Справа № 483/1599/24
Провадження № 2/485/146/25
25 лютого 2025 року м.Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Семенака А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м.Снігурівка цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" (далі- ТОВ "СВЕА ФІНАНС") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
25 липня 2023 року між АТ "Ідея Банк" та ТОВ "СВЕА ФІНАНС" (попередня назва - "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА") укладено договір факторингу №01.02-31/23, у відповідності до умов якого АТ "Ідея Банк" відступає ТОВ "СВЕА ФІНАНС", а ТОВ "СВЕА ФІНАНС" приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників, ТОВ "СВЕА ФІНАНС" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 37 351,56 грн., з яких 14 431,95 грн. заборгованість за основним боргом; 4591,07 грн. заборгованість за відсотками; 18 328,54 грн. заборгованість за комісіями.
Вказану заборгованість за кредитним договором відповідачка не погасила, чим допустила порушення договірного зобов`язання по поверненню кредиту.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Представник позивача Сторожишина О. у позовній заяві просила розглядати справу у відсутність представника позивача, проти заочного розгляду справи заперечень не мала.
Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась за зареєстрованим місцем проживання, конверт повернуто з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", подальший виклик відповідача здійснено через оголошення, опубліковане на сайті суду на порталі Судова влада України. Про причини неявки відповідач суду не повідомила. Відзив на позов не надала.
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.
Разом з укладанням кредитного договору ОСОБА_1 було власноруч підписано паспорт споживчого кредиту та ознайомлено з графіком щомісячних платежів за кредитним договором (а.с.12-13).
Відповідно до пункту 1.7 Кредитного договору, позичальник доручив АТ "Ідея Банк" переказати страховику кредитні кошти в частині суми страхового платежу.
Порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів визначено сторонами у п.1 Договору.
25 липня 2023 року між АТ "Ідея Банк" та ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" було укладено договір факторингу №01.02-31/23 у відповідності до умов якого АТ "Ідея Банк" відступає ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА", а ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с.18-30).
Рішенням єдиного учасника ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" № 1 від 25.03.2024 змінено назву ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" на ТОВ "СВЕА ФІНАНС" (а.с.40-41).
Плата за відступлення права вимоги здійснена ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" відповідно до платіжної інструкції №9217 від 26 липня 2023 року (а.с.32).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №01.02-31/23 від 25 липня 2023 року, ТОВ "СВЕА ФІНАНС" (попередня назва - "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА") набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 37 351,56 грн, з яких: 14 431,95 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 4591,07 грн - сума заборгованості за відсотками, 18 328,54 грн - заборгованість за комісіями (а.с.39).
Всупереч умовам Кредитного договору відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "СВЕА ФІНАНС", ні на рахунки первісного кредитора.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачкою зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості за тілом кредита та процентами.
Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредита у розмірі 14 431,95 грн., процентами у розмірі 4591,07 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Разом з тим, банк просить стягнути з відповідача 18 328,54 грн. заборгованості за комісією.
Проте в матералах справи відсутні докази того, що відповідачка була ознайомлена саме з тими тарифами, які розміщені на веб-сайті Банку та погодилася з ними.
Однак, згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування") кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
10 червня 2017 року набрав чинності Закон України "Про споживче кредитування" від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.
У зв`язку з чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".
Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч.ч.1,2 ст.11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення п. 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.ч.1,2 ст. 11, ч.5 ст. 12 ЗУ "Про споживче кредитування".
Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.
Умови кредитного договору від 12 серпня 2019 року, укладеного з відповідачкою, в частині встановлення банком щомісячної плати за обслуговування кредиту в розмірі 482,33 грн., є нікчемними, оскільки не передбачають переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачці та за які банком встановлена щомісячна комісія. Позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору.
Таким чином, є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору станом на 25 липня 2023 року у загальному розмірі 19 023,02 грн., у тому числі: за тілом кредита у розмірі 14 431,95 грн., процентами у розмірі 4591,07 грн.
Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволено на 50,93% з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1233,73 грн. судового збору.
Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суддя І.А.Квєтка
Дата складення повного судового рішення 25.02.2025.