КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 947/3421/25
Провадження № 2-з/947/99/25
УХВАЛА

26.02.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі у залі суду в порядку окремого провадження клопотання заявника ОСОБА_1 про витребування доказів по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2025 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявниця просить суд:

- встановити неправильність актового запису №24 про народження ОСОБА_2 , від 20 липня 1953 року складеного виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, в частині дати його народження, вказавши дату народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замість « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

- зобов`язати Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису цивільного стану про народження № 24, від 20 липня 1953 року складеного виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, в частині дати народження ОСОБА_2 , вказавши дату народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу за вказаною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 23.01.2025 року прийнято вказану заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження та призначено дату, час і місце проведення судового засідання, з повідомленням сторін по справі.

26.02.2025 року до суду від заявника надійшло клопотання про витребування доказів, в якому ОСОБА_1 просить суд витребувати:

- з Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області належним чином завірені копії усіх документів, на підставі яких 10 вересня 1998 року Київським РВ УМВС України в Одеській області видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Вакулівка, Роздільнянського району Одеської області», рнокпп особи НОМЕР_2 , з посиланням на те, що відповідні докази за необхідні для доведення заявленого факту, а відтак будуть випливати на повний, всебічний та об`єктивний розгляду справи.

У судове засідання призначене на 26.02.2025 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином.

Однак, у поданому до суду клопотання, заявниця зазначила, що заявлене клопотання підтримує та просить суд здійснити його розгляд за її відсутності.

Судом підстав для відкладення судового засідання призначеного на 26.02.2025 року не встановлено, за наслідком чого було ухвалено провести розгляд клопотання заявника про витребування доказів в судовому засіданні за відсутності сторін по справі.

Дослідивши подане до суду клопотання та оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами».

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У відповідності до ч.2 ст.294 ЦПК України, з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

У відповідності до п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість зокрема сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Судом враховується, що мета процесуального механізму витребування доказів є допомогти сторонам в отриманні доказів, які вони не можуть одержати самостійно, що підтверджується обов`язком особи, яка заявляє клопотання про витребування доказів, долучити до нього відомості про неможливість отримання таких доказів особисто.

При цьому Європейський суд зауважив, що національні суди, застосовуючи процесуальні норми, повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства.

Розглядаючи зазначене клопотання, суд приймає до уваги, що заявлені до витребування докази належать до інформації з обмеженим доступом.

Також, приймаючи підстави обґрунтування заявлених вимог, суд вважає, що інформація заявлена заявником у клопотанні до витребування, пов`язана з предметом доказування по даній справі, а її витребування буде сприяти встановленню дійсних обставин справи, а також повному, всебічному і об`єктивному її розгляду, за наслідком чого клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Частиною 11 статі 84 ЦПК України визначено, зокрема, що в ухвалі про витребування доказів суд вирішує питання забезпечення чи попередньої оплати витрат осіб, пов`язаних із поданням відповідних доказів.

Враховуючи наведене, суд покладає витрати, пов`язані з витребуванням доказів по цьому судовому рішенні, у разі їх наявності, на заявника клопотання ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 84 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання заявника ОСОБА_1 про витребування доказів задовольнити.

Витребувати з Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області належним чином завірені копії усіх документів, на підставі яких 10 вересня 1998 року Київським РВ УМВС України в Одеській області видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Вакулівка, Роздільнянського району Одеської області», реєстраційний номер облікової картки платника податків особи НОМЕР_2 .

Витрати пов`язані з виконанням ухвали суду покласти на ОСОБА_1 .

Копію ухвали для виконання направити до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області.

Роз`яснити, що у разі неможливості подати витребувані докази до суду, необхідно повідомити суд про неможливість подати докази із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суд про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, передбачену законом, у тому числі суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Головуючий Калініченко Л. В.