Справа № 347/1848/24
Провадження № 2/347/60/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області, в складі:

головуючої-судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що його колишня дружина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є зареєстрована до житлового будинку, який належить йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на праві власності. З 2019 року моя колишня дружина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виселилася з будинку і перейшла проживати в інший будинок та не проживає по місцю реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , тобто в будинку, який належить йому на праві приватної власності, де фактично він зареєстрований та проживає.

Про те, що дана особа в дійсності не проживає за вказаною адресою, свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 . Позивач сплачує комунальні та інші обов`язкові платежі протягом останніх років щодо будинку, у якому зареєстровано більше осіб, ніж фактично проживає. У добровільному порядку відповідачка змінити місце реєстрації не бажає. Просить позов задоволити.

Позивач, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву із клопотанням про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідачка, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач була повідомлена про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 27.02.2025 року про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги підставними, доведеними в судовому засіданні та такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як встановлено в судовому засіданні сторони в справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Косівського районного суду від 19.12.2022 року.

Відповідачка у справі, ОСОБА_2 доводиться колишньою дружиною позивачу ОСОБА_1 .

Відповідно до долученого до матеріалів справи копії рішення Косівського районного суду від 19.12.2022 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 28 листопада 2008 у Космацькій сільській раді Косівського району Івано- Франківської області, про що зроблений актовий запис № 21 розірвано. Після розірвання шлюбу відновлено позивачці ОСОБА_3 дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Як вбачається із долученого до матеріалів справи Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.5) від 15.09.2016 року позивачу в справі, ОСОБА_1 належить житловий будинок , що в АДРЕСА_1 .

Рішенням Косівського районного суду від 20.07.2016 року (а.с.7) стверджено, що за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) мешканцем с. Космач, Косівського району, Івано-Франківської області, визнано право власності на житловий будинок, з господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

У відповідності до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. А згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Проте, як вбачається із матеріалів справи до належного позивачу на праві власності житлового будинку, що по АДРЕСА_1 на даний час є зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 .

Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за №293/02.2-31 від 11.10.2023 року (а.с.6), а також за № 118/02.2-31 від 29.01.2025 року Космацької сільської ради вбачається, що колишня дружина позивача в справі ОСОБА_2 в будинковолодінні що належить на праві власності ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 фактично не проживає а зі слів батьків перебуває за кордоном.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 107 ЖК передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 жовтня 2020 року у справі № 447/455/17 дійшла висновку про те, що питання про визнання припиненим права користування житлом та зобов`язання особи звільнити житло у контексті пропорційності застосування такого заходу має оцінюватися з урахуванням дотримання балансу між захистом права власності та захистом права колишнього члена сім`ї власника на користування будинком. Також необхідно встановити обставин щодо об`єкта нерухомого майна, а також наявності чи відсутності іншого житла.

Зважаючи на те, що Відповідачка не є членом сім`ї позивача в справі, з грудня 2022 року, фактично в його будинку не проживає. З часу розірвання шлюбу перейшла проживати до своїх батьків в АДРЕСА_2 , а зі слів батьків на даний час перебуває за кордоном. Формальна реєстрація ОСОБА_2 створює позивачу перешкоди у користуванні житлом та позбавляє права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном.

Таким чином, Відповідачка понад три роки не проживає у будинку, де вона зареєстрована, не користується ним, не несе витрат на утримання цього майна.

Зазначена правова позиція узгоджується з викладеною у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2021 року у справі № 128/1710/19.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що відповідачку слід визнати такою, що втратила право на користування житловим будинком, АДРЕСА_1 із зняттям із реєстраційного обліку за вказаною адресою.

На підставі ст. ст. 71- 72, 107 Житлового Кодексу України, ст.ст. 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України та керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 та зняти її з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І.Крилюк