посадою диспетчера (яку обіймає позивач), визначено за місцем знаходження КІФК ДонНТУ за адресою м. Луцьк, вул. Волі, 13, а також зазначено, що дистанційна форма роботи за цією посадою не встановлена. Запропоновано позивачу надати згоду на продовження роботи з урахуванням змінених умов праці, а також запитано документи для формування особової справи на новим місцем роботи. Позивач надіслала відповідь від 23.11.2024, в якому йдеться мова про виявлення нею порушень зі сторони відповідача порядку повідомлення про зміну істотних умов праці і про відсутність підстав для надання нею документів для формування особової справи, але по суті відповіді свою згоду на продовження роботи в змінених умовах праці позивач не надала, ніяких фактичних дій, направлених нею на продовження роботи в змінених умовах праці не вчинила. Позивач не надає будь-яких доказів для підтвердження заподіяної моральної шкоди, не наводить ніяких доказів в залежності від чого розрахована саме така сума моральної шкоди тощо, тому така вимога не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні в режимі ВКЗ 11.02.2025 представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Також зазначив, що викладені у відзиві на позов твердження про правовідносини між сторонами в листопаді 2024 року не стосуються предмета спору, оскільки позивач просить стягнути заборгованість по заробітній платі у період серпня-жовтня 2024 року.

Представник відповідача в судовому засіданні в режимі ВКЗ 11.02.2025 позов не визнала, посилаючись на обставини. викладені у відзиві на позов, просила відмовити в задоволенні вимог позивача.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Факт перебування позивача у трудових відносинах з 05.07.2013 по даний час з Відокремленим структурним підрозділом «Бахмутський індустріальний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» підтверджується записом у трудовій книжці НОМЕР_1 , основна посада - старший диспетчер навчальної частини. Також цей факт підтверджується даними з Відомостей про трудову діяльність (Витяг з електронної трудової книжки) з реєстру застрахованих осіб № 8737 1077 8179 2289 від 01.11.2024 відомостями з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від Податкової служби України № № 1419103 від 01.11.2024. Додаткова посада за сумісництвом - адміністратор бази ЄДЕБО. Цей факт доводиться описом кваліфікованого електронного підпису № 35БС7В0001, наказом ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ від 28.09.2022 про прийняття на посаду адміністратора ЄДЕБО за сумісництвом № 53к, наказом ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ від 30.09.2022 про право застосування ЕЦП № 98 в/к; наказом ВСП БІФК ДВНЗ «ДонНТУ» № 21 в/к від 22.03.2022 «Про надання права уповноваженій особі», згідно з яким позивачу надається право укладання та підписання договорів на користування ЄДЕБО та договором про надання технічних послуг М 377, засвідченим мокрою гербовою печаткою ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ. Перелічені накази завантажені до Єдиної електронної бази освіти відповідно до дати їх видання; доступ до вказаної бази адміністрація ДВНЗ ДонНТУ має в повній мірі.

Факт перебування позивача у трудових відносинах із зазначеним закладом освіти на вказаних посадах встановлено рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.02.2023, постановою Кропивницького апеляційного суду від 03.07.2023 у справі № 405/3901/22 Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда у справі 405/5417/23 від 15.03.2024 та Постановою Кропивницького апеляційного суду у справі 405/5417/23 провадження № 22-ц/4809/968/24 від 13.08.2024.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 22.04.2022 № 3504-.

Вказані факти не спростовуються і представником відповідача.

Також суд вважає встановленим факт переміщення Відокремленого структурного підрозділу «Бахмутський індустріальний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» з м. Бахмут до м. Луцьк.

Основні правові засади, що стосуються виплати заробітної плати і трудових відносин з працівниками освіти під час воєнного стану, викладені в листі Міністерства освіти науки України 1/4444-22 від 25.04.2022. Наведений лист повідомляє, що відповідно до частини першої статті 57 Закону України «Про освіту» (із змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо державних гарантій в умовах воєнного стану, надзвичайної ситуації або надзвичайного стану» від 15.03.2022 № 2126-ІХ, що набув чинності 20.03.2022 працівникам закладів освіти, установ освіти, наукових установ, у тому числі тим, які в умовах воєнного стану, надзвичайної ситуації або надзвичайного стану в Україні чи окремих її місцевостях, оголошених у встановленому порядку (особливий період) були вимушені змінити місце проживання (перебування), залишити робоче місце, місце навчання, незалежно від місця їх проживання (перебування) на час особливого періоду гарантується, зокрема, організація освітнього процесу в дистанційній формі або в будь-якій іншій формі, що є найбільш безпечною для його учасників збереження місця роботи, середнього заробітку та інших виплат, передбачених законом.

Відповідно до пункту 8.3.3 Галузевої Угоди між Міністерством освіти і науки Україні па ЦК Профспілки працівників освіти і науки України на 2021 - 2025 роки, зареєстрованої Мінекономіки 18.06.2021 № 12, керівник установи повинен забезпечити збереження заробітної плати в умовах дистанційно роботи.

Держава гарантує працівникам закладів і установ освіти забезпечення виплати заробітної плати або збереження середнього заробітку незалежно від їх поточного місця проживання (перебування) в Україні чи за ї межами, у тому числі шляхом прийняття рішення про оголошення простою у закладах освіти, що не можуть здійснювати освітню діяльність внаслідок збройної агресії російської федерації.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 № 2136-ІХ заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати.

Під час воєнного стану працівники можуть виконувати завдання у штатному режимі або за межами робочого приміщення, адміністративної будівлі (дистанційно).

Стаття 3 п.1 Закону України «Пре організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 забороняє роботодавцю переводити працівника на роботу в іншу місцевість. Відповідно до наказу ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ № 34 в/к від 30.04.2022 щодо позивача було запроваджено дистанційну роботу. Інших наказів щодо її режиму роботи у спірний період, а саме: серпень-жовтень 2024 року від керівництва коледжу або університету не видавалося.

Вищезазначене спростовує доводи відповідача про наявність підстав для врахування при розгляді даної справи повідомлення за № 296 від 21.11.2024 про зміну істотних умов праці та відповідь позивача на вказане повідомлення, оскільки заборгованість по заробітній платі заявлена до стягнення в період до створення та надсилання вказаного повідомлення позивачу, а саме: серпень-жовтень 2024 року.

Наказ № 1 від 17.05.2022 ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ також не заперечує дистанційну роботу.

Відповідно до статті 60 КЗпП України за дистанційною формою організації праці робота виконується працівником поза робочими приміщеннями чи територією власника або уповноваженого ним органу, в будь-якому місці за вибором працівника та з використанням інформаційно-комунікаційних технологій. У згаданих випадках оплата праці здійснюється в повному обсязі відповідно до законодавства.

У разі відсутності організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, оголошується простій щодо окремих працівників або структурних підрозділів відповідно до статті 34 КЗпП.

Оскільки, простій щодо позивача не було оголошено, тому суд вважає її вимоги щодо середнього заробітку відповідно до ст. 57 Закону України Про освіти» обґрунтованими і правомірними.

Частиною першою статті 21 Закону України «Про оплату праці» передбачено, ще працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно зі статтею 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про оплату праці» при укладанні працівником трудового договору (контракту) роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави згідно з якими можуть провадитися відрахування у випадках, передбачених законодавством. Про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Згідно ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється за погодинною відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ст.115 КЗпП України).

Статтею 141 КЗпП України встановлено, що обов`язок неухильного додержання законодавства про працю покладено на власника або уповноваженому ним органу.

Як вбачається з відповіді № 4711-06/61389-07 від 24.08.2022 на звернення до Міністерства економіки України, відповіді на звернення до Східного міжрегіонального управління Держпраці № CX/3/319-3B-22 від 18.07.2022 відповіді служби освітнього омбудсмена № 22/2394-03 від 06.09.202 та статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати.

Як зазначає позивач, керівництво ДВНЗ «ДонНТУ» через свою бездіяльність (невиконання наказу Міністерства освіти щодо забезпечення переміщення) знищило кадрово-облікові документи ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ, вжило заходів щодо блокування роботи коледжу, штучно створило умови для невиплати заробітних плат колективу навмисно ігнорувало цифрові можливості поновлення документальної та бухгалтерської бази і продовжує заперечувати трудові відносини з працівниками коледжу у всіх судових справах за всіма позовами з боку співробітників та викладачів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача на її користь середньої заробітної плати за період з 01.08.2024 по 31.10.2024.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода не може бути виміряна квитанціями чи матеріальними витратами на її послаблення.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Як встановлено в судовому засіданні позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, є матір`ю, що самостійно виховує неповнолітню дитину, мешканка міста, де проходять активні бойові дії, в період воєнного стану позбавлена основного джерела доходів, не отримані кошти вплинули на перерахунок її пенсії для працюючих пенсіонерів, а тому відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи заявлені позивачем вимоги, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі за період з 01.08.2024 по 31.10.2024 в сумі 29 250,00 грн та моральної шкоди в сумі 10 000 грн.

Відповідно до пункту 2, ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати в розмірі 2 422,40 грн судового збору щодо двох вимог майнового характеру.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» про стягнення заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 01.08.2024 по 31.10.2024 в сумі 29 250,00 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині присудження виплати заробітної плати за один місяць в сумі 9 750,00 грн.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» на користь держави судові витрати по справі в сумі 2 422, 40 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_2 .

Відповідач: Державний вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет», місцезнаходження: площа Шибанкова, б. 2, м. Покровськ, Донецька область, 85300, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 02070826.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда А. В. Волоткевич