Провадження № 2/185/2400/25
У Х В А Л А

24 лютого 2025 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Перекопського М.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Публічного акціонерного товариства 'Національна акціонерна страхова компанія 'Оранта' до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

У провадженні суду перебуває зазначена вище цивільна справа про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Ухвалою суду від 28 лютого 2022 року провадження у справі відкрито, постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

На адресу суду надійшла заява представника позивача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору та просили суд повернути сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Розглянувши вказану заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові в справі № 638/3792/20 від 20.09.2021 року, закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Таким чином, Верховний Суд у вказаній постанові сформулював наступні висновки. Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Проте судом встановлено, що в даній справі, на момент звернення позивача до суду у грудні 2024 року був наявний предмет спору, і згідно заяви позивача про закриття провадження вказано, що предмет спору перестав існувати між сторонами 21.01.2025 року, тобто з моменту погашення заборгованості з боку відповідача перед позивачем. У зв`язку із зазначеним суд приходить до висновку про відсутність передбачених чинним законодавством підстав для задоволення вказаної заяви та закриття провадження у справі з підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, у зв`язку із відсутністю підстав для закриття провадження у вказаній справі вимога про повернення сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн теж не підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст. 142 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Керуючись ст.255,256,260 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача про закриття провадження та повернення судового збору.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення (підписання суддею) та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя М. М. Перекопський