Справа № 296/7394/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді Драча Ю.І.

за участю секретаря судового засідання Дальянської В.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи Баб`яка М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Житомирської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

Позов обґрунтовано тим, що 16.02.2016 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі у сторін народився чин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначила, що протягом останнього часу сімейне життя між нею та відповідачем погіршувалось, що в кінцевому результаті привело до фактичного припинення шлюбних відноси. Примирення вважає неможливим.

Крім цього зазначила, що син ОСОБА_6 проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, оскільки відповідач ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків щодо утримання дитини, періодично надаючи кошти на утримання дитини. При цьому не сплачує аліменти нікому, непрацездатних батьків не утримує. Враховуючи викладене, виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира Драча Ю.І. від 03.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити з підстав викладених в ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову, однак не погоджується із розміром аліментів визначених позивачем, оскільки має ще двох дітей.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини підтримав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 159, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Сторони по справі є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 12).

Дитина ОСОБА_5 зареєстрований з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Частиною 2 ст.104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Як визначено у ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явленим одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільне господарство та не пов`язані спільним побутом.

Подальше існування сім`ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім`ї. Шлюб існує формально.

Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки подальше існування сім`ї є неможливим в зв`язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім`я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний.

Щодо вимоги про визначення місця проживання дитини, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою.

Матеріали справи не містять доказів, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дитини, батько з таким позовом до суду не звертався, представник відповідача в удовому засіданні зазначила, що він не заперечує проти визначення місця проживання сина з матір`ю.

Крім цього, відповідно до висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування, щодо визначення місця проживання ОСОБА_5 , який затверджений рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 15.01.2025 № 47, Виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 71).

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача про визначення місця проживання дитини підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення аліментів слід зазначити наступне.

Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином відповідач зобов`язаний утримувати свою неповнолітню доньку до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_5 зареєстрований та проживає з матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні, що не заперечувалось також відповідачем у справі.

Заперечуючи щодо стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, його представник зазначила, що ОСОБА_4 має ще двох дітей, однак доказів, які б підтверджували вказані обставини стороною відповідача надано не було. Також суд позбавлений можливості перевірити матеріальне становище відповідача, оскільки останній документально не підтвердив види та розмір своїх доходів.

Враховуючи викладене, молодий вік відповідача, а також те, що він є працездатною особою (доказів протилежного не надано), визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, відсутність доказів про перебування на утриманні відповідача інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40, сплачені позивачкою при зверненні до суду з вимогою про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини підлягають стягненню на її користь з відповідача.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 1211,20 гривень слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 21-24, 56, 110-112, 114, 155, 160, 180-182, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб зареєстрований 16 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 159.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 серпня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 . Адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 . Адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Третя особа Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Житомирської міської ради, юридична адреса: 10002, м. Житомир, майдан С.П.Корольова, 4/2.

Головуючий суддя Ю. І. Драч