КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №752/8878/24 Головуючий у І інстанції - Слободянюк А.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/2257/2025 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 липня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на повнолітню дитину, -

установив:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на повнолітню дитину.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 грудня 2023 року у справі №760/8038/23 з нього стягуються аліменти на утримання ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі 3000 грн., до досягнення ним 23-річного віку, за умови, як що він буде продовжувати навчання.

Вказував, що за судовим наказом Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 листопада 2021 року (справа №428/9545/21) стягуються аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку. Також на його утриманні знаходиться ще одна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначав, його син ОСОБА_2 є повнолітнім, проходить військову службу (навчання) за денною формою у Національній академії Служби Безпеки України, зарахований на навчання наказом від 20 липня 2021 року, за освітнім ступенем бакалавр, закінчення навчання - лютий 2025 року. Відповідно до Указу Президента України від 09 жовтня 2019 року №739, забезпечення курсантів грошовим утриманням, харчуванням, речовим майном і житло здійснюється за державний рахунок відповідно до діючого законодавства.

Просила суд, припинити стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 28 грудня 2023 року у справі №752/8038/23.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 липня 2024 року зазначений вище позов задоволено.

Припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 28 грудня 2023 року справі №760/8038/23.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначив, що судом першої інстанції при винесенні судового рішення у даній справі не перевірено чи набрало рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 грудня 2023 року справі №760/8038/23 законної сили, чи не оскаржено в апеляційному порядку та чи не скасовано.

Вказане призвело до неможливості виконання судового рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 липня 2024 року у даній справі, оскільки постановою Київського апеляційного суду від 03 липня 2024 року у справі №760/8038/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 грудня 2023 року стягнуто з нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/8 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11 квітня 2023 року та до закінчення навчання ОСОБА_2 , тобто до лютого 2025 року.

Вказує, що на теперішній час у нього відбулися суттєві зміни обставин, що є підставою для припинення сплати аліментів на повнолітнього ОСОБА_2 , оскільки, наразі, на його утриманні перебуває три особи.

Просив суд, змінити рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 липня 2024 року, зазначивши у ньому замість рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 грудня 2023 року Постанову Київського апеляційного суду від 03 липня 2024 року у справі №760/8038/23, якою стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дитини.

В частині припинення стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_2 рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 липня 2024 року залишити без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилалася на те, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дітей, які народилась в іншому шлюбі, а також дружину, без доведення погіршення майнового становища, самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів.

З огляду на вказане, судом першої інстанції передчасно та безпідставно пов`язано припинення виплати аліментів зі змінами у сімейному стані позивача, а саме: народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 .

Крім того, вказує, що посилання суду першої інстанції на те, що він є курсантом та перебуває на повному забезпеченні держави також не відповідає фактичним обставинам, оскільки Національна академія СБУ не є інтернатом або установою в якій курсанти на повному державному забезпеченні, про що вказано в довідці наданій суду.

Просив суд, скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 липня 2024 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Голосіївського районною суду м. Києва суду від 28 грудня 2023 року (справа №760/8038/23), задоволено позов ОСОБА_2 , стягнуто на його користь з ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі 3000 грн., до досягнення ним 23-річного віку, за умови, як що він буде продовжувати навчання.

Судовим наказом Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 листопада 2021 року (справа №428/9545/21) з позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , видане Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради 10 квітня 2024 року, актовий запис №552, позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з довідки Національній академії Служби безпеки України від 28 березня 2023 року №46/25, військовослужбовець ОСОБА_2 проходить військову службу (навчання) (денна форма) в Національній академії Служби безпеки України з 20 липня 2021 року за навчальною програмою підготовки за освітнім ступенем бакалавр, термін закінчення навчання - лютий 2025 року. Зазначається, що відповідно до п.49 Указу Президента України №739/2019 від 09 жовтня 2019 року, забезпечення курсантів грошовим забезпеченням, харчуванням, речовим майном і житлом здійснюється відповідно до законодавства України.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також у нього відбулись зміни у сімейному стані: ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_7 .

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що відповідач є курсантом Національної академії СБУ, його забезпечено харчуванням, речовим майном і житлом, забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України, а тому суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно із ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Як роз`яснено в пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження.

Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.

Верховний Суд у постанові від 22 липня 2024 року у справі №688/4308/23 погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дітей, які народилась в іншому шлюбі, а також дружину, без доведення погіршення майнового становища, самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції передчасно та безпідставно пов`язано припинення виплати аліментів у зв`язку із змінами у сімейному стані позивача, а саме народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 .

Крім того, встановивши, що відповідач ОСОБА_2 , який є сином позивача ОСОБА_1 , проходить навчання за денною формою в Національній академії Служби безпеки України з 20 липня 2021 року, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а позивач, як батько повнолітнього сина, повинен матеріально його утримувати, і має змогу надавати утримання, колегія суддів дійшла висновку, що посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_2 є курсантом та перебуває на повному забезпеченні держави не відповідає фактичним обставинам, оскільки Національна академія СБУ не є інтернатом або установою в якій курсанти знаходиться на повному державному забезпеченні.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 грудня 2023 року, справа №760/8038/23, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 11 квітня 2023 року і до досягнення ОСОБА_2 23-х років, за умови, якщо він буде продовжувати навчання.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 липня 2024 року, справа №760/8038/23, апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 28 грудня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/8 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11 квітня 2023 року та до закінчення навчання ОСОБА_2 , тобто до лютого 2025 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073,60 грн. на користь держави.

Таким чином, суд першої інстанції припинив дію скасованого рішення суду першої інстанції, яке не набрало законної сили, чим грубо порушив принцип правової визначеності.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ч. 2 ст. 376 ЦПК України).

Зважаючи на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 липня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 липня 2024 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на повнолітню дитину - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба