Провадження № 2/641/174/2025 Справа № 641/2029/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Зелінської І.В.,

за участю секретаря Харченко Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Терещенко В.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Ворожбіян М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Височанської селищної ради про визначення місця проживання дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Терещенко В.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що з 14.08.2019 року сторони перебували у шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З грудня 2022 року відповідач стала вести аморальний спосіб життя, зловживати спиртними напоями, а з 06.02.2023 року пішла з дому. Спільна дитина залишилась проживати з позивачем, який повністю опікується її вихованням, утриманням, забезпеченням розвитку. Вказав, що фактично проживає в будинку АДРЕСА_1 разом з донькою, батьком та бабусею, який належить зокрема йому на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування від 23.05.2018 року. До лютого 2023 року в цьому ж будинку проживала і відповідач. Вказав, що звертався до Служби у справах дітей Височанської селищної ради, якою встановлено порядок участі батьків у вихованні дитини із затвердженим графіком 2/2. Сторони почергово проводили час з дитиною, що негативно відобразилось на психологічному та фізичному стані доньки. Зазначив, що дитина стала знервованішою, а відповідач повертала її зі слідами рукоприкладства, хворою або залишала дитину з подругами. Вказав, що відповідач не має власного житла, є внутрішньо переміщеною особою з Луганської області, мати останньої проживає у Російській Федерації, у зв`язку з чим відповідач погрожувала вивезти дитину до Росії. Позивач же має власне житло, працює, за місцем роботи та місцем проживання характеризується позитивно, має достатній рівень заробітку, графік роботи дозволяє йому приділяти увагу доньці, проводити з нею час. Окрім того, разом з позивачем проживають дід та прабаба дитини, які є особами пенсійного віку та мають час і змогу піклуватись про дитину, коли позивач на роботі. Зазначив, що донька з народження проживає у вказаному вище будинку, де має власну кімнату з усім необхідним для розвитку.

Увказаній справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

Відповідачем подано зустрічну позовну заяву, яку прийнято судом до розгляду. Відповідач просила визначити місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю. В обґрунтування зазначила, що з 14.08.2019 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_1 , від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04.05.2023 року шлюб між сторонами розірвано. Вказала, що шлюб між сторонами почав руйнуватись після того як вона вийшла з декретної відпустки та влаштувалась на роботу, а також почала навчання в Національному фармацевтичному університеті м. Харкова, що не сподобалось чоловіку. 06.02.2023 року ОСОБА_1 вигнав її з дому, замінив замки у вхідних дверях та не дозволив їй забрати дитину, з приводу чого вона звернулась до поліції. Вказала, що наразі орендує квартиру, має статус ВПО. Зазначила, що позивач за первісним позовом має позмінний графік роботи доба на роботі та три доби вдома, в цей час дитиною опікуються батько колишнього чоловіка та баба, яким 65 років та 94 роки відповідно. Зазначила, що доказів її аморального способу життя та зловживання нею алкогольними напоями позивачем за первісним позовом не надано, а твердження останнього щодо її наміру вивезти дитину до Росії не відповідають дійсності і не витримують жодної критики.

Представником позивача за первісним позовом подано відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого просила відмовити у задоволенні зустрічного позову. Вказала, що відповідач під час шлюбу зникала з дому та приходила додому в стані сп`яніння, а з дому пішла сама. Вказала, що відповідач не надала доказів того, що вона опікується дитиною, не зазначила з ким буде залишати дитину під час роботи та навчання, не надала доказів оренди житла.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник- адвокат Терещенко В.В. підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Ворожбіян М.М. підтримали зустрічний позов та просили його задовольнити, а в первісному позові просили відмовити.

Суд заслухавши думку учасників справи, свідків, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04.05.2023 року.

Сторони мають спільну дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 23.05.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом ХРНО Харківської області Коваль О.Є. р.№240, належить частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Суду надано акт обстеження матеріально-побутових умов вказаного вище домогосподарства від 07.04.2023 року.

ОСОБА_1 працює машиністом автомотриси Новобаварського району контактної мережі виробничого підрозділу «Харківська дистанція електропостачання» регіональної філії «Південна залізниця АТ «Укрзалізниця», за місцем роботи характеризується позитивно згідно характеристики з місця роботи від 15.02.2023 року.

Суду також надана характеристика на позивача за місцем проживання від 27.03.2023 року, видана ВК Височанської селищної ради.

Згідно інформації з КНП Південної міської ради «Центр первинної медичної допомоги №1 Харківського району» від 28.02.2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на обліку лікаря у вказаному медичному закладі, у лютому 2023 року батько дитини ОСОБА_1 звертався до лікаря з приводу стану здоров`я дитини та для отримання довідки, інформація про відвідування амбулаторії або лікаря батьками у закладі відсутня.

Згідно інформації з КНП ХОР «Обласний спеціалізований будинок дитини «Зелений гай» від 22.03.2023 року у групі медико-соціальної реабілітації з 26.12.2022 року знаходиться малолітня ОСОБА_3 згідно заяви батьків. З 13.03.2023 року не відвідує групу. Дитину приводив та забирав батько ОСОБА_1 , віддавати дитину матері забороняє. Мати дитини ОСОБА_2 доньку відвідувала, проводила з нею час, гралась, малювала.

Відповідно довідки КЗ «Височанський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 20.02.2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахована до вказаного закладу з 01.09.2022 року.

Крім того, матеріали справи містять висновок за даними експериментально-психологічного дослідження особистістих особливостей дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 12.02.2024 року, яке проводилось психологом ОСОБА_5 у присутності батька ОСОБА_1 ..

Згідно довідки переселенця ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 працює в ТОВ «ДРУГА ФАРМАЦІЯ ХАРКОВА» з 02.01.2023 року на посаді адміністратор зали, за місцем роботи характеризується позитивно згідно характеристики з місця роботи від 24.02.2023 року.

Згідно довідки від 11.05.2023 року, виданої деканом факультету медико-фармацевтичних технологій О.І. Набока ОСОБА_2 навчається в Національному фармацевтичному університеті.

Матеріали справи також містять заяви сторін у справі до органів поліції, перевірки за якими припинені, зокрема з підстав наявності ознак цивільно-правових відносин.

Крім того, в судовому засіданні було оглянуто відео та фото, надані стороною позивача за первісним позовом, при цьому суд зауважує, що будь-яких даних щодо зловживання алкогольними напоями ОСОБА_2 та застосування до дитини фізичного насильства, як про те зауважувала сторона позивача, з переглянутих доказів судом не отримано.

Згідно з висновком про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеним Службою у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради, від 19.05.2023 року орган опіки та піклування, враховуючи вік дитини, її найкращі інтереси, прихильність останньої до обох батьків, вважає не доцільним визначити місце проживання дитини разом з батьком ОСОБА_1 .

Згідно висновку про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеним Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради, від 03.04.2024 року орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання дитини разом з матір`ю ОСОБА_2 .. З вказаного висновку вбачається, що Департаментом взято до уваги висновок за даними експериментально-психологічного дослідження особистісних особливостей ОСОБА_3 , яке проводилось психологом ОСОБА_5 у присутності батька ОСОБА_1 , та з метою об`єктивного розгляду вказаного питання направлено малолітню ОСОБА_3 до клінічного психолога ОСОБА_5 для проведення експериментально- психологічного дослідження особистістих особливостей дитини в присутності матері. Відповідно до висновку за даними експериментально-психологічного дослідження особистістих особливостей малолітньої ОСОБА_3 можливо зробити висновок, що дитина почуває себе комфортно як з батьком, так і з матір`ю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , зазначила, що є сусідкою позивача ОСОБА_1 , знає останнього з народження. Вказала, що сім`ю сторін у справі вважала зразковою та була здивована їх розлученню. Зазначила, що відносини дитини та батьків до розлучення були гарні. Свідку відомо, що перед розлученням ОСОБА_2 не було вдома три дні, які вона провела зі своїми подругами, в цей час з дитиною, яка тоді хворіла, був ОСОБА_1 та доглядав останню. Вказала, що ОСОБА_7 забезпечена всім необхідним в будинку батька по АДРЕСА_1 , має окрему кімнату. Зазначила, що батько добре дбає про дитину, водить до садочка, займається з нею, дитина завжди добре одягнута. Вказала, що не бачила, щоб мати приїздила та забирала доньку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 зазначила, що є сусідкою позивача ОСОБА_1 .. Вказала, що позивача та дитину сторін бачить майже щодня, оскільки її дитина та дитина сторін дружать. Зазначила, що позивач водить дитину до садочка, крім того, ОСОБА_9 відвідує танцювальний гурток, що їй дуже подобається. Вказала, що одного разу, коли позивач сказав ОСОБА_9 , що її забере матір, остання не хотіла їхати, причини не пояснювала. Зазначила, що позивач не перешкоджає зустрічам матері та дитини. Пояснила також, що ОСОБА_9 не розповідала куди ходить з мамою та чим займається, одного разу свідок чула як дитина хвалилась іграшкою, яку їй подарувала матір.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 зазначила, що є матір`ю ОСОБА_1 та пояснила, що поки сторони у справі проживали разом все було добре. Напередодні розлучення відповідач пішла з дому на святкування з подругами, кинувши дитину, яка в цей час була хвора, на позивача та повернулась додому на третю добу. Потім пішла з дому зовсім, доньку забрати не намагалась. Після розлучення спільна дитина почергово перебує то з батьком, то з матір`ю. У дитини з батьком теплі відносини, останній займається розвитком дитини, водить її на танці тощо, тоді як мати з нею не знаходить спільної мови. Вказала, що коли відповідач забирала дитину до себе, остання не хотіла їхати до матері та плакала і взагалі не висловлює такого бажання, а коли повертається від відповідача є знервованою та неспокійною. Зазначила, що у відповідача немає постійного місця проживання, остання вже декілька разів змінювала адресу мешкання, тоді як за адресою фактичного проживання позивача ( АДРЕСА_1 ) у онуки є своя окрема кімната з усім необхідним. Пояснила, що онука жалілась на те, що і мати, і співмешканець останньої її ображає, а одного разу повернулась від матері з синцем, вважає, що дитину вдарили. Крім того, вказала, що відповідач погрожувала вивезти дитину до Росії, де живе мати останньої.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 зазначив, що є батьком позивача ОСОБА_1 та пояснив, що між дитиною та батьком теплі та гарні відносини. Зазначив, що коли за дитиною приїжджає відповідач, ОСОБА_9 не хоче їхати з матір`ю, чому - не пояснює, чим займається з матір`ю та куда остання її водить, що купує онучка також не розповідає. Вказав, що за адресою фактичного проживання позивача ( АДРЕСА_1 ), де також проживає свідок та бабуся позивача, у онуки є своя окрема кімната з усім необхідним. Зазначив, що під час шлюбу відповідач пішла з дому на святкування з подругами, кинувши дитину, яка в цей час була хвора, на позивача.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 зазначила, що є подругою відповідача ОСОБА_2 , з якою товаришує більше 14 років, крім того, відповідач є хрещеною матір`ю її дитини. Пояснила, що після розлучення відповідача бачиться з нею та її дитиною 2-3 рази на місяць. Зазначила, що відповідач працює в аптеці провізором, орендує трикімнатну квартиру в районі ОСОБА_13 в м. Харкові, де в дитини є окрема кімната та все необхідне для її розвитку, зокрема книжки, іграшки тощо. Вказала, що між матір`ю та дитиною теплі добрі відносини, свідок неодноразово чула, як дитина казала, що скучає за мамою, любить її та хоче бути з нею. Охарактеризувала ОСОБА_7 як веселу та жваву дитину. Зазначила, що мати та дитина відвідують разом парки, атракціони, відпочивають на річці тощо.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 зазначила, що є подругою відповідача ОСОБА_2 , з якою товаришує близько 10 років, крім того, свідок є хрещеною матір`ю дитини сторін та пояснила, що після розлучення сторін бачиться з відповідачем близько разу на місяць. Свідку відомо, що відповідач працює в аптеці, знає, що остання проживає в трикімнатній квартирі в будинку недалеко від місця роботи, але у вказаній квартирі не була. Вказала, що між матір`ю та дитиною теплі стосунки. Зазначила, що відповідач займається з дитиною, мати та дитина разом відпочивають, відвідують розважальні комплекси.

Від допиту свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 сторона позивача відмовилась.

Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Статтею 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В постанові Верховного Суду від 15.04.2021 у справі № 243/13192/19 зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

В постанові Верховного Суду від 27.01.2021 року у справі №727/3856/18 зазначено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків, відносини, які існують між кожним із батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною), можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Крім того, враховуючи думку дитини, суди повинні розуміти, що малолітня дитина є вразливою до маніпуляцій зі сторони дорослих, а також враховувати всі обставини, що могли спричинити формування саме такого бажання в дитини (зокрема, дитина тривалий час проживає з батьком, який чинить перешкоди у спілкуванні матері з дитиною, що призвело до такого негативного наслідку, як втрата сталих емоційних зв`язків матері та дитини). Таким чином, саме лише висловлене дитиною бажання проживати проживати з батьком не може бути безумовною підставою для відповідного визначення місця проживання, оскільки при вирішенні спору, що стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суди повинні грунтовно дослідити та оцінити всі обставним справи, надати належну правову оцінку доказам: кожному окремо взятому та у сукупності.

Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Як убачається з висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 18.08.2021 у справі № 303/3102/19, з досягненням віку десяти років у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі.

Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (дата підписання - 25 січня 1996 року, дата набрання чинності для України - 01 квітня 2007 року) під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

Так під час розгляду справи, судом ставилось на обговорення питання щодо заслуховування в судовому засіданні думки дитини та ухвалою суду від 21.02.2025 року з занесенням до протоколу судового засідання виклик та заслуховування дитини після з`ясування думки сторін визнано недоцільним з огляду на вік дитини та проведену роботу психолога при наданні висновку органом опіки та піклування.

Із системного тлумачення ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України вбачається, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Тож, врахувавши досліджені докази, вік дитини, прихильність останньої до обох батьків, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю відповідає інтересам дитини.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні первісного позову, задовольняє зустрічний позов та визначає місце проживання дитини з матір`ю.

Керуючись ст. 4, 10-13, 76-81, 247, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Височанської селищної ради про визначення місця проживання дитини відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 27.02.2025 року.

Суддя І.В.Зелінська