ПОСТАНОВА

іменем України

27 лютого 2025 року м. Кропивницький

справа № 398/3585/21

провадження № 22-ц/4809/250/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

учасники справи:

позивач Комунальне підприємство «Житлогосп»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дьорко Андрій Мирославович, на заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 30 жовтня 2023 рокуу складі судді Нероди Л.М.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року Комунальне підприємство «Житлогосп» (далі по тексту КП «Житлогосп») звернулосяв суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги управління будинком.

В обґрунтування позову вказало, що КП «Житлогосп» є виконавцем послуг з управління багатоквартирними будинками на території міста Олександрія та сел. Пантаївка. Відповідно до рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 19 грудня 2018 року №787 «Про призначення управителів з управління багатоквартирними будинками на території міста Олександрія та сел. Пантаївка» було призначено КП «Житлогосп» управителем багатоквартирних будинків та території західного та східного районів міста Олександрія з відповідною ціною за послуги по кожному будинку окремо. 21 листопада 2018 року з КП «Житлогосп» та будинком АДРЕСА_1 , де проживає відповідач, було укладено договір №119 на надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Згідно з договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком у багатоквартирному будинку розташоване нежитлове приміщення загальною площею 67,1 кв. м, яке належить на праві приватної власності відповідачу, якого визначено у списку співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, між позивачем та відповідачем встановлено зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Відповідач регулярно не здійснював оплату послуг з управління багатоквартирним будинком, тому станом на 01 липня 2021 року утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 2802,98 грн.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги управління будинком в сумі 2802,98 грн.

Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 30 жовтня 2023 рокупозов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Житлогосп» заборгованість за надані послуги управління будинком у сумі 2802,98 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дьорко А.М., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову КП «Житлогосп».

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 19 березня 2021 року по справі №398/4133/20 скасовано судовий наказ Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2020 року у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житлогосп» заборгованості за надані послуги по управлінню будинком у розмірі 2300,88 грн та судового збору в сумі 210,20 грн. Роз`яснено стягувачу, що він має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.5).

Відповідно до довідки про розмір платежів за послуги КП «Житлогосп», за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 , за період з 01 вересня 2019 року по 30 квітня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 2802,98 грн (а.с.8).

Як убачається зі звіту про виконану роботу за період з 01 вересня 2019 року по 30 квітня 2021 року у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , всього по будинку за зазначений період фактично виконано робіт на суму 23757,78 грн, сплачено за виконання 34029,44 грн та нараховано за звітний період 47888,89 грн (а.с.9).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з обов`язку споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, та дійшов висновку про доведеність позовних вимог.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду, виходячи з такого.

Згідно із частиною третьою статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частинами першою та другою статті 32 України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, в тому числі, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 2 пункту «а» частини першої ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Згідно з п.7 ч.1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо ціну продукції визначено неналежним чином.

Встановлено, що позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що на підставі рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 19 грудня 2018 року №787 «Про призначення управителів з управління багатоквартирними будинками на території міста Олександрія та сел. Пантаївка» КП «Житлогосп» призначено управителем багатоквартирних будинків та території західного та східного районів міста Олександрія, у томі числі за будинком АДРЕСА_1 , з відповідною ціною за послуги.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з додатком 1 до рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 19 грудня 2018 року №787 «Про призначення управителів з управління багатоквартирними будинками на території міста Олександрія та сел. Пантаївка» визначено перелік багатоквартирних будинків, управителем яких за результатами конкурсу призначено КП «Житлогосп», у якому будинок АДРЕСА_1 відсутній.

Дана інформація розміщена на сайті Олександрійської міської радита є загальнодоступною.

Враховуючи зазначене, будинок АДРЕСА_1 , у якому проживає відповідач, рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 19 грудня 2018 року №787 «Про призначення управителів з управління багатоквартирними будинками на території міста Олександрія та сел. Пантаївка» в управління КП «Житлогосп» не передавався, і, як наслідок, ціна за послуги у грн за кв. м загальної площі не визначалась (а.с.109-112).

Отже, договір №119 про надання послуги з управляння багатоквартирним будинком від 21 листопада 2018 року з додатками №№1, 2 та додаткова угода від 12.12.2019 до договору №119 від 21 листопада 2018 року з додатком №1 (а.с.11-17) не може бути прийнята судом як належний, допустимий та достовірний доказ. Отже, зазначений у додатку №2 до основного договору у розмірі 3,0283 грн за 1 кв. м та у додатку №2 до додаткової угоди до основного договору тариф та у розмірі 4,5091 грн за 1 кв. м не може бути прийнятий як належний при розрахунку заборгованості відповідача.

Крім того, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. Дата видачі 21 грудня 2015 року (а.с.90).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни. Дата видачі 03 червня 2020 року (а.с.88).

Згідно з пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 має 3 групу інвалідності внаслідок війни. Дата видачі 07 липня 2021 року (а.с.89).

Разом з тим, у наданій позивачем довідці про розмір платежів за послуги КП «Житлогосп» за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , пільга ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, закінчується 01 жовтня 2019 року (а.с.8).

Також встановлено, що 30 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до КП «Житлогосп» із заявою про перерахунок витрат за житлово-комунальні послуги та надання довідки про стан розрахунків за надані послуги з урахуванням проведених перерахунків (а.с.86).

Як убачається з листа від 30 грудня 2021 року №2605 КП «Житлогосп» у відповідь на звернення відповідача повідомило, що будь-які юридичні підстави для перерахунку за оплату послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій у підприємства відсутні (а.с.87).

Згідно з п.4 та п.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються такі пільги: 4) 75-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю); 5) 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Відповідно до п.4 та п.5 ч. 1 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються такі пільги: 4) 100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. м загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. м на сім`ю); 5) 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

У постанові від 16 січня 2019 року у справі №757/31606/15-ц (провадження №14-285цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що нарахування споживачем послуг, які здійснювалися відповідно до тарифів, визначених рішенням, яке у подальшому скасоване судом, позивач має право на здійснення перерахунку нарахованих йому платежів.Тарифи у разі скасування рішення, яким вони були затверджені, мають перераховуватися з моменту їх прийняття.

Апеляційним судом встановлено, що нарахування за житлово-комунальні послуги у м. Олександрія здійснювалися відповідно до тарифів на житлово-комунальні послуги, прийнятих рішеннями виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 05 серпня 2011 року №629, від 06 жовтня 2011 року №763, від 29 грудня 2016 року №920 та від 28 квітня 2016 року за №264, які в подальшому були скасовані постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 серпня 2017 року по справі №398/7667/14-а (№2-а/398/10/17), залишеної без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року,у справі №398/7667/14-а (№2-а/398/38/16), постановою Кропивницького апеляційного суду від 28 лютого 2019 року у справі №398/1027/18 (провадження №22-ц/4809/335/19) та залишені в силі постановою Верховного Суду від 12 серпня 2020 року (провадження К/9901/42383/18), а також рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 10 вересня 2018 року по справі №398/4189/17, та постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2019 року у справі №398/4189/17 (2-а/398/44/18), яке набрало законної сили 24.01.2019. Вказана інформація є загальновідомою та розміщена у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Докази затвердження тарифів, по яким відповідачеві нараховувалася заборгованість з 01 січня 2019 року, у матеріалах справи відсутні, як і відсутній доказ призначення позивача управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Враховуючи зазначене колегія суддів визнає необґрунтованим наведений позивачем розрахунок заборгованості ОСОБА_1 та вважає, що відповідач має право на здійснення перерахунку нарахованих йому платежів за тарифами, затвердженими в установленому законодавством порядку.

Вищевказаних вимог законодавства, обставин і доказів суд першої інстанції не врахував і дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене вище колегія суддів погоджується з доводами позивача про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог КП «Житлогосп».

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дьорко Андрій Мирославович, задовольнити.

Заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 30 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Житлогосп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги управління будинком відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

О.Л. Карпенко