КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 358/1533/24

24 лютого 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Богуславського районного суду Київської області від 19 листопада 2024 року, ухвалене під головуванням судді Романенко К.С. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

в с т а н о в и в:

13 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Богуславського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

В обгрунтування заявлених вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у них з відповідачем по справі народився син ОСОБА_3 .

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 16 червня 2020 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу син ОСОБА_3 залишився проживати з нею. 24.11.2023 вона змінила прізвище із « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». У серпні 2024 року син ОСОБА_3 проходив лікування у стоматології для малюків та їх батьків « Зубна Фея ». Із попереднього плану лікування від 14 серпня 2024 року, дитині рекомендовано лікування в умовах седації, анестезіологічне забезпечення становить 4 години, вартість однієї години седації становить 4000 гривень, вартість 30 хвилин 2000 гривень. Лікування потребує така кількість зубів: 12, анестезіологічний супровід 16000 (4 години), попередня вартість за лікування становить 20760 гривень, загальна вартість 36760 грн.

За попередньою консультацію у лікаря нею було сплачено 850 гривень, що підтверджується актом наданих послуг № 00003280 від 14.08.2024 року. Крім того, до обраної дати лікування необхідно здати було аналізи у будь-якій приватній лабораторії. Так, 15 серпня 2024 року і 17 серпня 2024 року у лабораторії «Сінево» дитиною було здано аналізи згідно переліку зазначеного у попередньому плані лікування на загальну суму 2320 гривень. Відповідно до акту надання послуг №00003248 від 23 серпня 2024 року вартість наданих послуг по лікуванню зубів ОСОБА_8 становить 37 130 гривень, які були оплачені позивачем. Отже, загальна сума понесена за стоматологічне лікування становить 40300 гривень. 1/2 частина яка підлягає стягненню із відповідача становить 20150 гривень. Позивач зазначає, що відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину.

З огляду на вище викладене просила суд стягнути з відповідача на її користь понесені додаткові витрати на утримання сина у розмірі 20150,00 грн., а також судові витрати у розмірі 4000 грн.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 19 листопада 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Богуславського районного суду Київської області від 19 листопада 2024 року, 03 січня 2025 року позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції необґрунтовано виходив з того, що позивачем не надані докази того, що витрати на оплату стоматологічних послуг, консультацій лікаря та медичні дослідження викликані особливими обставинами, а тому можуть покриватися за рахунок аліментів, які сплачує відповідач позивачу.

Суд першої інстанції помилково вважав, що копії рахунків на оплату стоматологічних послуг, консультацій лікаря та медичних досліджень не підтверджують, що такі послуги є додатковими витратами, оскільки норми закону чітко встановлюють, що підставою для стягнення таких витрат є каліцтво дитини, або тяжка хвороба.

Зазначає, що судом першої інстанції помилково встановлено, що відповідач має на утриманні вагітну дружину, шлюб з якою укладено у 22.12.2022 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

При цьому факт утримання суд першої інстанції встановлює лише на підставі довідки № 153 від 24.10.2024р., виданої ТОВ «Поліклініка сімейної медицини - 2» м.Кам?янське про те, що ОСОБА_9 знаходиться на обліку у лікаря акушер-гінеколога із строком вагітності 28 тижнів. Зазначена довідка підтверджує перебування теперішньої дружини відповідача на обліку, а ніяк не утримання відповідачем своєї дружини.

Вказує на те, що суд не врахував, що сума відрахувань по аліментам здійснюється на двох дітей сторін, а ніяк не на одну дитину.

Вважає, що витрати на лікування зубів дитини, є додатковими витратами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 21.04.2007 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 , було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб видане виконавчим комітетом Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області у справі № 358/1442/19 від 16.06.2020 року шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 батьками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Після розлучення дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з матір`ю, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2024/010268592 від 27.08.2024 та обставинами справи загалом, відносного чого заперечень з боку відповідача не надійшло.

Також, з відповідача присуджено аліменти на утримання дитини, що підтверджується судовим наказом, виданим 16.12.2019 року Богуславським районним судом Київської області у справі №358/1813/19 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 на утримання дочки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку боржника, щомісячно, але більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.11.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 24.11.2023 року, актовий запис № 8 виданого Богуславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 змінила прізвище із « ОСОБА_5 » на - « ОСОБА_6 ».

Відповідно до акту надання послуг № 00003280 від 14.08.2024 року дитина ОСОБА_3 отримав наступні послуги в стоматології для малюків та їх батьків "Зубна Фея": консультація лікаря- 300, 00 грн., прицільна діагностика- 150,00 грн. та використання набору "Анти- СНІД" та засоби індивідуального захисту- 250,00 грн. Загальний розмір 850,00 грн.

15 серпня 2024 року дитині ОСОБА_3 в лабораторії Сінево було зроблені дослідження на загальну вартість 2 140,00 грн.

17 серпня 2024 року дитині ОСОБА_3 в лабораторії Сінево було зроблені дослідження на загальну вартість 180,00 грн.

Відповідно до копії чеку ПП «Шаравара» від 16.08.2024 року було зроблено дослідження на загальну вартість 2 140,00 грн.

Відповідно до копії чеку ПП «Шаравара» від 19.08.2024 року було зроблено дослідження на загальну вартість 180,00 грн.

Відповідно до акту надання послуг № 00003248 від 23.08.2024 року дитина ОСОБА_3 отримав наступні послуги в стоматології для малюків та їх батьків "Зубна Фея": прицільна діагностика, анестезія, використання кофердаму, використання оптрагейту, дитяча профілактична чистка, видалення молочного зуба, вітальна терапія пульпи, відновлення форми молочного зуба, лікування пульпуту в одне відвідування молочних зубів з наступним покриттям металевою/цирконієвою коронкою, стандартна металева коронка, лікування постійних зубів глибокий карієс вітальна ампутація пульпи постійних зубів, використання набору "Анти- СНІД" та засоби індивідуального захисту, консультація лікаря анестезіолога, анестезіологічний одноразовий набір та лікування в наркозі 1 година, анестезіологічний супровід. Загальна вартість наданих послуг становить 37 130,00 грн.

Відповідно до довідки про доходи № 19/24 від 29 жовтня 2024 року, видана Державним пожежно-рятувальним загоном ГУДСУ, відповідач ОСОБА_2 займає посаду фахівець ВРЗ та за період з 01.08.2024 року по 31.10.2024 року - за три місяці загальна сума доходу за винятком аліментів склала 61 826,94 грн. Сплачені аліменти за серпень 2024 року - 10565,32 грн.; вересень 9032,36 грн.; жовтень 10620,92 грн.

22 грудня 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_12 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

Згідно довідки № 153 від 24.10.2024р., виданої ТОВ «Поліклініка сімейної медицини - 2» м. Кам`янське. ОСОБА_9 знаходиться на обліку у лікаря акушер-гінеколога із строком вагітності 28 тижнів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що визначені у позовній заяві втрати позивачки на утримання сина, а саме пов`язані зі здоров`ям зубів, згідно вимог ст. 185 СК України не є додатковими витратами на дітей, зумовленими особливими обставинами, такі витрати поглинаються аліментними виплатами відповідача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно вимог частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

З наданих суду та досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дитині ОСОБА_3 було проведене лікування у клініці для малюків та батьків "Зубна Фея" та проведено ряд додаткових обстежень у медичних лабораторіях.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачка самостійно, на власний розсуд обрала приватну стоматологічну клініку та приватні медичні лабораторії без погодження з батьком дитини.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що понесені нею витрати викликані саме особливими обставинами (частина перша статті 185 СК України), оскільки не доведено, що лікування дитини не могло бути проведено в державній установі та щодо необхідності проведення саме в приватній лікарні.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що судом першої інстанції помилково встановлено, що відповідач має на утриманні вагітну дружину, шлюб з якою укладено у 22.12.2022 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, при цьому факт утримання суд першої інстанції встановлює лише на підставі довідки № 153 від 24.10.2024р., виданої ТОВ «Поліклініка сімейної медицини - 2» м. Кам?янське про те, що ОСОБА_9 знаходиться на обліку у лікаря акушер-гінеколога із строком вагітності 28 тижнів. Зазначена довідка підтверджує перебування теперішньої дружини відповідача на обліку, а ніяк не утримання відповідачем своєї дружини, колегія суддів відхиляє, оскільки вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що суд не врахував, що сума відрахувань по аліментам здійснюється на двох дітей сторін, а ніяк не на одну дитину, колегія суддів відхиляє, оскільки як вже зазначалось раніше позивачка самостійно, на власний розсуд обрала приватну стоматологічну клініку та приватні медичні лабораторії без погодження таких дій з батьком дитини.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення Богуславського районного суду Київської області від 19 листопада 2024 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 19 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: