Справа №524/1396/24
Провадження №2/524/116/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника позивачів ОСОБА_3 , представника відповідачів ОСОБА_4 , розглянувши в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 , визнання права позивачів на передання приміщень в користування третім особам без погодження з іншими співвласниками та зобов`язання відповідачів нести витрати, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що вони з відповідачами є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Вказана квартира належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Відсутність встановленого порядку користування квартирою позбавляє їх можливості вільно користуватись своїм майном, в тому числі оформлювати договори оренди та нести витрати на утримання, оскільки відповідачі не виконують обов`язок щодо утримання спільного майна.

В судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Вказали, що між ними та відповідачами на даний час склались неприязні відносини, а тому спільне користування та утримання квартири є неможливим.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідачі подали відзив через свого представника. Так, у відзиві зазначено, що відповідачі проти задоволення вимог заперечують. Вказали, що спірна квартира ніколи не використовувалась сторонами для спільного проживання та між ними не виникав спір щодо користування приміщенням та cтосовно його утримання. З урахуванням матеріального стану батьків вважають, що їм має бути виділена кімната «2», площею 11,4 кв.м, з лоджією, щоб позивачі несли мінімальні витрати на утримання квартири. Інші вимоги вважають передчасними.

В судовому засіданні представник відповідачів проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ

22.10.2024 відмовлено у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог та закрито підготовче провадження.

ОБСТВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 16.03.1994.

НОРМИ ПРАВА

Відповідно до положень статей 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно із ч. 1 ст. 358, ч. 1-2 ст. 359 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

ОЦІНКА СУДУ

Первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість.

Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

Вирішуючи спір з приводу встановлення порядку спільного користування квартирою, суд виділяє в користування сторонам спору частини житлового приміщення, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти у незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Схожі за змістом висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2024 року по справі № 759/24309/19(провадження № 61-9167св23).

Суд враховує те, що між сторонами виникли напружені відносини, а тому на думку суду, встановлення порядку користування спільною власністю буде відповідати інтересам сторін. На переконання суду, визначений позивачами порядок користування квартирою є найбільш доцільним з огляду на те, що позивачі є чоловіком та дружиною і мають намір спільно проживати у вказаній квартирі. В свою чергу відповідачі є сестрами та кожна має свою родину і наміру проживати у квартирі на час розгляду справи не виявили.

Відтак, суд вважає за можливе встановити такий порядок користування квартирою АДРЕСА_1 : позивачам суд виділяє в користування житлову кімнату «6», площею 15,8 кв.м., балкон площею 1 кв.м; а відповідачам житлову кімнату «5», площею 7,8 кв.м., житлову кімнату «2», площею 11,4 кв.м, лоджію площею 1,6 кв.м; в спільному користуванні сторін залишаються коридор «1», площею 10,8 кв.м.; вбиральня «3», площею 1,2 кв.м.; ванна «4», площею 2,7 кв.м.; кухня «7», площею 7,7 кв.м, вбудована шафа площею 1,2 кв.м.

Щодо інших вимог, суд погоджується із доводами представника відповідача про те, що вимоги позивачів в частині зобов`язання відповідачів нести витрати, в тому числі по оплаті комунальних послуг, пропорційно до площі приміщень, які виділені їм в користування є передчасними, оскільки будь-яких доказів того, що відповідачі не будуть виконувати свій обов`язок щодо утримання майна матеріали справи не містять.

Також суд вважає, що вимога позивачів про визнання за ними права передавати виділені їм в користування приміщення та приміщення, які залишені в спільному користуванні в тимчасове користування інших осіб без погодження з іншими співвласниками квартири суперечить вимогам ст. 369 ЦК України в частині досягнення домовленості щодо спільного володіння та користування майном.

Відтак, суд відмовляє у задоволені наведених вимог.

Отже, суд частково задовольняє позов.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача, ОСОБА_1 , суд стягує судові витрати в сумі по 605,60 грн.

Відповідно до абз. 2 ч. 7 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Отже, суд констатує, що позивач ОСОБА_2 також мав сплатити судовий збір за 3 позовні вимоги немайнового характеру в сумі 3633,60 грн, однак доказів сплати судового збору вказаним позивачем матеріали справи не містять.

Враховуючи відсутність вказаних доказів та з огляду на часткове задоволення позову, суд стягує з позивача на користь держави судовий збір в сумі 2422,40 грн за 2 вимоги немайнового характеру у задоволені яких суд відмовив, а з відповідачів на користь держави - по 605,60 грн, що становить по 1/2 судового збору(за позовну вимогу про встановлення порядку користування квартирою), який мав бути сплачений позивачем, ОСОБА_2 , при поданні позову.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про встановлення порядку користування житловим приміщенням, визнання права позивачів на передання приміщень в користування третім особам без погодження з іншими співвласниками та зобов`язання відповідачів нести витрати задовольнити частково.

Встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 :

Виділити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користування: житлову кімнату «6», площею 15,8 кв.м., балкон площею 1 кв.м;

Виділити ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в користування: житлову кімнату «5», площею 7,8 кв.м., житлову кімнату «2», площею 11, 4 кв.м, лоджію площею 1,6 кв.м.

В спільному користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 залишити: коридор «1», площею 10,8 кв.м.; вбиральню «3», площею 1,2 кв.м.; ванну «4», площею 2,7 кв.м.; кухню «7», площею 7,7 кв.м, вбудовану шафу площею 1,2 кв.м.

В задоволені іншої частини вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 судові витрати в сумі 605,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 судові витрати в сумі 605,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_2 на користь держави судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 26.02.2025

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ