Провадження № 4-с/686/17/25
УХВАЛА

19 лютого 2025 року м.Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Чевилюк З.А.,

з участю секретаря судового засідання Козубович А.Т.,

представника ДВС Приступи І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника скаржника Меніка Віталія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Приступи Іванни Вікторівни та зобов`язання вчинення дій.

У проваджені головного державного виконавця Відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Приступи І.В. перебуває

на виконанні виконавчий лист №686/27196/21 (виконавче провадження №69896772) виданий Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, відповідно до якого, із ОСОБА_1 , стягують на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошові сумі у розмірі 2700 грн. щомісячно, починаючи з 15.11.21р. і до досягнення дитиною 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання.

На час звернення до суду та видачі вищезазначеного виконавчого листа, син скаржника, ОСОБА_3 навчався в Хмельницькому кооперативному торговельно-

Економічному інституті.

Згідно відповіді Хмельницького кооперативного торговельно-економічного інституту від 09.05.2024 року №253, наданої на вимогу державного виконавця, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відрахований з числа студентів у зв`язку з закінченням закладу фахової передвищої освіти з 29.02.2024 року, згідно Наказу по ХКФК ХКТЕІ №50-ОССК від 29.02.2024року. Проте, державний виконавець Відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Приступа І.В., після отримання вищевказаного повідомлення не припинила стягнення аліментів на утримання повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 15.11.21р. і до досягнення дитиною 23 років за умови, щовін буде продовжувати навчання.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 є повнолітнім, з 29.02.2024 року був відрахований з Хмельницького кооперативного торговельно-економічного інституту, де навчався з 2021 року, в зв`язку з чим потребував матеріальної допомоги. Вважає, що у нього відсутній обов`язок утримувати повнолітнього сина, оскільки він припинив навчання 29.02.2024 року.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів №273741 від 30.10.2024 року, на період з 15.11.2021 по 30.09.2024 р. станом на 30.10.2024 відсутня. Вважає дії, які вчинив державний виконавець Відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Приступа І.В.,щодо стягнення із ОСОБА_1 аліментів у період з березня 2024 р. по серпень 2024 р. є неправомірними та не обґрунтованими.

Просив визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Приступи Іванни Вікторівни щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з березня 2024 року по серпень 2024 року (у період припинення навчання ОСОБА_3 ); зобов`язати державного виконавця Відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснити перерахунок коштів, які були сплачені мною, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 до досягнення дитиною 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання, за місяці, коли ОСОБА_3 припинив навчання, а саме: з березня 2024 року по серпень 2024 року; зобов`язати державного виконавця Відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зарахувати кошти, які були сплачені ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 до досягнення дитиною 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання, за місяці, коли було припинено навчання,- в майбутні платежі, тобто з вересня 2024 року, коли ОСОБА_3 став студентом денної форми навчання Хмельницького кооперативного торговельно-економічного інституту.

Учасники процесу до суду не направили представників, просили здійснити розгляд за відсутності.Скаржник підтримав скаргу. Стягувач заперечила можливість задоволення скарги. Представник виконавчої служби подала письмовий відзив на скаргу та просила відмовити у її задоволені, посилаючись на постанову Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 752/20152/16-ц (провадження № 61-19405сво21) від 10.04.2023.Законодавець не передбачив такої можливості, як зупинення нарахування аліментів, переривання сплати аліментів у певні періоди, зокрема коли повнолітня дитина безпосередньо не бере участі в освітньому процесі, а також звільнення платника аліментів від сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з продовженням нею навчання в період канікул, переходу на навчання на інший освітній рівень або до іншого навчального закладу, зокрема вступу до магістратури. Правило частини другої статті 199 СК України виключно передбачає припинення права повнолітньої дитини на утримання у разі припинення нею навчання, тобто закінчення або відрахування з навчання у навчальному закладі. Законодавець не передбачив винятку з правила частини першої статті 199 СК України, яка, зокрема не містить застереження про те, що канікулярний період, період вступу до вищого навчального закладу для здобуття вищого рівня освіти не входять до періоду нарахування та сплати аліментів одним із батьків на користь повнолітньої дитини. Завершення повнолітньою дочкою/сином, до досягнення ними 23 років, навчання на певному освітньому рівні та: 1) безпосередній після цього перехід (вступ) до навчального закладу на наступний рівень освіти; або 2) безпосередній після цього перехід (вступ) до навчального закладу для здобуття освіти на наступному рівні чи за іншою спеціальністю, незалежно від того, чи відбувається це в тому самому або у різних закладах освіти, не свідчить про припинення навчання та, відповідно, саме по собі не є підставою для припинення права на утримання (аліменти).

При цьому як вступ (перехід) на наступний освітній рівень, так і вступ (перехід) до іншого навчального закладу після завершення навчання та здобуття певного рівня освіти, пов`язані із певними часовими періодами, протягом яких не відбувається безпосередньо освітній процес, однак триває освітня діяльність, зокрема вступна кампанія (подача документів, здача іспитів, проходження співбесід, видання наказу про зарахування до навчального закладу тощо). Потрібно враховувати, що період, протягом якого суд вирішив визначити обов`язок щодо сплати боржником аліментних платежів, визначений не конкретними календарними датами, а певними подіями, від настання яких і залежить обрахунок і тривалість цього періоду. Адже у разі, якщо б повнолітня дитина не продовжила б навчання на освітньому рівні магістратури, тоді за змістом виконуваного рішення суду настали б обставини, з якими суд пов`язував припинення обов`язків з нарахування та сплати боржником аліментних платежів - закінчення дитиною навчання. Водночас, продовження навчання дитиною свідчить, що такий період не закінчився, а тому у боржника продовжив існувати обов`язок зі сплати аліментних платежів до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку. При цьому переривання такого періоду законодавством не передбачено.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців. За правилами частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно з положеннями пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Відповідно до частини першої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (стаття 74 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У проваджені головного державного виконавця Відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Приступи І.В. перебуває

на виконанні виконавчий лист №686/27196/21 (виконавче провадження №69896772) виданий Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, відповідно до якого, із ОСОБА_1 , стягують на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошові сумі у розмірі 2700 грн. щомісячно, починаючи з 15.11.21р. і до досягнення дитиною 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання.

На час звернення до суду та видачі вищезазначеного виконавчого листа, син скаржника, ОСОБА_3 навчався в Хмельницькому кооперативному торговельно-економічному інституті.

Згідно відповіді Хмельницького кооперативного торговельно-економічного інституту від 09.05.2024 року №253, наданої на вимогу державного виконавця, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відрахований з числа студентів у зв`язку з закінченням закладу фахової передвищої освіти з 29.02.2024 року, згідно Наказу по ХКФК ХКТЕІ №50-ОССК від 29.02.2024року. 10.09.2024 до Відділу від стягувача надійшли копії підтверджуючих документів про продовження навчання ОСОБА_3 .

Згідно відповіді ПФУ від 18.09.2024 № 227325616 ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії державним виконавцем не виносились, з урахуванням п. 3 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 10-2 Розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження».

В подальшому з арештованих рахунків боржника державним виконавцем списано

кошти на погашення заборгованості в загальній сумі 16300,00 грн., які перераховані згідно платіжної інструкції №73424 від 28.10.2024 в сумі 16200,00 грн., платіжної інструкції №73861 від 30.10.2024 в сумі 100,00 грн.Таким чином, заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.10.2024 погашена.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 752/20152/16-ц (провадження № 61-19405сво21) від 10.04.2023 висловлює висновок щодо застосування норми права наступним чином: «Аналіз змісту частини другої статті 199 СК України дає підстави для висновку, що законодавець не передбачив такої можливості, як зупинення нарахування аліментів, переривання сплати аліментів у певні періоди, зокрема коли повнолітня дитина безпосередньо не аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з продовженням нею навчання в період канікул, переходу на навчання на інший освітній рівень або до іншого навчального закладу, зокрема вступу до магістратури. Правило частини другої статті 199 СК України виключно передбачає припинення права повнолітньої дитини на утримання у разі припинення нею навчання, тобто закінчення або відрахування з навчання у навчальному закладі. Законодавець не передбачив винятку з правила частини першої статті 199 СК України, яка, зокрема не містить застереження про те, що канікулярний період, період вступу до вищого навчального закладу для здобуття вищого рівня освіти не входять до періоду нарахування та сплати аліментів одним із батьків на користь повнолітньої дитини.

Завершення повнолітньою дочкою/сином, до досягнення ними 23 років, навчання на певному освітньому рівні та:

1) безпосередній після цього перехід (вступ) до навчального закладу на наступний рівень освіти; або

2) безпосередній після цього перехід (вступ) до навчального закладу для здобуття

освіти на наступному рівні чи за іншою спеціальністю, незалежно від того, чи відбувається це в тому самому або у різних закладах освіти, не свідчить про припинення навчання та, відповідно, саме по собі не є підставою для припинення права на утримання (аліменти).При цьому як вступ (перехід) на наступний освітній рівень, так і вступ (перехід) до іншого навчального закладу після завершення навчання та здобуття певного рівня освіти, пов`язані із певними часовими періодами, протягом яких не відбувається безпосередньо освітній процес, однак триває освітня діяльність, зокрема вступна кампанія (подача документів, здача іспитів, проходження співбесід, видання наказу про зарахування до навчального закладу тощо). Потрібно враховувати, що період, протягом якого суд вирішив визначити обов`язок щодо сплати боржником аліментних платежів, визначений не конкретними календарними датами, а певними подіями, від настання яких і залежить обрахунок і тривалість цього періоду. Адже у разі, якщо б повнолітня дитина не продовжила б навчання на освітньому рівні магістратури, тоді за змістом виконуваного рішення суду настали б обставини, з якими суд пов`язував припинення обов`язків з нарахування та сплати боржником аліментних платежів - закінчення дитиною навчання. Водночас, продовження навчання дитиною свідчить, що такий період не закінчився, а тому у боржника продовжив існувати обов`язок зі сплати аліментних платежів до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку. При цьому переривання такого періоду законодавством не передбачено.»

Між закінченням шкільного навчання та початком навчання професійного чи початком отримання вищої освіти завжди існує певний проміжок часу, що зумовлено способом організації системи освіти, а також об`єктивними чинниками: особа повинна мати час для того, щоб визначитися із напрямом свого подальшого навчання (якщо вона взагалі бажає його продовжувати і не визначилася з таким напрямом раніше), а також має виконати певні формальності - зібрати і подати необхідні документи, скласти вступні іспити тощо. Так само і в разі переходу на наступний освітній рівень особа не може вважатися такою, яка припинила навчання, адже наявність часового проміжку між закінченням підготовки за попереднім рівнем та початок навчання на наступному освітньому рівні не залежить від волі та бажання учня (студента). Тому розумний (визначений характером організації навчального процесу) період фактичної перерви у навчанні не може в таких випадках вказувати на його припинення у розумінні частини другої статті 199 СК України.

Таким чином, беручи до уваги особливості організації навчального процесу в Україні передбачені З.У. «Про освіту», стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.450-451 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені скарги представника скаржника Меніка Віталія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця Приступи Іванни Вікторівни та зобов`язання вчинення дій.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 24 лютого 2025 року.

Суддя З.А.Чевилюк