Справа № 353/153/25
Провадження № 2-о/353/25/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіної У.Ю.,

за участю: cекретаря судового засідання Мороз М.І.,

заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в :

Адвокат Бігун В.П., яка діє в інтересах заявниці ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису. Свої вимоги обгрунтувала тим, що заявницяпроживала разом з співмешканцем ОСОБА_2 , який постійно зловживає спиртними напоями, вчиняє відносно заявниці психологічне насильство, ображає її нецензурними словами, погрожує їй побиттям, застосуванням фізичної сили, знущанням тощо, внаслідок чого заявниця неодноразово викликала поліцію. ОСОБА_2 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, однак своєї поведінки не змінює. Заявниця дуже переживає за свою безпеку, оскільки сприймала погрози співмешканця як реальні. Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо заявниці, просила видати обмежувальний припис ОСОБА_2 на строк 6 місяців із заборонами щодо: перебування у місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; вести телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку як особисто, так і через третіх осіб.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала з підстав наведених у ній. Пояснила, що з жовтня 2024 року вона з ОСОБА_2 спільно не проживає. Будинок по АДРЕСА_1 належить її батькам, а ОСОБА_2 там не зареєстрований. Останній вчиняє щодо неї систематичне психологічне насильство, в т.ч. в присутності дітей, при цьому погрожуючи застосувати до неї і фізичне насильство також. Він в будь-який час без дозволу вривається до її помешкання, веде себе неадекватно, розкидає речі, принижує її при дітях, завдає моральних та матеріальних збитків. Просила заяву задовольнити в повному обсязі, оскільки вона боїться, що ОСОБА_2 знову буде її домагатися, завдасть фізичної шкоди їй та дітям, в т.ч. шляхом підпалу, як він обіцяв.

Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Бігун В.П. в судове засідання не з`явилась, однак у заяві про видачу обмежувального припису просила розгляд справи провести без її участі.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в порядку ч. 9 ст. 128 ЦПК України, шляхом здійснення телефонограми (а.с. 12 зворот) та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Суд, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, надані заявницею на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , (заявниця) зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 разом з: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (копія витягу з реєстру територіальної громади, а.с. 4 зворот, копія довідки Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 32 від 19.02.2025 року, а.с. 5).

Постановами Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 27.09.2024року, 13.02.2025 року та 17.02.2025 року (а.с. 18-23) ОСОБА_2 (заінтересована особа), який спільно проживав однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі, з ОСОБА_1 (заявниця), було визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2, ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, а саме у вчиненні домашнього насильства та у вчиненні домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 (заявниця), та накладено на нього адміністративні стягнення у вигляді штрафу.

Також 14.01.2025 року відносно ОСОБА_2 (заінтересована особа) працівником ВП № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, а саме у період з 14.01.2025 року по 24.01.2025 року йому було заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1 (заявниця) (а.с. 3 зворот).

Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, у тому числі, на подружжя та на колишнє подружжя.

В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з ч.ч. 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: (1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; (2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; (3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; (4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; (5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; (6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

За п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18).

Крім того, Верховний Суд у постанові від 28 квітня 2020 року у справі №754/11171/19 зазначив, що тимчасове обмеження права власності кривдника, зокрема тимчасове обмеження у користуванні житловим приміщенням, з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

З урахуванням обставин справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що встановлення відповідних обмежень водночас запобігатиме вчиненню ОСОБА_2 домашнього насильства.

З аналізу досліджених доказів, враховуючи кількість звернень заявниці з приводу вчинення домашнього насильства, неодноразове притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, суд дійшов висновку про те, що наразі існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 . За таких обставин вимоги представника заявниці про видачу обмежувального припису щодо обмеження прав кривдника і покладення на нього обов`язків є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного, ст.ст. 1, 3, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 350-1-350-8, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованому по АДРЕСА_2 , в якому визначити йому тимчасові обмеження, а саме :

- заборонити ОСОБА_2 на строк 6 (шість) місяців перебувати за місцем проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 на строк 6 (шість) місяців вести телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , або контактувати із нею через інші засоби зв`язку як особисто, так і через третіх осіб.

Копію рішення направити до Відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районого управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області та до виконавчого комітету Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік.

Вручити/направити копію рішення учасникам справи.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийУ. Ю. ЛУКОВКІНА