Справа № 643/8422/24
Провадження № 2/643/528/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Харченко А.М.

за участю секретаря Іщенко Ю.Д.

позивача ОСОБА_1

представника відповідачів адвоката Тищенко А.В.,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна, укладеного боржником з метою ухилення від виконання грошових зобов`язань, та відновлення становища, яке існувало до порушення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним, укладений між відповідачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 , договір дарування від 05 липня 2024, реєстраційний №920, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П., 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 64,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом повернення ОСОБА_2 3/4 частки у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 64,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, що є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за ОСОБА_2 3/4 частки у праві спільної часткової власності на вказану квартиру.

Ухвалою суду від 06.08.2024 року відкрито провадження по справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні.

Представник відповідачів адвокат Тищенко А.В., який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, направив суду заяву про зупинення провадження по справі, яку підтримав в судовому засіданні, в якій просив зупинити провадження по цій справі до вирішення справи № 638/16147/20, яка зараз знаходиться в провадженні Харківського апеляційного суду. В обгрунтування клопотання зазначає, що є достатні підстави для зупинення провадження по справі керуючись п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України до вирішення по суті справи № 638/16147/20, яка знаходиться зараз в провадженні Харківського апеляційного суду. У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи». Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2021 року в справі № 761/33089/20 (провадження № 61-18470св21) вказано, що тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) вказано, що: «метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Отже, така підстава зупинення провадження, як неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи, застосовується у тому разі, коли в тій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цій справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Враховуючи вищенаведене, звертають увагу на те, що як на підставу позову у цій справі Позивач посилається, у тому числі на справу № 638/16147/20, яка зараз знаходиться в провадженні Харківського апеляційного суду і яка за твердженням Позивача послугувала підставою відчуження майна Вдіповідачем-1 з метою не допущення стягнення на нього після розгляду справи № 638/16147/20. Саме з метою захисту своїх прав як майбутнього кредитора за результатами розгляду справи № 638/16147/20 Позивач й звернувся із позовом про визнання недійсним договору дарування. У відзиві зазначено, що це єдина справа з грошовими вимогами, яка була розпочата до укладення оскаржуваних договорів. В свою чергу у відзиві вказують на те, що позов по справі № 638/16147/20 є необґрунтованим. Втім суд у цій справі нажаль не має можливості детально дослідити усі обставини справи № 638/16147/20 та матеріали по ній і переконатися у доводах, оскільки вони є предметом розгляду саме справи №638/16147/20. Отже як вбачається із процесуальних заяв сторін значення для вирішення цієї справи буде мати результат розгляду справи № 638/16147/20 та обставини, які будуть встановлені в ході її розгляду. Так конструкцію фраудаторності можливо застосовувати тільки у випадку встановлення вчинення правочину на шкоду кредитору. Втім якщо шкода кредитору не завдається чи особа, яка заявляє вимоги про визнання недійсним правочину на підставі фраудаторності не є кредитором, то у позові такій особі має бути відмовлено. Зважаючи на це у випадку якщо за результатами розгляду апеляційної скарги по справі № 638/16147/20 буде констатовано відсутність підстав для задоволення вимог Позивача, то відповідно це буде означати, що ОСОБА_1 не є кредитором ОСОБА_2 , а отже оскаржуваний договір дарування за визначенням не може бути фраудаторним, тобто таким, що вчинений на шкоду кредитору. Також у справі № 638/16147/20 теоретично може бути ухвалено рішення про стягнення якоїсь неістотної суми, яка не зможе розцінюватись як шкода кредитору, що має спричинити недійсність договору купівлі-продажу. В будь-якому випадку суд у цій справі позбавлений можливості оцінити вказані обставини, оскільки вони є предметом розгляду справи № 646/2031/21.

Позивач заперечував проти зупинення провадження по справі, оскільки в провадженнях різних місцевих судів знаходяться справи щодо спірного майна сторін.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідачів, перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, прийшов до наступного.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про відсутність на цей час підстав для зупинення провадження по зазначеній справі.

Керуючись ст.ст. 251, 258-260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Тищенко Андрія Вікторовича про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна, укладеного боржником з метою ухилення від виконання грошових зобов`язань, та відновлення становища, яке існувало до порушення, до розгляду Харківським апеляційним судом справи № 638/16147/20 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути зазначені в апеляційній скарзі на рішення суду.

Суддя Харченко А.М.