Провадження № 2/638/2385/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

24.02.2025 м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Штих Т. В.,

за участі секретаря судових засідань Василенко А. А.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, -

встановив:

Позивач КП «ХТМ» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути ОСОБА_1 вартість спожитої теплової енергії в сумі 17 645,65 грн за період з 01.10.2021 по 30.04.2023; плату за абонентське обслуговування у сумі 225,68 грн; плату за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання в сумі 265,04 грн та судовий збір 3028,00 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.2020 належать нежитлові приміщення підвалу № LV-:-LVII LV-a в житловому будинку літ А-4 загальної площею 21,6 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з централізованою системою теплопостачання. Приміщення відповідача знаходяться в тепловому контурі житлового будинку, так як вони вбудовані в житловий будинок.

Відповідач ОСОБА_2 користується тепловою енергією, яку подає у нежитлове приміщення, а в цілому в централізовану систему теплопостачання всього будинку КП «Харківські теплові мережі».

За період користування тепловою енергією з 01.10.2021 по 01.12.2021 у відповідача наявна заборгованість 2 986,72 без укладання договору та з 01.12.2021 року по 30.04.2023 року у відповідача наявна заборгованість у розмірі 14 658,93 грн за індивідуальним договором.

КП «Харківські теплові мережі» було направлено досудове повідомлення з повідомлення про заборгованість за використану теплову енергію та щодо обов`язку сплати заборгованості. Однак заборгованість відповідачем добровільно не сплачена.

Ухвалою від 19 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачка повідомлялась про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно.

У зв`язку з тим, що судом вживалися заходи щодо виклику відповідачки, однак остання в судове засідання не з`явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, також відповідачка не скористалась своїм правом та не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідачки.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

Відповідач ОСОБА_2 є власником нежитлових приміщеннь підвалу № LV-:-LVII LV-a в житловому будинку літ А-4 загальної площею 21,6 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.2020, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 03.07.2020, зареєстровано в реєстрі за номером № 836.

Постачання теплової енергії Комунальним підприємство «Харківські теплові мережі» за вказаною адресою підтверджується актами про підключення та відключення опалення в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 № 173/4710 від 17.09.2021, № 173/8690 від 26.05.2021, № 173/9728 від 12.05.2022, 173/32650 від 31.10.2022, 173/30611 від 20.10.2021, які складені представниками житлово-експлуатаційної організації.

Оскільки приміщення відповідача не обладнані пристроями обліку теплової енергії розрахунок спожитої теплової енергії зроблений згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244-94 з урахуванням теплового навантаження.

За правилами ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з Актом звіряння відпуску-отримання теплової енергії та розрахунків за її використання ОСОБА_2 за період з 01.10.2021 року по 30.04.2023 року нараховано до сплати за спожиту теплову енергію 17 645,65 грн, за абонентське обслуговування 225,68 грн., за обслуговування внутрішньобудинкової системи 265,04 грн.

12 червня 2024 року КП «Харківські теплові мережі» направило на адресу відповідача направлено досудове повідомлення з повідомлення про заборгованість за використану теплову енергію та щодо обов`язку сплати заборгованості.

Суд погоджується з наданим позивачем Актом звіряння відпуску-отримання теплової енергії та розрахунків за її використання, який відповідачем не спростований, доказів сплати заборгованості не надано, як не надано доказів постачання теплової енергії в обсягах, відмінних від зазначених у розрахунку.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію у повному обсязі.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» стягує судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.10, 12, 13, 76, 81, 82, 247, 259, 263-265, 280, 281, 282, 284 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» Саргсян Стелли про стягнення вартості теплової енергії - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (р/р НОМЕР_1 , в ФХОУ АТ «Ощадбанк» м. Харків, МФО 351823, , адреса: м. Харків, вул. Мефодіївська буд. 11) заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.10.2021 року по 30.04.2023 року в розмірі 17 645,65 (Сімнадцять тисяч шістсот сорок п`ять гривень шістдесят п`ять копійок), плату за внутрішньо будинкове обслуговування в розмірі 265,04 грн (Двісті шістдесят п`ять гривень чотири копійки), плату за абонентське обслуговування в розмірі 225,68 грн. (Двісті двадцять п`ять гривень шістдесят вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (р/р НОМЕР_1 , в ФХОУ АТ «Ощадбанк» м. Харків, МФО 351823, , адреса: м. Харків, вул. Мефодіївська буд. 11) судовий збір розмірі 3028,00 грн. (Три тисячі двадцять вісім гривень).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 24.02.2025 року.

Суддя Т. В. Штих