КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/3848/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3150/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Гладкої І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Беляєва Юрія Леонідовича в інтересах особи, яка не брала участі у справі товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року у складі судді Фролової І.В.,

у цивільній справі за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про визнання недійсним полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2024 року товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (надаліТДВ «Страхова група «Оберіг») звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 , у якому просило визнати недійсним з моменту його укладення поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP-209800044, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 313 Cdi» д.н.з. НОМЕР_1 , vin-code НОМЕР_2 ; вирішити питання судових витрат.

Позов обґрунтовано тим, що 30 червня 2022 року ОСОБА_1 за допомогою сервісу «Nexstep Solutions» укладав електронний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP-209800044 відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 313 Cdi» д.н.з. НОМЕР_1 , vin-code НОМЕР_2 , та самостійно визначив тип свого транспортного засобу як B: легковий автомобіль.

Крім того, в розділі «Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» зазначено, що ТЗ не підлягає обов`язковому технічному контролю, оскільки відповідач під час укладення Полісу вніс інформацію, що забезпечений транспортний засіб не підлягає обов`язковому технічному контролю.

23 грудня 2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до листа Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ Забезпечений транспортний засіб за конструкцією - вантажний, вантажопідйомність - 1,168 тони, підлягає проходженню обов`язковому технічному контролю із періодичністю - кожні два роки, востаннє проходив обов`язковий технічний контроль - 19 червня 2018 року. Таким чином, за своїми технічними характеристиками транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 313 Cdi» д.н.з. НОМЕР_1 , vin-code НОМЕР_2 відноситься до вантажних автомобілів, що суперечить відомостям, які зазначив відповідач під час укладення полісу, а саме щодо відсутності у нього обов`язку з проходження обов`язкового технічного контролю.

У зв`язку з наданням відповідачем неправдивих відомостей щодо необхідності обов`язкового проходження обов`язкового технічного контролю відносно забезпеченого транспортного засобу, оспорюваний поліс було укладено з порушенням норм Закону № 1961-IV, а саме абз. 6 п. 17.1 ст. 17 Закону № 1961-IV, відповідно до якого, договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року позовну заяву ТОВ «Страхова група «Оберіг» задоволено в повному обсязі. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі адвокат Беляєв Ю.Л. в інтересах особи, яка не брала участі у справі ТДВ «Експрес Страхування»,просить скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції, вирішуючи позовну вимогу про визнання недійсним полісу № ЕР-209800044, позбавив ТДВ «Експрес Страхування» правових підстав для отримання страхового відшкодування в порядку суброгації від ТДВ «СГ «Оберіг».

Зазначає, що 23 грудня 2022року сталася ДТП за участі забезпеченого транспртного засобу під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля КІА Sportage д.р.н. НОМЕР_3 , який був застрахований у ТДВ «Експрес Страхування» за договором страхування наземного транспортного засобу від 18.10.2022.

Винним у даній ДТП визнано ОСОБА_2 й товариство сплатило на користь власника автомобіля КІА Sportage д.р.н. НОМЕР_3 страхове відшкодування, яке у подальшому в порядку регресу було відшкодовано ТДВ «Страхова група «Оберіг».

Проте 28 серпня 2024 року позивач по справі звернувся до товариства з заявою про повернення сплачених коштів з мотивів визнання недійсним полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вказує, що оскаржуване рішення впливає па права та обов`язки ТДВ «Експрес Страхування», яке не було залучено до участі у справі в якості третьої особи.

Вважає, що матеріали справи не містять доказів навмисного цілеспрямованого введення ОСОБА_1 в оману ТДВ «Страхова група «Оберіг» щодо укладення електронного Полісу № EP-209800044, а факт укладення електронного полісу за допомогою сервісу «Nexstep Solutions» свідчить про залучення ТДВ «Страхова група «Оберіг» страхового агента «НЕКСТЕП СОЛЮШНЗ» та надання повноважень укладати електронні поліси страхування та виконувати всі необхідні дії для перевірки інформації про забезпечений транспортний засіб до укладення договору страхування.

Вказано, що до процедури укладення електронного полісу страхування застосовуються вимоги електронної комерції, зокрема вважається що пропозиція укласти поліс в електронній формі надходить саме від позивача, а власник (страхувальник) що є відповідачем у даній справі лише приймає запропонований страховиком варіант заповненого полісу страхування.

Висновок суду першої інстанції про те що відповідач умисно та цілеспрямовано надав свідомо неправдиві відомості, що автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 313 Cdi» д.н.з. НОМЕР_4 не підлягає обов`язковому технічному контролю є передчасним на не підкріплені належними та допустимими доказами.

У відзиві на апеляційну скаргу ТДВ «Страхова група «Оберіг» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а заочне рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 18 квітня 2024 року, як законне та обгрунтоване, залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника скаржника, який просив апеляційну скаргу задовольнити, представника позивача, який заперечував проти її задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при укладенні полісу ввів в оману позивача щодо істотних умов договору страхування, у зв`язку з чим поліс було укладено з порушенням вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Установлено, що 30 червня 2022 року ОСОБА_3 самостійно, без участі ТОВ "Страхова група "Оберіг", за допомогою сервісу "Nexstep Solutions" уклав електронний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP-209800044, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter 313 Cdi» д.н.з. НОМЕР_1 , vin-code НОМЕР_2 та самостійно визначив тип свого транспортного засобу як B: легковий автомобіль.

Відповідно до умов Полісу строк його дії встановлено з 00 годин 00 хвилин 12 липня 2022 року по 11 липня 2023 року включно.

Крім того, в розділі "Особливі умови використання забезпеченого ТЗ" зазначено, що ТЗ не підлягає обов`язковому технічному контролю, оскільки відповідач під час укладення Полісу вніс інформацію, що забезпечений транспортний засіб не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Убачається, 22 грудня 2022 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участі забезпеченого транспортного засобу.

З метою розслідування страхового випадку позивач звернувся до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у м. Києві (філія ГСЦ МВС) із запитом від 12 січня 2024 року № 120123.

Відповідно до листа Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві від 17.01.2024 (а.с.8,9), транспортний засіб "«Mercedes-Benz Sprinter 313 Cdi» д.н.з. НОМЕР_1 , vin-code НОМЕР_2 , за конструкцією - вантажний, вантажопідйомність - 1,168 та підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю з періодичністю - кожні два роки, востаннє проходив ОТК - 19 червня 2018 року. Станом на 23 грудня 2022 року вказаний ТЗ немає діючого протоколу перевірки технічного стану ТЗ.

За п. 2.1. ст. 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності" відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, законом України "Про страхування", цим та іншими законами, нормативно-правовими актами прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Як передбачено абз. 6 п. 17.1 ст. 17 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України "Про дорожній рух", укладаються за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними.

Згідно з абз. 7 п. 17.1 ст. 17 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України "Про дорожній рух".

Відповідно до п. 17.3 ст. 17 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

За п. 14.2 ст. 14 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик не може відмовити будь-якому страхувальнику в укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України "Про дорожній рух" транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Частиною 7 ст. 35 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що періодичність проходження обов`язкового технічного контролю для вантажних автомобілів вантажопідйомністю до 3,5 т., причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Статтею 37 Закону України "Про дорожній рух" передбачено підстави заборони експлуатації транспортних засобів, зокрема, забороняється експлуатація транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його.

Відтак з урахуванням вимог Закону України «Про дорожній рух» та листа Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві від 17 січня 2024 року, яким установлено що за конструкцією забезпечений транспортний засіб є вантажним, вантажопідйомністю 1,168 т. востаннє проходив ОТК 19 червня 2018 року, а тому його експлуатація з порушенням строку проходження обов`язкового технічного контролю заборонена, що виключало правові підстави укладення оспорюваного договору.

Відповідно до п. 3.1 Положення про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затверджених Розпорядженням державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 27 жовтня 2011 року № 673 з наступними змінами та доповненнями, чинного на час укладення оспорюваного договору, для укладення внутрішнього електронного договору страхування власник транспортного засобу через ІТС виражає намір укласти договір страхування та вносить відомості, необхідні для укладення такого договору, що є заявою на страхування. Перелік відомостей, необхідних для укладення внутрішнього електронного договору страхування, визначається МТСБУ та оприлюднюється на веб-сайті (веб-сторінці) МТСБУ.

Пунктами 3.2 -3.5 Положення передбачено, що страховик на підставі отриманої через ІТС заяви на страхування формує пропозицію укласти внутрішній електронний договір страхування у формі проекту страхового поліса, що реєструється в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Пропозиція укласти внутрішній електронний договір страхування направляється страховиком власнику транспортного засобу через ІТС і є чинною до закінчення доби, в якій її було сформовано.

Перелік відомостей, які повинні міститися у пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування, затверджується МТСБУ та оприлюднюється на веб-сайті (веб-сторінці) МТСБУ.

МТСБУ забезпечує можливість перевірки факту реєстрації пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та оприлюднює на веб-сайті (веб-сторінці) МТСБУ інформацію про спосіб перевірки факту реєстрації пропозиції щодо укладення внутрішнього електронного договору страхування. Інформація про спосіб перевірки власником транспортного засобу факту реєстрації конкретної пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів повинна міститись у такій пропозиції.

Якщо власник транспортного засобу погоджується з отриманою пропозицією укласти внутрішній електронний договір страхування, він надає страховику через ІТС відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) укласти внутрішній електронний договір страхування і підписує внутрішній електронний договір страхування через ІТС відповідно до законодавства, що регулює організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції.

Отже, з урахуванням положень зазначеного Розпорядження, саме з інформації, наданої страхувальником було сформовано поліс обов`язкового страхування в електронному вигляді й останній у свою чергу зобов`язаний був надавати достовірні дані щодо застрахованого транспортного засобу , в тому числі й щодо проходження транспортним засобом процедури ОТК.

За ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

На підставі наведеного істотною умовою страхування при укладенні Полісу щодо транспортних засобів, які підлягають проходження обов`язкового технічного контролю є проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю та укладення Полісу на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю.

За п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України (яка діяла на час розгляду справи) страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про страхування" страхувальник зобов`язаний при укладанні договору страхування надати інформацію страховикові про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

За узагальненою практикою розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними Верховним судом України від 24 листопада 2008 року правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману, на відміну від помилки, є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

У постанові Верховного Суду України від 29 квітня 2014 року у справі № 3-11гс14 зроблено висновок, що "обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Виходячи зі змісту зазначеної норми, правочин визнається вчиненим внаслідок обману в разі навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину.

Отже, обман має місце, коли задля вчинення правочину або надається невірна інформація, або вона замовчується.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Доводи апеляційної скарги щодо незгоди з рішенням суду за встановлених обставин колегія суддів відхиляє, оскільки порушень норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства під час вирішення спору не встановлено та враховує, що ТДВ «Експрес Страхування» не позбавлено можливості в установленому законом порядку звернутися за захистом своїх прав.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, N 303А, п. 2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в рішенні суду першої інстанції, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, учасникам спору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних по суті висновків суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Беляєва Юрія Леонідовича в інтересах особи, яка не брала участі у справі - товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» залишити без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: