Єдиний унікальний номер: 379/986/24
Провадження № 2/379/39/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

24 лютого 2025 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Шабрацького Г.О.,

за участю секретаря судового засідання Гопкало О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тараща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей у розмірі 15200, 18 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що із відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сумісне життя з відповідачем не склалося, тому рішенням Таращанського суду Київської області від 03.03.2020 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу, місце проживання дітей визначено з позивачем. 02.09.2022 позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , у результаті чого змінила з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 26.03.2020 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.01.2020. Позивач пред`явила виконавчий лист до виконавчої служби для виконання. Проте згодом, сторони знайшли спільну мову щодо утримання дітей і позивач забрала виконавчий лист з примусового виконання. Згодом відповідач наполягав на офіційній подачі виконавчого листа до примусового виконання, 12.04.2024 державним виконавцем відкрито виконавче провадження. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах заборгованість становить 10391 грн. 13 коп. Зазначає, що протягом останніх місяців ОСОБА_3 , було проведено обстеження у лікаря невропатолога, який встановив діагноз невропатія лицьового нерву. 03.06.2024-13.06.2024 ОСОБА_3 була госпіталізована до КНП БМР « Білоцерківська міська лікарня №3» з діагнозом Хвороба Лайма, період пізньої персистувальної інфекції, невропатія лівого лицьового нерву, середньої важкості. Крім цього, протягом липня-серпня 2024 дітям проводилось лікування у стоматолога. У зв`язку із хворобою діти потребують додаткових витрат на лікування. Позивач не в змозі самостійно утримувати доньок та повністю забезпечити необхідні витрати на лікування дітей, оскільки зараз перебуває у декретній відпусті, інших видів доходу вона не має.

Загальний розмір додаткових витрат складає 22847,33 грн. витрати на лікування, 4098,04 грн. витрати на канцелярію, та 3455 грн. витрати на одяг на взуття. Враховуючи викладене просила стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дітей одноразово кошти у розмірі 15200,18 грн.

Ухвалою суду від 03 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився , про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про виклик відповідача. Враховуючи вимоги частини 11 статті 128 ЦПК України «з опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Однак, відповідач своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався в судове засідання не з`явився заяв та клопотань не надіслав

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 03.03.2020 року шлюб між ними розірвано (а.с.13-14).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , та НОМЕР_2 у сторін народились діти доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . .Батьком у свідоцтві записаний ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_8 (а.с. 16-17).

З копії виконавчого листа № 379/62/20, виданого 06.04.2020 рокуТаращанським районним судом Київської області, на підставі рішення суду від 26.03.2020 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третьої частини його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.01.2020. (а.с. 21).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_8 02.09.2022 уклала шлюб з ОСОБА_5 , та змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » (а.с.18).

12.04.2024 державним виконавцем Таращанського відділу державної виконавчої служби у білоцерківському районі Київської області ЦМУЮ (м. Київ) Смоліним Д.С. винесена постанова про відкриття провадження № 74741215 (а.с.22).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах складеного державним виконавцем Смоліним Д.С. вбачається, що ОСОБА_2 станом на 01.08.2024 має заборгованість у розмірі 10391,13 грн. (а.с.23).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків станом на 12.07.2024 ОСОБА_1 з жовтня 2023 по березень 2024 отримувала по 2960 грн. щомісячно віл УСВП Білоцерківської районної державної адміністрації (а.с.35).

Згідно довідки УСВП Білоцерківської районної державної адміністрації № 348 від25.07.2024 виданої ОСОБА_1 вбачається, що вона отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини з січня 2024 року по червень 2024 року по 860 грн.(а.с.36)

Згідно довідки УСВП Білоцерківської районної державної адміністрації № 347 від25.07.2024 виданої ОСОБА_1 вбачається, що вона отримує допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях з січня 2024 року по червень 2024 року по2100 грн. (а.с.37).

Згідно копії виписки Спеціалізованого медичного центру «НевроМед» від 27.05.2024, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено діагноз: невропатія лівого лицьового нерву та рекомендації щодо лікування (а.с.26).

Згідно консультативного висновку Спеціалізованого медичного центру «НевроМед» від 20.05.2024, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено діагноз: невропатія лівого лицьового нерву та рекомендації щодо лікування (а.с.24)

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1841 КНП БМР « Білоцерківська міська лікарня №3» ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено діагноз: Хвороба Лайма, період пізньої персистувальної інфекції, невропатія лівого лицьового нерву, середньої важкості.

Позивачем ОСОБА_1 понесено витрати на медичні послуги у КНП« Білоцерківська міська лікарня № 3» що підтверджується фіксальним чеком від 14.06.2024 на суму 1720 грн. (а.с.29).

Також, згідно чеку від 05.06.2024 ОСОБА_1 понесла витрати на медичні послуг лобораторія « Сінево» на суму 1140 грн. (а.с. 29).

Відповідно до рахунку ТОВ « Медична лабораторія» № 4695364 від 31.05.2024 позивачем ОСОБА_1 здійснено оплату наданих медичних послуг на загальну суму 770грн. (а.с. 29 на звороті).

Позивачем ОСОБА_1 понесено витрати на медичні послуги у лабораторії «Сінево» на загальну суму 1890 грн. (а.с.30).

З наданих позивачем копій квитанцій від 20.05.2024 та 27.05.2024 вбачається позивачем сплачено кошти за консультацію невролога та придбано ліки згідно рекомендації лікаря Спеціалізованого медичного центру « НевроМед» » на загальну суму 4377,33 грн. (а.с.25,27).

Крім того, з наданих позивачем копій квитанцій від 16.07.2024, 24,07,2024, 30.07.2024, 02.08.2024, 07.08.2024 вбачається, що позивачем сплачено послуги за лікування у «ФОП ОСОБА_9 « Стоматологічний кабінет» на загальну суму 12950 грн. (а.с.31-32).

Загальна сума витрат на обстеження, лікування та придбання ліків складає 22847,33 грн.

З копії видаткової накладної № БР00-287414 від 17.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 сплатила 4268грн. за придбання канцелярії (а.с. 33).

Відповідно до фіксального від 18.07.2024 року сплачено 3598 грн. та згідно платіжної інструкції № 2.66170637.1 від 15.07.2024 як зазначає позивач у позовній заяві на придбання одягу та взуття. (а.с.33 на звороті, 34).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Вирішуючи питання про стягнення додаткових витрат на дитину суд враховує положення ч. ч. 1, 2 ст. 141 СК України, відповідно до яких мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрат є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналізуючи дану норму, суд при розгляді справи виходить з того, що до додаткових витрат закон відносить витрати, не пов`язані з повсякденним звичайними витратами на проживання, харчування, одяг, та інше, що пов`язане із забезпеченням життєвих потреб, на які стягуються аліменти на утримання дитини. За частиною другою статті 185СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини (аліменти). У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 р. у справі №6-1489цс17.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що нею понесені додаткові витрати в сумі 22847,33 грн., на обстеження, лікування та придбання ліків та 7553,04 грн. на придбання канцелярії, одягу та взуття. Половину вказаних вище сум додаткових витрат, а саме у розмірі 15200,18 грн., остання просить стягнути з відповідача.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Дослідивши надані суду докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на дітей у розмірі 11423,66 грн.

Водночас суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення витрат на купівлю одягу, взуття та канцелярії, оскільки зазначені витрати не входять до додаткових витрат на утримання дітей та є складовою частиною аліментів.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 180, 185, 192 СК України, ст. ст. 13, 76, 81, 89, 141, 280-284, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП, НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , додаткові витрати на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одноразово у сумі 11423,66 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 гривень.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Київського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП, НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Таращанського районного суду Київської області Григорій ШАБРАЦЬКИЙ