Справа № 188/1756/24
Провадження № 2-о/188/23/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі судового засідання Бібіковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Свириденко Людмила Василівна, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , (далі заявник) про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 . Вказане право власності спадкодавця зареєстроване у КП «Павлоградське МБТІ» згідно із записом у реєстровій книзі № 4-110.

Згідно з витягом зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) ОСОБА_2 заповіту не складала.

Спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України є заявниця. Вона звернулася до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Свириденко Людмили Василівни із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, але нотаріус відмовила їй у його видачі, оскільки заяву нотаріусу про прийняття спадщини після померлої матері у встановлений законом шестимісячний строк вона не подала, і документи, що підтверджують факт прийняття спадщини також не надала, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.06.2024. Вона дійсно не була зареєстрована за однією адресою разом з матір`ю на час відкриття спадщини, але фактично постійно проживала та вела спільне господарство разом з нею з березня 2016 року по день її смерті. Встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно для оформлення спадщини після смерті матері.

На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 4, 315-319 ЦПК України заявник просить встановити факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 29 липня 2024 року ця заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного окремого провадження і призначене судове засідання.

В судовому засіданні заявник заяву підтримала, просила задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, причина неявки суду не відома, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв та клопотань не надала.

Суд, вислухавши заявника, допитавши свідків, вивчивши заяву та додані до неї письмові докази, зазначає таке.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.09.2016р., вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , про що Петропавлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис № 117 від 16 вересня 2016 року.

Спадкодавець ОСОБА_2 є матір`ю заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження заявника серія НОМЕР_2 від 15.08.1981р. та свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_3 від 19.07.1969р, внаслідок якого прізвище заявника змінено на ОСОБА_3 .

Згідно з довідкою Петропавлівської селищної ради від 27.06.2024р. № 2599 на день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_3 . Разом зі спадкодавцем на день смерті був зареєстрований та проживав зять спадкодавця (чоловік заявника) ОСОБА_4 .

28.06.2024 заявник звернулася до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Свириденко Л.В. за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири АДРЕСА_4 ,ле нотаріус постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.06.2024р. відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з ненаданням заявником доказу її постійного проживання разом зі спадкодавцем на дату смерті та пропущенням строку на прийняття спадщини.

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.06.2024р. після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа №77/2024.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 28.06.2024р. № 77492309 ОСОБА_2 заповіту не складала.

Інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця, відсутні, що підтверджується листом приватного нотаріуса Свириденко Л.В. від 28.06.2024р. за №110/02- 31та постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.06.2024р.

Заявник близько шести місяців перед її смертю та на день смерті постійно проживала разом зі спадкодавцем за однією адресою: АДРЕСА_3 , постійно доглядала за нею, оскільки ОСОБА_2 перед смертю була прикута до ліжка у зв`язку з переломом тазостегнового суглоба, що підтверджено актом обстеження фактичного проживання, складеним 15 липня 2024 року депутатом Петропавлівської селищної ради Пархоменком Андрієм Вікторовичем із залученням двох свідків - сусідів спадкодавця ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та показами цих свідків у судовому засіданні.

У частинах 1-4 статті 10 ЦПК України визначено:

1. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

2. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

3. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини.

Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

На виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» розпорядженням Петропавлівського селищного голови від 08 лютого 2016 року перейменовано вулицю АДРЕСА_5 .

Постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» ліквідовано Петропавлівський район і утворено Синельниківський район, до складу якого війшла, крім інших, Петропавлівська селищна територіальна громада.

Суд дійшов висновку про задоволення заяви, оскільки судом встановлено факт проживання заявниці ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 81, 82, 247, 259, 263, 265, 268, 293, 315-319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_6 , заінтересована особа приватний нотаріус Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Свириденко Людмила Василівна, місцезнаходження: 52700, Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт Петропавлівка, вул. Миру, 44, 1318350, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 на час відкриття спадщини13.09.2016р. разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя П. О. Бурда