Справа № 521/4174/24
Провадження № 2/761/4524/2025
УХВАЛА

19 лютого 2025 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Романишеної І.П.,

за участю секретаря Решти Д.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання відповідача про надання строку для примирення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року позивач звернувся до Малиновського районного суду міста Одеси з вказаним позовом.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.03.2024 року позовну заяву залишено без руху.

09 квітня 2024 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси відкрито провадження у справі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.08.2024 року зупинено провадження по справі з надання строку для примирення сторін.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.11.2024 року поновлено провадження та справу призначено до розгляду.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.11.2024 року цивільну справу направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.01.2025 року вищевказана справа надійшла в провадження судді Романишеної І.П.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08.01.2025р. справу прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач в судовому засіданні заявила клопотання про надання часу на примирення з чоловіком.

Представник позивача у судовому засіданні проти надання строку для примирення подружжя категорично заперечив, зазначив, що позивач не бажає примиритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу, більш того, у позивача є інша сім`я, у якій народилась спільна дитина.

Дослідивши матеріали справи, суд не вбачає обгрунтованих підстав для надання строку для примирення подружжю з наступних підстав.

Згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», передбачене ч. 1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. У випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

При цьому, суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст.24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу.

Здійснення судом заходів до примирення подружжя, у тому числі надання сторонам строку на примирення, є правом суду, а не обов`язком.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.05.2019 у справі № 442/6319/16-ц та від 11.06.2019 у справі № 605/434/18.

Судом врахована позиція позивача, яка висловлена його представником у судовому засіданні, відповідно до якої позивач наполягає на розірванні шлюбу та категорично заперечує проти надання строку на примирення.

Суд також враховує положення ст. 56 СК України, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Крім того, подружжю уже надавався строк для примирення відповідно до ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 06.08.2024 року, однак, примирення подружжя не відбулося, позивач і надалі наполягає на розурванні шлюбу.

Важливий також є той факт, що позов про розірвання шлюбу подано позивачем ще 21.03.2024р., однак протягом такого значного проміжку часу (близько одиннадцяти місяців) подружжя так і не примирилось.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на відсутність з боку позивача волевиявлення щодо встановлення строку на примирення з дружиною, суд вважає, що задоволення клопотання відповідача буде суперечити ст. 24, 56 СК України, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 251, 259, 260, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відповідача про надання строку для примирення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 21.02.2025 року.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА