Справа №: 343/47/25
Провадження №: 2/343/191/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 рокум. Долина

Долинський районний суд Iвано - Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Андрусіва І.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Нікіфорової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 343/47/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін:

позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить:

- розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12.09.2017 Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано - Франківській області, актовий запис №170;

- після розірвання шлюбу прізвище їй не змінювати;

- малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишити проживати з нею;

- стягнути з відповідача на її корисить понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі в них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що причиною для розірвання шлюбу є подружні зради відповідача ОСОБА_2 . З вини останнього між ними постійно виникають сімейні суперечки. Строк на примирення просить не надавати. Користуючись правом, передбаченим ч. 1 ст. 113 СК України, після розірвання шлюбу просить прізвище їй не змінювати. Оскільки малолітня дочка ОСОБА_3 проживає разом з нею, для неї створені всі належні умови проживання, навчання та виховання, просить дитину після розірвання шлюбу залишити проживати з нею.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, через канццелярію суду 27.02.2025 подала заяву (а.с. 30) про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату і час проведення такого повідомлявся у встановленому законом порядку. 26.02.2025 на електронну пошту суду надіслав заяву (а.с. 29) про визнння позовних вимог та про розгляд справи без його участі.

ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

14 січня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 14.02.2025 підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка ОСОБА_1 27.02.2025 через канцелярію суду подала заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 26.02.2025 на електронну пошту суду надіслав заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи без його участі.

Як визначено ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Сторони у судове засідання не з`явились, у зв`язку із чим, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. У зв`язку із реєстрацією шлюбу, позивачка змінила прізвище із " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_5 ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Відповідно до копії свідоцтва про народженя серії НОМЕР_2 (а.с. 7), сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади (а.с. 10, 11), позивачка ОСОБА_1 та малолітня ОСОБА_3 , зареєстровані за однією адресою.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем, які вони враховуючи наявність малолітньої дитини не можуть вирішити в позасудовому порядку.

ІV. Оцінка суду:

дослідивши письмові докази в їх сукупності, взявши до уваги визнання позову відповідачем, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України).

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною 1 стаття 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Оскільки судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні відносини, позивачка не бажає зберегти сім`ю, відповідач з цього приводу заперечень не заявляв, позов визнав, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, після розірвання шлюбу прізвище позивачки не змінювати, малолітню дочку після розірвання шлюбу залишити проживати з позивачкою.

V. Розподіл судових витрат:

згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи те, що позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн (а.с. 3), позов задоволено повністю, тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на її користь.

Щодо понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що основні положення про витрати на професійну правничу допомогу містяться у ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Підсумовуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Позивачка ОСОБА_1 на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу надала такі документи:

- акт виконаних робіт, в якому зазначено надані адвокатом послуги та їх загальна вартість (а.с. 12);

- платіжну інструкцію, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатила адвокату Вовку В.В. 1 000 грн (а.с. 13).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що розмір витрат, понесених позивачкою на правничу допомогу, тобто на оплату послуг адвоката, є доведеним, обґрунтованим та співмірним, зокрема, зі складністю та категорією даної справи, її значенням для сторін, обсягом наданих послуг адвокатом, часом, витраченим адвокатом на їх надання та складанням процесуальних документів. При цьому, відповідачем не було подано клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, не були наведені ним також і обставини, за яких, як на його думку, заява не підлягала б задоволенню.

Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з відповідача в якості відшкодування витрат позивачки на професійну правничу допомогу складає 1 000 грн і на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено повністю, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у повному розмірі.

На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114, 160 СК України, ст. 133, 137, 139, 141 ЦПК України, керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12.09.2017 Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано - Франківській області, актовий запис №170 - розірвати.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу не змінювати.

Малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з матір`ю - ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять гривень) 20 копійок сплаченого судового збору та 1 000 (одну тисячу) гривень понесених витрат за надання професійної правничої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя: І.М.Андрусів