Справа № 553/4654/24
Провадження № 2-ві/553/1/2025
У Х В А Л А

Іменем України

25.02.2025м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Грошова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді,

в с т а н о в и в :

В провадження Ленінського районного суду міста Полтава перебуває цивільна справа № 553/4654/24 за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги постачання теплової енергії.

Відповідно до ухвали судді Ленінського районного суду міста Полтави Крючко Н.І. від 18.02.2025 заяву ОСОБА_1 визнано необґрунтованою, ухвалено заяву передати на вирішення іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 21.02.2025 заява розподілена в провадження судді Грошової Н.М.

В обґрунтування відводу заявник вказує, що 21.10.2024 суддею Тимчуком Р.І. в справі № 553/3478/24, провадження № 2/553/1539/2024 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про захист прав споживача. Предметом даного позову є захист від шахрайських приписок ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», які останнє називає заборгованість та намагається отримати через судовий наказ, який було скасовано. 16.12.2024 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» подано позовну заяву, приховуючи, що у провадженні цього ж суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих справ, приховуючи, що більше трьох років ним не використовуються антикварні енергозатратні послуги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», які є злочином проти державних інтересів енергозбереження, що ніяких договорів з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» ним не укладалося. Приховуючи, що значна кількість приписок оплата за опалення МЗК в яких не встановлено жодного радіатора опалення. Представниця ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» І.Л. Сотник вводить суддю в оману та намагається зробити співучасником цього злочину та порушником п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України. 29.12.2024 ним подавалася заява від 29.12.2024 із застереженням про можливість такого порушення. 24.01.2025 суддя Ленінського районного суду м. Полтави Крючко Н.І. в порушення п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України постановила ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження у цивільній справі за позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» справа № 553/4654/24, провадження № 2/553/429/2025. Різниця між двома справами не існує. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в обох справах свої шахрайські приписки називає заборгованістю. Обставини ті ж самі. Просив постановити ухвалу про відвід судді Ленінського районного суду м. Полтави Крючко Н.І. в справі № 553/4654/24, провадження № 2/553/429/2025.

Відповідно до норм статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Заява відповідача ОСОБА_1 від 28.01.2025 про відвід судді Крючко Наталії Іванівни у цивільній справі № 553/4654/24, відповідно до вимог ч. 3 ст.40 ЦПК України, в порядку ст. 33 ЦПК України передана на розгляд судді Грошової Н.М.

Частиною 8 ст. 40 ЦПК України визначено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

З урахуванням положень ч. 8 ст. 40 ЦПК України вирішення питання про відвід судді здійснюється без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа № 800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа № 9901/673/18).

Окрім того, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз змісту доводів, якими заявник обґрунтовує заявлений судді Крючко Н.І. відвід, дає підстави для висновку про те, що приводом для цього стала незгода заявника з процесуальними діями судді під час розгляду цивільної справи № 553/4654/24 та судовим рішенням (ухвалою від 24.01.2025) у вказаній справі. При цьому, заявником відводу не наведено фактів поведінки головуючого судді, які б свідчили про її упередженість та необ`єктивність під час розгляду справи.

Таким чином, відсутні підстави для відводу судді, передбачені ст. 36 ЦПК України, з яких суддя не може розглядати цивільну справу № 553/5654/24 за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги постачання теплової енергії.

Керуючись ст.ст. 36, 39-40 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді про відвід судді Ленінського районного суду міста Полтави Крючко Наталії Іванівни у цивільній справі № 553/4654/24 - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Грошова