Номер провадження 2/754/123/25
Справа № 361/1721/23
У Х В А Л А

Іменем України

29 січня 2025 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Буша Н.Д.,

секретаря судових засідань Шклярської К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі представника - адвоката Павленка С.В. звернувся з позовом до Броварського міськрайонного суду Київської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.03.2023 року вказану позовну заяву разом із додатками надіслано за підсудністю до Деснянського районного суду міста Києва.

Ухвалою суду від 20.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.08.2023 року було здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 25.01.2024 року задоволено позов по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 19.03.2024 року вказане заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва було скасоване і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

14.05.2024 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Войтович Л.В. на адресу суду надійшли письмові пояснення.

23.05.2024 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Войтович Л.В. на адресу суду надійшла заява про передачу справи до Господарського суду міста Києва з метою її подальшого розгляду в межах справи №910/14269/23 про неплатоспроможності ОСОБА_1

27.05.2024 року та 06.08.2024 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Войтович Л.В. на адресу суду надійшла заява про зупинення првадження у справі.

04.11.2024 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Войтович Л.В. на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких представник відповідача просила суд зупинити провадження у справі.

Питання щодо зупинення провадження судом не втрішувалось в зв`язку з надходженям 29.01.2025 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Войтович Л.В. заяви про передачу справи до Господарського суду міста Києва з метою її подальшого розгляду в межах справи №910/14269/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Заперечень сторонни позивача щодо зяавленого стороною відповідача клопотання про передачу справи до Господарського суду міста Києва до суду не надходило.

Сторони в судове засідання не з`явились, суд вважаж заможливим вирішити питання про передачу справи до Господарського суду міста Києва з метою її подальшого розгляду в межах справи №910/14269/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 у відсутноті сторін.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст.1 ЦПК України).

Згідно ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно ч. 2 ст .7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство ( неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до ч.3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, порушення провадження у справі про банкрутство боржника обумовлює особливість вирішення таких спорів і полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються по суті саме у межах справи про банкрутство.

Дана позиція висловлена у Постанові Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 19.06.2018 у справі №908/4057/14 та Постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц (Провадження №14-404цс19), де зокрема зазначено і те, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.

Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.01.2020 року також зазначила, що закриття провадження у справі є недоцільним, оскільки такі дії перешкоджають позивачу у доступі до правосуддя та унеможливлюють захист його прав у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням визначених строків звернення.

Згідно з п. 1 ч .1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У відповідності до ч. 9 ст.10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи наведене, суд вважає, що справу слід передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва, оскільки в провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/142691/23 про визнання ОСОБА_1 неплатоспроможним, а згідно ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Керуючись ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 31, 258-260, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи №361/1721/23 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості- передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва в провадження судді, в якого перебуває на розгляді справа № 910/14269/23 про визнання ОСОБА_1 неплатоспроможним.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк, з дня винесення ухвали, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст ухвали суду складено 29.01.2025 року.

Суддя Н.Д.Буша