УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025

м.Харків

Справа № 639/8619/24

провадження 2/639/73/25

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Семенюк А.Є.

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Авантаж капітал менеджмент», третя особа- Товариство з обмеженою відповідальністю «Підприємство АРЄС» про розірвання попереднього договору та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Авантаж капітал менеджмент», третя особа- Товариство з обмеженою відповідальністю «Підприємство АРЄС» про розірвання попереднього договору № 19/Б/К від 13.12.2019 між ТОВ «Авантаж Капітал Менеджмент» і позивачем про укладання у майбутньому договору купівлі-продажу квартири у багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_1 , замовником будівництва якого є ТОВ «Підприємство АРЄС», стягнення суми гарантійного платежу в сумі еквівалентній 53462 долари США, штрафу у розмірі еквівалентному 2673,10 долари США.

У підготовчому засіданні представник відповідача ТОВ «Компанія з управління активами «Авантаж Капітал Менеджмент» заявив клопотання про передачу справи за підсудністю до Московського районного суду м.Харкова, посилаючись на те, що до спору застосовуються правила виключної підсудності, передбачені ст. 30 ЦПК України, оскільки предмет спору стосується нерухомого майна, яке не завершене будівництвом, і розташовано на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , тобто територіально у Салтівському районі м.Харкова.

Суд, вислухавши доводи представника відповідача щодо заявленого клопотання, представника позивача, який при вирішенні клопотання покладається на думку суду, приходить до наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Положеннями статті 181 ЦК України визначено, що до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Позови, що виникають з приводу нерухомого майна - це позови, пов`язані з нерухомим майном, нерухомою річчю, а тому усі позови у спорах, які є наслідком правовідносин, пов`язаних з обігом нерухомого майна, повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 зазначила, що виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду , словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України (положення вказаної частини статті тотожні положенням частини 1 статті 30 ЦПК України) необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Аналогічні висновки щодо застосування правил виключної підсудності спорів щодо нерухомого майна викладені у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18, від 19.01.2022 року у справі №404/3167/18.

Правила виключної підсудності, що застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору,об`єктом якого є нерухоме майно, тощо.

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі № 2/1519/8500/11.

У справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Авантаж капітал менеджмент»,предметом спору є розірвання попереднього договору про укладення договору купівлі-продажу квартири та стягнення з відповідача на користь позивачки сплачених за попереднім договором грошових коштів.

Предметом спірного договору є квартира АДРЕСА_2 ( секція Б) замовником будівництва якого є ТОВ «Підприємство АРЄС».

Приймаючи до уваги, що спірні правовідносини випливають із договору, який стосується нерухомого майна, то підсудність цього спору повинна визначатися за правилами, встановленими статтею 30 ЦПК України, якою регулюються правила виключної підсудності.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду.

Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним незалежним і неупередженим.

Згідно з до ч.9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Судом встановлено, що квартира у житловому будинку, щодо якої виник спір, розташована у Салтівському районі м.Харкова і знаходиться в межах територіальної юрисдикції Московського районного суду м.Харкова , тому справа згідно частини першої статті 30 ЦПК України підлягає направленню за підсудністю, за місцем знаходження нерухомого майна.

Тобто, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є безумовною підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Враховуючи, що провадження в справі було відкрито з порушенням правил підсудності, і судовий розгляд по ній не розпочато, вважаю за необхідне направити її на розгляд за територіальною підсудністю до Московського районного суду м.Харкова.

За нормами до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31 ,32, 258, 260,268 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представник відповідача ТОВ «Компанія з управління активами «Авантаж Капітал Менеджмент» - адвоката Дзюба Інни Михайлівни задовольнити.

Цивільну справу № 639/8619/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Авантаж капітал менеджмент», третя особа- Товариство з обмеженою відповідальністю «Підприємство АРЄС» про розірвання попереднього договору та стягнення коштів , направити за підсудністю до Московського районного суду м.Харкова.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ-