Справа № 149/2671/24
Провадження № 22-ц/801/453/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войнаревич М. Г.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 рокуСправа № 149/2671/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),

суддів: Войтка Ю. Б., Медвецького С. К.,

з участю секретаря судового засідання: Кашпрук М. Г.

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Агропромислове науково-виробниче підприємство «Візит»

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Агропромислового науково-виробничого підприємства «Візит» на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12 грудня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Войнаревича М. Г., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Агропромислового науково-виробничого підприємства «Візит» про стягнення заборгованості по орендній платі, пені та розірвання договору оренди землі, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Агропромислового науково-виробничого підприємства «Візит» про стягнення заборгованості по орендній платі, пені та розірвання договору оренди землі. Зазначала, що 28 серпня 2008 року між нею та АПНВП «Візит», було укладено договір оренди земельної ділянки № 289, що зареєстрований у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії центру ДЗК від 28 листопада 2008 року за № 90 щодо оренди належної їй на праві приватної власності земельної ділянки, загальною площею 2,3636 га, кадастровий номер :02:000:0432, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Порицької сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Вказана ділянка належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ,серії ЯД № 423818 ,виданого Хмільницькою районною державною адміністрацією Вінницької області. Згідно витягу № НВ-024 від 21 лютого 2024 року із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок ,нормативна грошова оцінка вказаної ділянки складає 87627,59 грн, тобто ,з урахуванням листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 6-28-0.222-600/2-24 від 12.01.2024 р. «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель за 2023 рік, нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2023 році становила 83 375,44 грн (87627,59: 1,051). Пунктом 9 вказаного договору оренди, в редакції додаткової угоди від 26.12.2017р. установлено, що орендна плата вноситься орендарем в розмірі 7% (сім відсотків) від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тобто, 5836,28 грн (83 375,447%). Згідно п. 11 цього договору, орендна плата вноситься в строк до 31 грудня кожного року оренди. В порушення умов договору оренди землі відповідач не сплатив орендну плату в строк до 31 грудня 2023 року, чим істотно порушив договір оренди землі. Згідно п. 14 договору оренди землі, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,03% несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідачем прострочена внесення орендної плати із 01.01.2024р. по 28.04.2024p включно, а саме 119 днів, тому сума пені складає 208,25 гривень (5836,28 0,03% 1,75 *119). Просила суд стягнути з відповідача на її користь 6044,53 грн, з яких 5836,28 грн - заборгованість по орендній платі, 208,25 грн - пеня, а також розірвати договір оренди земельної ділянки № 289, укладений 28 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та АПНВП «Візит».

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12 грудня 2024 року стягнуто із АПНВП «Візит». на користь ОСОБА_2 6044,53 гривень, із них: заборгованість по виплаті орендної плати за 2023 рік в сумі 5836,28 гривень та пеня - 208,25 гривень. Розірвано договір оренди земельної ділянки № 289, укладений 28 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та АПНВП «Візит», який зареєстрований у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії центру ДЗК від 28 листопада 2008 року за № 90, в редакції додаткової угоди від 26 грудня 2017р., щодо оренди належної на праві приватної власності позивачу земельної ділянки, загальною площею 2,3636 га, кадастровий номер :02:000:0432, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Порицької сільської ради Хмільницького району Вінницької області.

У апеляційній скарзі АНВП «Візит», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та процесуального права, просить вказане рішення скасувати ,а у справі ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що суд не врахував ту обставину, що відповідач не допускав систематичності невиплати орендної плати, а мала місце лише затримка у її виплаті, а саме, орендну плату за 2023 рік позивачка отримала у вересні 2024 року. За відсутності доказів систематичності не сплати орендної плати підстави для розірвання договору оренди землі відсутні.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги позивача повністю , суд виходив з їх доведеності . В частині вимог про розірвання договору суд виходив із того, що несплата відповідачем орендної плати за землю порушує права позивача, що є підставою для розірвання договору оренди землі

Однак, колегія суддів із такими висновками погодитись не може, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0432 площею 2.3636 га на підставі державного акту серії ЯД № 423818 від 07 серпня 2008 року (копія на ас. 6-7).

Згідно договору оренди від 28.08.2008 року ОСОБА_1 передала в оренду АПНВП "Візит" земельну ділянку площею 2,3636 га, серія ЯД 423818. Договір було укладено строком на 10 років ( копія на а.с. 8-11)

Пунктом 9 договору оренди передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, у розмірі 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що становила на день укладення договору 796 грн. 21 коп.

Згідно п. 11 Договору орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня кожного року.

За змістом додаткової угоди від 26.12.2017 року ОСОБА_1 , з одного боку, та АПНВП "Візит" уклали додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого 28.11.2008 року за № 90 ,згідно якої продовжили термін дії договору на 10 років, внесли зміни до Договору ,замість "Орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі 3%" замінили на "Орендна плата вноситься у формі та розмірі 7%". ( а.с. 12)

Як вбачається з витягу № НВ-024 від 21.02.2024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, земельна ділянка з кадастровим №:02:000:0432 має нормативну грошову оцінку 87627,59 грн.

Згідно довідки про доходи, виданій ОСОБА_1 для подання до органів соціального захисту населення для оформлення соціальної допомоги № ААБП-000050 від 27.08.2024 року, їй було нараховано в грудні 2023 року 5836,06 грн.

Згідно платіжної інструкції №2359 від 09 вересня 2024 року АПНВП «Візит» сплатило ОСОБА_1 орендну плату за пай за 2024 рік в розмірі 4937,81 грн. з врахуванням сплачених 04.09.2024 року податків.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).

При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 709/1089/17 (провадження № 61-12745сво18) зроблено висновок, що «…застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду вже робила правовий висновок щодо поняття систематичності несплати орендної плати, що є підставою для розірвання договору.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційним судом було встановлено, що АПНВП «Візит» сплачувало позивачу орендну плату за 2008-2022 року, заперечень щодо отримання орендної плати у цей період позивачка не має. За 2023 рік орендар допустив затримку (несвоєчасність) з виплати орендної плати ОСОБА_1 та сплатив її на рахунок позивачки лише 09 вересня 2024 року, тобто уже під час розгляду справи судом першої інстанції.

Оскільки АПНВП «Візит» сплатило на рахунок ОСОБА_1 орендну плату за 2023 рік , правові підстави для стягнення її судом відпали . Разом з тим, з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню пеня за затримку зі сплати орендної плати за весь період прострочення з 01.01.2024 року по 08.08.2024 року в розмірі 0,03% несплаченої суми за кожний день прострочення. (п. 14 договору).

Термін прострочення за період 01.01.2024р. по 08.09. 2024p включно становить 252 дні, тому сума пені за прострочення спліти орендної плати складає 441 грн (5836,28 0,03% 1,75 *252).

Щодо висновку суду про наявність підстав для розірвання договору оренди землі, то колегія суддів вважає його необгрунтованим, оскільки підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). Оскільки у даній справі апеляційним судом не встановлено обставин систематичності несплати АПНВП «Візит» М. орендної плати ОСОБА_1 ( 2 і більше випадки) , правова підстава для розірвання договору оренди землі відсутня.

Суд першої інстанції вказані обставини справи не врахував, не надав оцінку доказам в їх сукупності , платіжній інструкції про сплату орендної плати, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення та ухвалити нове.

Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Враховуючи невірну оцінку судом наявних у справі доказів щодо наведених у апеляційній скарзі обставин , недоведеності обставин, що мають значення для справи , які суд вважав встановленими та встановленою невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи щодо оспорюваних фактів , колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням в цій нового рішення - про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення орендної плати і розірвання договору оренди землі і часткове задоволення позову в частині стягнення пені за несвоєчасну виплату орендної плати.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи принцип пропорційності розподілу судових витрат відповідно до задоволеної частини позовних вимог, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 88,36 грн за подання позовної заяви, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З врахуванням часткового задоволення апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь АПНВП «Візит» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1684,25 грн, пропорційно до розміру позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи викладене, з ОСОБА_1 на користь АПНВП «Візит» підлягає стягненню різниця судового збору 1559,89 грн (1684,25 грн- 88,36грн).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу Агропромислового науково-виробничого підприємства «Візит» задовольнити частково.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12 грудня 2024 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Агропромислового науково-виробничого підприємства «Візит» про стягнення заборгованості по орендній платі, пені та розірвання договору оренди землі задовольнити частково.

Стягнути з Агропромислового науково-виробничого підприємства «Візит» на користь ОСОБА_1 441 грн пені за несвоєчасну виплату орендної плати.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Агропромислового науково-виробничого підприємства «Візит» 1559,89 грн судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. Г. Копаничук

судді: Ю. Б. Войтко

С. К. Медвецький