Справа № 426/3490/16
Провадження № 2-в/185/59/25
У Х В А Л А

про відновлення втраченого судового провадження

17 січня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.,

з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2024 року про відновлення втраченого судового провадження,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області доручено вирішити питання щодо відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 426/3490/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Суд, дослідивши зібрані матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до ст.488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно зі ст.489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно з ч.1 ст.494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Відповідно до ч.2 ст.494 ЦПК України в ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувались судом і які процесуальні дії вчинялись з втраченого провадження.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявне рішення суду по справі № 426/3490/16 Сватівського районного суду Луганської області від 13 березня 2017 року.

Цивільна справа № 426/3490/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області не надходила та не передавалась.

За таких обставин, суд вважає за можливе відновити втрачене провадження в частині наявного в ЄДРСР судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 488-494 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відновити частково втрачене судове провадження у цивільній справі № 426/3490/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в частині заочного рішення Сватівського районного суду Луганської області від 13 березня 2017 року.

Вважати встановленим зміст відновленого судового рішення Сватівського районного суду Луганської області від 13 березня 2017 року у справі № 426/3490/16 в такій редакції: «

Справа № 426/3490/16-ц

РІШЕННЯ

іменем України

13 березня 2017 року , Сватівський районний суд

Луганської області

У складі головуючого судді Половинки В.О.

при секретарі Фурсової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Сватове цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у сумі 97 680, 99 грн., посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 не виконав зобов`язань за договором кредиту №568АІ1 від 25.10.2012, за яким ОСОБА_2 є поручителем.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи належним чином шляхом публікації оголошення у всеукраїнській газеті «Урядовий кур`єр», відомості про їх належне повідомлення є в матеріалах справи, не повідомили суд про причини своєї неявки до суду.

Враховуючи, що від відповідачів не надійшло повідомлення про причини неявки, від них не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 25 жовтня 2012 р. між позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №568АІ1 від 25.10.2012р., відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 72 864, 00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,20 % річних та комісій.

25 жовтня 2012 р. між позивачем та ОСОБА_1 був укладений договір відновлюваної кредитної лінії №568003651INSURANCE1 від 25.10.2012р., відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 6 775, 54 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % річних та комісій, з кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 24 жовтня 2017 року. Відповідачу 13.11.2013 року був наданий 5 004, 30 гривень.

25 жовтня 2012 р. в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено договір застави між позивачем та ОСОБА_1

25 жовтня 2012 р. в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено договір поруки №568-23-3-025 від 25 жовтня 2012р. між позивачем та ОСОБА_2 .

Станом на 14 грудня 2015 року відповідачами зобов`язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем за договором №568АІ1 у сумі 91 951, 50 грн. та за договором №568003651INSURANCE1 в сумі 5 729, 49 гривень.

Вказана сума на підставі ст.ст.526, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідачів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі. Визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

У відповідності до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за в ідсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Під виконанням зобов`язання розуміються вчинення кредитором і боржником дій зі здійснення прав та виконання обов`язків, що випливають із зобов`язання. Належне виконання зобов`язання передбачає виконання зобов`язання в належний строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.ч. 1,2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Нормами ч.ч. 1,2 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, між сторонами виникли договірні відносини з приводу надання кредиту, відповідач ОСОБА_1 отримав кредит, відповідачі ухиляються від виконання зобов`язання, своєчасно не погашають заборгованість, а тому згідно наданого розрахунку позов підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у сумі 1465, 21 грн. підлягають стягненню з відповідачів в рівних долях по 732, 61 грн.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 525, 526, 536, 549-551, 553,554, 625,629, 1054, 1056-1 ЦК України та керуючись ст. ст. 10, 11, 60,88, 212-215, 224-233, 294 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» суму заборгованості за Договором кредиту №568АІ1 від 25.10.2012 року у розмірі 91 951, 50 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» суму заборгованості за Договором відновлюваної кредитної лінії №568003651INSURANCE1 від 25.10.2012р у розмірі 5 729, 49 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» витрати по сплаті судового збору в рівних долях по 732, 61 гривень з кожного.

Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Луганської області через Сватівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Сватівського

районного суду В.О. Половинка»

Ухвала про відновлення втраченого судового провадження набирає законної сили з моменту її підписання і підлягає оскарженню протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя У. М. Болдирєва