Провадження № 6/761/309/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Харечко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) її правонаступником; видачу дублікатів виконавчих листів; поновлення процесуального строку для пред`явлення виконавчих документів по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (далі - заявник/ТОВ «Брайт Інвестмент») звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) її правонаступником, з примусового виконання виконавчих листів відносно боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; видачу дублікатів вказаних виконавчих листів; поновлення процесуального строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання по цивільній справі №2-5462/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2010р. по справі №2-5462/10, яке набрало законної сили, позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі по тексту - ПАТ КБ «Надра») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було задоволено, а саме: стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №ZZZ701058 від 09 листопада 2007р. (далі по тексту - кредитний договір) в розмірі 86068,15 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 860,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,0 0грн, а всього підлягає стягненню - 87048,83 грн.

Заяву мотивовано тим, що 05 серпня 2020р. між ПАТ КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») укладено договір №GL48N718070_blank про відступлення прави вимоги, відповідно до якого ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги за кредитним договором.

В подальшому, 30 вересня 2020р. між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір №GL48N718070_blank_01 про відступлення прави вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступило ТОВ «Брайт Інвестмент», а ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право вимоги за кредитним договором.

Заявник у своїй заяві зазначив, що останнім було направлено звернення до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі по тексту - Управління) з проханням повідомити щодо наявності виконавчих проваджень по стягненню боргу з боржників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» з примусового виконання виконавчих листів по справі №2-5462/10.

Згідно листа Управління від 19 липня 2024р. вбачається, що за даними автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що станом на дату надання відповіді виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-5462/10, виданого відносно боржника ОСОБА_2 у відділах ДВС не перебуває.

Водночас Управлінням повідомлено, що на виконанні у Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області перебувало виконавче провадження НОМЕР_3, з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-5462/10, виданого відносно боржника ОСОБА_1 .

В подальшому, 28 квітня 2017р. постановою державного виконавця виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі до п. 2) ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на дату прийняття процесуального рішення; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

Окрім того, як зазначено у вказаному листі, надати копії матеріалів виконавчого провадження та докази направлення зазначеної постанови разом із виконавчим документом на адресу стягувача не вбачається за можливе оскільки виконавче провадження знищене, у зв`язку із закінченням строку зберігання.

Крім того, заявником надсилались відповідні запити до попереднього стягувача ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», яке в свою чергу звернулось до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - Фонд), яким здійснюється ліквідація первісного стягувача ПАТ КБ «Надра» з метою з`ясування наявності виконавчих листів по справі №2-5462/10.

У відповідь на вказане звернення, Фондом було повідомлено, що за результатами перевірки було встановлено, що запитувані виконавчі листи відсутні, оскільки до Фонду вони не надходили та від органів ДВС відповідно також не надходили.

Вказане, на переконання ТОВ «Брайт Інвестмент», свідчить про втрату зазначених виконавчих листів.

З огляду на викладене, враховуючи, що стягувач дізнався про наявність постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 28 квітня 2017р. відносно боржника ОСОБА_1 лише у липні 2024р., а відомості щодо пред`явлення виконавчого листа відносно іншого боржника ОСОБА_2 відсутні, з огляду на те, що відповідний виконавчий лист було втрачено, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, на думку заявника, пропущений стягувачем з причин, які не залежали від його волі, а тому наявні правові підстави для його поновлення, відтак, заявник, керуючись ст.ст. 433, 442 ЦПК України, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, просив суд видати дублікати зазначених виконавчих листів; поновити процесуальний строк для їх пред`явлення; замінити сторону виконавчого провадження (стягувача), з примусового виконання вказаних виконавчих листів.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2024р. заяву призначено до судового розгляду.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, в прохальній частині заяви заявник просив проводити розгляд без його участі. Решта учасників поважності причини неявки суду не повідомили.

Оскільки, неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню питання про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши заяву ТОВ «Брайт Інвестмент», повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2010р. по справі №2-5462/10, яке набрало законної сили, позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було задоволено, а саме: стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 86068,15 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 860,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн, а всього підлягає стягненню - 87048,83 грн.

Щодо вимоги про заміну сторони виконавчого провадження (стягуюча)суд зазначає наступне.

У відповідності з ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Судом встановлено, що 04 серпня 2020р. між ПАТ КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») укладено договір № GL48N718070_A_3 про відступлення прави вимоги, відповідно до якого ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги за кредитним договором.

На виконання вказаного рішення, 21 березня 2013р. представником первісного стягувача (ПАТ КБ «Надра») отримано виконавчі листи (а.с. 41).

05 серпня 2020р. між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір №GL48N718070_blank про відступлення прави вимоги, відповідно до якого ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги за кредитним договором.

В подальшому, 30 вересня 2020р. між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір №GL48N718070_blank_01 про відступлення прави вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступило ТОВ «Брайт Інвестмент», а ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право вимоги за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та другастатті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022р. у справі № 2-7763/10 дійшла до висновку, що процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене ст. 55 ЦПК України - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особиу зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справіне обхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи -правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до змісту ч. 5 ст. 442 ЦПК України, ч. 6 ст. 12, п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 26, ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Суд зауважує, що реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам ч. 1 ст. 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першоїстатті 2 ЦПК України

В свою чергу, Верховний Суд у постанові від 28 лютого 2024р. у справі №2-85/11 , враховуючи правову позицію, сформульовану Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022р. усправі №2-7763/10, дійшов висновку, що правонаступник стягувача може звернутися до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то подаючи заяву про заміну стягувача у виконавчому листі, такий правонаступник має одночасно подати заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, обґрунтовуючи поважність причин цього. У разі відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заява про заміну стягувача у виконавчому листі на правонаступника задоволенню не підлягає, оскільки в цьому випадку така заміна носить виключно формальний характер, не сприяє реалізації завдань цивільного судочинства та не відповідає принципу ефективності, оскільки не дає можливості виконати рішення суду без звернення до суду для вжиття додаткових заходів. Так, відповідно до пункту 2 частини четвертоїстатті 4 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Щодо заявленої вимоги про видачу дублікату виконавчого листа суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Заявник, у свою чергу, повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 25 вересня 2015р. за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувалась би втрата виконавчого листа.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 липня 2015р. «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023р. по справі № 196/673/14-ц (провадження № 61-21357св21) зроблено висновок, що: «аналіз пункту 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10».

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, на підтвердження факту втрати оригіналу виконавчих листів заявник посилається на лист Управління, в якому зазначено, що на виконанні органу державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1 та в подальшому 28 квітня 2017р. постановою державного виконавця виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі до п. 2) ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на дату прийняття процесуального рішення; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними), при цьому доказів направлення постанови разом із виконавчим документом стягувачу надати не вбачалось за можливе, оскільки виконавче провадження знищене у зв`язку із закінченням строку зберігання.

Суд зазначає, що належним доказом направлення постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018р. у справі № 2515/739/2012, від 24 жовтня 2018р. у справі № 201/15305/14-ц, від 22 січня 2020р. у справі № 2-1693/10, від 28 травня 2020р. у справі № 1003/6035/12, які є обов`язковими для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України.

Разом з тим, на підтвердження факту втрати оригіналу виконавчих листів заявник посилається і на те, що вказані виконавчі листи відсутні у попереднього стягувача ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та первісного стягувача ПАТ КБ «Надра» та відповідно від органів ДВС останнім не передавались.

Суд вважає докази, які надані заявником, а також його доводи про втрату оригіналів виконавчих документів є обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу, а отже є доведеним втрата оригіналів виконавчих документів №2-5462/10, виданих Шевченківським районним судом м. Києва щодо боржників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Щодо заявленої вимоги про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання суд зазначає наступне.

Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. В разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Приймаючи до уваги вищезазначене, у суду наявні правові підстави для поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, оскільки такий строк стягувачем було пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10 березня 1997р. (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і також зазначено, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013р. по справі №1-7/2013.

З огляду на вищезазначене, з метою захисту законних прав стягувача та виконання судового рішення, яке набрало законної сили, та з урахування того, що оригінали виконавчих листів, виданих Шевченківським районним судом м. Києва по цивільній справі №2-14307/09 відносно боржників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було втрачено, а причини пропуску строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання судом визнано поважними, при цьому у матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договорів відступлення права недійсними, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цих договорів, а отже доведеним є факт відступлення первісним кредитором новому кредитору права вимоги за правочином, суд приходить до переконливого висновку, про наявність правових підстав для задоволення поданої до суду заяви у повному обсязі.

Керуючись ст. 512 ЦК України, ст.ст. 18, 258-261, 268, 353-355, 433, 442 ЦПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 12, 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) її правонаступником; видачу дублікатів виконавчих листів; поновлення процесуального строку для пред`явлення виконавчих документів по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження (стягувача) з примусового виконання виконавчих листів (2 шт.), виданих Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) по цивільній справі №2-5462/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» () на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» ().

Видати дублікати виконавчогих листів (2 шт.) у справі №2-5462/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стосовно боржників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №2-5462/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стосовно боржників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: