РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/74/25

Провадження № 2/293/166/2025

24 лютого 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ СПРАВИ

20.01.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» звернулось до суду з позовною заявою, за змістом якої просить стягнути на свою користь з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №3673805 від 06.03.2021 у розмірі 30876,96 грн. та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що 06.03.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - Первісний кредитор) та ОСОБА_1 уклали договір №3673805 про надання споживчого кредиту. Внаслідок неналежного виконання умов договору відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 30876,96грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10935,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 18891,96 грн. та заборгованості за комісійними винагородами 1050,00 грн.

10.08.2021 між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» (далі ТОВ «Діджи фінанс») укладено договір про відступлення прав вимоги №06Т, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3673805.

Однак, після передачі права вимоги за договором факторингу до ТОВ «Діджи фінанс», ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання і допустила виникнення заборгованості за договором №3673805 у розмірі 30876,96грн.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 20.01.2025 справа передана на розгляд судді Збаражському О.М.

На виконання вимог ч.8 ст.187 ЦПК України, 21.01.2025 судом отримано з ЄДДР відомості про зареєстроване місце проживання відповідача.

21.01.2025 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 24.02.2025.

24.02.2025 сторони в судове засідання не прибули, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлені встановленим порядком. Представник позивача Нижник В.В. згідно заяви від 28.01.2025 просила справу розглядати без участі представника ТОВ «Діджи фінанс». Відповідач ОСОБА_1 , згідно поданої 17.02.2025 заяви до суду позов підтримала, просила розглядати справу за її відсутності. Погодилась із позовом в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та понесених позивачем витрат у виді судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У судовому засіданні 24.02.2025, відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд склав вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

06.03.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредитний №3673805, відповідно до пункту 1.2 якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 15000,00грн, строком на 30 днів з 06.03.2021 з терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом до 05.04.2021. Відповідно до умов договору позичальником одноразово сплачується комісія за надання кредиту в розмірі 1050,00 грн., яка нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту. Проценти за користування кредитом складають 3960,00 грн., які нараховуються за ставкою 0.88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 договору (а.с.37-44, 97).

Відповідно до графіку платежів до кредитного договору від 06.03.2021 №3673805 встановлено дату платежу: 05.04.2021, до сплати: кредит в сумі 15000,00 грн, комісія за надання кредиту в сумі 1050,00 грн, проценти в сумі 3960,00 грн, а всього разом 20010,00грн (а.с.45).

Перед підписання договору про надання споживчого кредиту ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту з інформацією про контактні дані кредитодавця, умови кредитування, реальної річної процентної ставки та орієнтовною загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту (а.с.46-47).

Відповідно до платіжного доручення від 06.03.2021 №40973065 ТОВ «Мілоан» перерахувало ОСОБА_1 15000,00грн, призначення платежу: кошти згідно договору №3673805 (а.с. 60).

10.08.2021 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс» уклали договір відступлення прав вимоги №06Т, відповідно до якого фактор (ТОВ «Мілоан») передав у повному обсязі, а ТОВ «Діджи фінанс» прийняло у повному обсязі право грошової вимоги, що належить кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором №3673805 від 06.03.2021, що підтверджується договором відступлення прав вимоги та витягом з додатку до договору факторингу №06Т від 10.08.2021 (а.с.101).

Відповідно до розрахунку позивача щодо суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №3673805, борг ОСОБА_1 становить 30876,96 грн (а.с.102-104).

IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

В частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно вимог частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначені статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Частина 2 статті 1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У пунктах 5, 6 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт)може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ

Судом встановлено, що 06.03.2021 ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредитний №3673805, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти в сумі 15000,00грн, строком на 30 днів, тобто 05.04.2021.

За змістом пунктів 6.1, 7.1 договору, договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Мілоан". Із зазначеного позивачем алгоритму укладення договору вбачається, що ОСОБА_1 здійснено усі необхідні дії, спрямовані на укладення договору №3673805 від 06.03.2021.

Укладення ТОВ «Мілоан» договору №3673805 з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Отже, заповненням анкети-заяви на кредит №3673805 від 06.03.2021 та підписанням договору про споживчий кредиту №3673805 від 06.03.2021 відповідач підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Без вчинення вказаних дій по попередньому заповненню Анкети-заяви та надання особистих даних для оформлення кредитного договору, у тому числі номеру телефону для отримання одноразового ідентифікатора, такий правочин не був би укладений.

Матеріали справи не містять будь - яких доказів, які б спростували створення відповідачем особистого кабінету на сайті ТОВ «Мілоан», приналежність засобів зв`язку, як то номеру мобільного телефону та електронної пошти, які використовувались, як ТОВ «Мілоан», так і відповідачем при укладенні договору, іншій особі ніж відповідач, а також як укладення самого договору, так і отримання відповідачем коштів за таким на вказаний нею картковий рахунок (приналежність такого не відповідачу, а іншій особі, відповідачем також не доведено).

Встановивши, що між сторонами виникли договірні відносини за умовами договору №3673805 від 06.03.2021 суд дійшов висновку, що у відповідача виникли права щодо користування і обов`язки з повернення кредитних коштів.

Із наявних матеріалів справи слідує, що ТОВ «Мілоан» виконало умови договору укладеного з ОСОБА_1 та надало позичальнику кредитні кошти, що підтверджується платіжним дорученням №3673805 від 06.03.2021 про перерахунок коштів.

Згідно із наданим стороною позивача розрахунком заборгованості за договором №3673805 від 06.03.2021, заборгованість становить 30876,96грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10935,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 18891,96 грн., та заборгованості за комісійними винагородами 1050,00 грн.

Як вбачається із умов договору №3673805 від 06.03.2021, сторони погодили, що кредитні кошти надаються ОСОБА_1 в сумі 15000,00 грн. на строк до 05.04.2021 з одноразовою сплатою комісії за надання кредиту в сумі 1050,00 грн. та відсотків за користування кредитом в сумі 3960,00грн. Орієнтовна вартість кредиту складає 20010,00грн.

Умовами вказаного договору передбачена пролонгація договору.

Так, відповідно до пункту 2.3.1 пролонгація строку кредитування може відбутись на пільгових або стандартних базових умовах. Розділ 2.3.2 договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної (их) обставин(и) щодо якої (их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до статті 212 ЦПК України, і яка(і) полягає (ють) у:

а) здійсненні платежу(ів) позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах, згідно пункту 2.3.1.1 Договору та розділу 6 правил;

б) продовженні користування кредитними коштами позичальником після спливу строку кредитування визначеного згідно пункту 1.3, пункту 2.3.1.1, пункту 2.3.1.2 Договору.

Після настання визначених в підпунктах «а» та/або «б» цього пункту обставин, умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно пункту 1.3, термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати) визначений пунктом 1.4, змінюються пропорційно строку пролонгації. Зміни умов договору разом з актуальною сумою заборгованості відображаються кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що розміщується кредитодавцем в особистому кабінеті позичальника, який уповноважує кредитодавця на таке оновлення (актуалізацію) та не потребують будь-якого іншого оформлення. У випадку розбіжностей між умовами кредитного договору та оновленим графіком платежів, застосовуються умови визначені графіком.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Разом з тим доказів, що б свідчили, про те, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту, у зв`язку з чим договір пролонгувався на пільгових чи стандартних умовах згідно із п.2.3 договору, позивач суду не надав, і такі дії не вбачаються із доданих до позову доказів. Відсутні також відомості про розміщення кредитодавцем в особистому кабінеті позичальника змін умов договору разом з актуальною сумою заборгованості в оновленому графіку платежів.

Згідно із викладеним Великою Палатою у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 правовим висновком, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Згідно наданого позивачем розрахунку, позивачем здійснено нарахування відсотків за користування кредитом поза межами узгодженого строку дії договору.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості не може вважатися належним доказом на підтвердження наявності заборгованості по відсоткам за договором споживчого кредиту в сумі 18891,96 грн., оскільки не є первинним бухгалтерським документом та згідно умов договору відсотки за користування кредитом нараховуються за ставкою 0.88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Однак із наданого розрахунку не можливо встановити фактичний залишок кредитних коштів, на які мали б нараховуватись відсотки за користування кредитом в розмірі та порядку, передбаченому умовами договору №3673805 від 06.03.2021.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Таким чином, суд дійшов висновку, що ТОВ «Мілоан» неправомірно нараховував відсотки за користування кредитними коштами ОСОБА_1 поза межами строку дії договору №3673805 про надання споживчого кредиту.

10.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги №06Т, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передав у повному обсязі, а ТОВ «Діджи фінанс» прийняло у повному обсязі право грошової вимоги, що належить кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором №3673805 від 06.03.2021, що підтверджується витягом з витягом з додатку до договору факторингу №06Т від 10.08.2021.

Таким чином, відбулась заміна кредитора, до позивача перейшли права грошової вимоги до боржників ТОВ «Мілоан» і позивач набув права вимагати від відповідача ОСОБА_1 сплати заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №3673805 від 06.03.2021.

Слід також зазначити, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «…боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, перевіривши та з`ясувавши всі необхідні обставини справи та оцінюючи всі наявні докази по справі, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач довів за допомогою належних та допустимих доказів факт передачі первісним кредитором ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, нарахованих поза межами строку кредитування.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача у справі підлягає заборгованість у розмірі 15945,00 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 10935,00грн., комісії за надання кредиту в розмірі 1050,00 грн., та процентів за користування кредитом в сумі 3960,00 грн. нарахованих за період з 06.03.2021 по 05.04.2021, що відповідає положенням як статті 1048 ЦК України так і пункту 1.5.2 договору про надання споживчого кредиту №3673805 від 06.03.2021 та додатку №1 «Графік розрахунків» до вказаного договору. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1250,93 грн. із розрахунку: (2422,40грн х 15945,00 грн): 30876,96 грн.

При визначенні розміру витрат понесених позивачем на правничу допомогу у суді, суд враховує наступне.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Діджи фінанси» понесло витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи в суді в розмірі 6000 грн, що підтверджується договором №42649746 про надання правничої допомоги від 01.11.2024, додатковою угодою №3673805 до договору до договору №42649746 від 01.11.2024 про надання правничої допомоги, актом №3673805 про підтвердження надання правничої допомоги, детальним описом робіт.

Дослідивши надані позивачем докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи складність справи, ціну позову та її значення для сторін, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тривалість судового провадження, наявність численної усталеної практики, заперечення відповідача, суд вважає, що витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн є неспівмірними зі складністю справи, тому зменшує розмір витрат на правничу допомогу до 3000 грн.

Керуючись ст. 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» заборгованість за кредитним договором №3673805 від 06.03.2021 у розмірі 15945 (п`ятнадцять дев`ятсот сорок п`ять) грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень 93 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс»

адреса місцезнаходження: 07406, Київська область, м.Бровари,

вул. Симона Петлюри, 21/1

Відповідач

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1

адреса реєстрації:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_1

Повне рішення складено та підписано 26.02.2025.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ