Провадження №: 2/336/775/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Савеленко О.А., розглянувши в порядку письмового спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Представник позивача АТ «ОТП Банк» Лісова В.Ю. звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

За змістом позову, 15.09.2019 між АТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , який є змішаним договором кредитного договору та договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_1 отримав два типи кредиту одночасно: кредит в сумі 5984 грн. на придбання товару (планшету «Huawei Media Т3 10») у продавця на строк до 15.09.2021 та кредитну лінію із встановленим розміром кредитного ліміту (з можливістю збільшення відповідно до умов кредитного договору) на строк три роки (з правом пролонгації). На умовах кредитного договору відповідач придбав зазначений товар, що засвідчив своїм підписом у рахунку-фактурі. ОСОБА_1 був ознайомлений зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № CARD від 15.09.2019 та погодився, що анкета-заява разом з Правилами користування карткою, Тарифами, Графіком платежів та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. На дату укладення заяви розмір процентної ставки становив 5% в місяць, впродовж пільгового періоду 0,01% річних. На підставі заяви-анкети, Банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб із встановленим розміром кредитного ліміту, який неодноразово змінювався з огляду на регулярне використання кредитного ліміту відповідачем, а також відсутність звернення із заявою про зменшення кредитного ліміту. Відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 23.07.2024 утворилась заборгованість в розмірі 22 236,15 грн.

Посилаючись на викладені обставини, просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором/Заявою-Анкетою № _CARD від 15.09.2019 станом на 23.07.2024 в розмірі 22236,15 грн, яка складається з наступного: 6253,04 грн., за відсотками 450,76 грн., прострочене тіло кредиту 8685,09 грн., за простроченими відсотками 6847,26 грн.

Рух справи. Позиція учасників справи.

Ухвалою судді від 18.11.2024 відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками були направлені поштою.

30.12.2024 через підсистему «Електронний суд» до суду від представника відповідача адвоката Левицької Ю.В. надійшов відзив на позовну заяву. За змістом відзиву на позовну заяву, позивачем визнаються в повному обсязі позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту. В іншій частині позовних вимог, просить відмовити, посилаючись на наступне. Між позивачем та відповідачем дійсно укладений кредитний договір. Між тим, позивачем не надано суду інформації щодо комісії за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом, за що вона встановлюється. Є незрозумілим, з чого складаються послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Посилаючись на дію карантину на території України у відповідний та період та введення воєнного стану, вважає, що позивачем безпідставно нараховані та заявлені штрафні санкції за порушення виконання позичальником умов кредитного договору.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання, в розумінні положень ст.279 ЦПК України, не надходило.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до наступного.

Встановлені судом обставини.

15.09.2019 між АТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № . Згідно з п.1.1 відповідач отримав кредит в сумі 5594 грн. на придбання товару у продавця ТОВ Комфі Трейд КБ ІМ, 390 грн. на сплату додаткових послуг Банку, а саме послуга: смс-Довідка, загальний розмір кредиту 5984 грн. Кредит наданий строком до 15.09.2021, комісія за управління кредитом 0%. Передоплата позичальника 500 грн. Пунктом 1.2 визначено, що протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 0,01% річних. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтентних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у Додатку № 1 до договору (п.1.3). Підписанням кредитного договору позичальник підтвердив, що банк надав йому в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством, відповідач ознайомлений з умовами надання кредиту, визначеними у Паспорті споживчого кредиту, Правилами кредитування (п.1.5).

Згідно з пунктом другим договору, 15.09.2019 відповідач звернувся до банку з анкетою-заявою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № _ CARD з метою відкриття поточного (карткового) рахунку та отримання електронного платіжного засобу, а саме картки МС Gold, картковий рахунок НОМЕР_1 . Сторонами узгоджено, що банк за користування кредитом нараховує відсотки, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами банку та Інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до договору. На дату укладення Заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць. На дату укладення анкети-заяви розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних. Всі інші зобов`язання визначені в Інформаційному листку. Відповідач підтвердив, що заява-анкета є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та Правил користування карткою, Інформаційного листка, Тарифів банку, які розміщені на офіційному сайті банка. З метою погашення кредиту, встановлений графік платежів, який є додатком до договору (а.с.40,41,42,43,44, 49-59).

На виконання умов договору Банком відповідачу видано банківську картку № НОМЕР_2 (а.с.46).

За умовами договору, відповідачу 15.09.2019 був встановлений кредитний ліміт в розмірі 4500 грн, який у подальшому, на підставі п.8.1.2.5 Публічного договору про видачу та обслуговування платіжних карток, до якого відповідач приєднався шляхом підписання заяви-анкети, був збільшений до 15100 грн. (а.с.45).

Згідно з рахунком-фактурою № СФZPN- від 15.09.2019, чеком від 15.09.2021, відповідач придбав планшет Huawei Media Pad T3 10, чохол для планшета, послуг навігація зі строком дії 3 місяців (а.с.47,48).

05.08.2024 позивачем на адресу відповідача направлено досудову вимогу про сплату заборгованості (а.с.62-63,64,65-66,67).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № _ CARD від 15.09.2019 про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих), довідки про наявність заборгованості, звіту-розрахунку, станом на 23.07.2024 ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 22236,15 грн., яка складається з наступного: 6253,04 грн., за відсотками 450,76 грн., прострочене тіло кредиту 8685,09 грн., за простроченими відсотками 6847,26 грн.(а.с.11-18).

Нормативне обґрунтування.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка.

У разі незгоди позичальника із збільшенням процентної ставки позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення про збільшення процентної ставки. З дня погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі зобов`язання сторін за таким договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про збільшення процентної ставки, застосовується попередній розмір процентної ставки.

У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен забезпечувати точне визначення розміру процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитодавець не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Висновки суду.

Укладений сторонами договір № від 15.09.2019 є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і Клієнту (споживачу) надаються декілька різних видів послуг - споживче кредитування та кредитування по виданій платіжній пластиковій картці.

Відповідно до умов договору про споживчий кредит № від 15.09.2019 ОСОБА_1 отримав два типи кредиту одночасно, а саме: відповідно до п. 1 Договору - кредит у розмірі 5594 грн. на придбання товару у Продавця на строк до 15.09.2021 та відповідно до п. 2 Договору (Заява-анкета про надання банківських послуг) - кредитну лінію із встановленим розміром кредитного ліміту (п.2.1).

Згідно з паспортом споживчого кредиту, відповідачу було встановлено кредитну лінію на суму 4500 грн. із можливістю збільшення відповідно до кредитного договору (п.3) строком на 36 місяців (з правом пролонгації).

Заборгованість у відповідача ОСОБА_1 перед Банком за вищезазначеним договором № від 15.09.2019 станом на 23.07.2024 в сумі 22 236,15 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту 6253,04 грн., заборгованості за відсотками 450,76 грн., заборгованості за прострочене тіло кредиту 8685,09 грн., заборгованості за простроченими відсотками 6847,26 грн., від сплати якої відповідач на користь Банку у добровільному порядку ухиляється, виникла саме у зв`язку із користуванням кредитною лінією, тобто на підставі п.2 кредитного договору, що підтверджується звітом-рахунком.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору № від 15.09.2019, підписаного Банком та позичальником ОСОБА_1 , п.3 паспорту споживчого кредиту за користування кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами Банку та Інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до договору. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць, в продовж пільгового періоду(до 55 днів) 0,01% річних. Всі інші умови визначені в інформаційному листку.

Паспортом споживчого кредиту визначено процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 0,1% на всю суму простроченої заборгованості за кредитною лінією процентів за день (плата може змінюватись відповідно до Тарифів банку та кредитного договору.

Як вбачається з довідки щодо зміни кредитного ліміту по банківській картці відповідача, кредитний ліміт був збільшений до 15 100 грн.

Судом встановлено, що відсотки за користування кредитом, які нараховувалися Банком відповідачу ОСОБА_1 , як позичальнику, за вищезазначеним договором на підставі п. 2 кредитного договору поділяються на відсотки (поточні) та прострочені відсотки.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та Правил користування карткою, Інформаційного листка, Тарифів банку, які розміщені на сайті Банку, є Заява анкета.

Таким чином, ОСОБА_1 , підписавши Кредитний договір , зобов`язався щомісячно до кінця строку дії кожного Платіжного періоду сплачувати мінімальний платіж, що включає в себе часткове погашення тіла кредиту та % за користування цими коштами.

У випадку несплати мінімального платежу заборгованість, яка не погашена Клієнтом в термін (строк), установлений Кредитним договором переходить в прострочені боргові зобов`язання. В подальшому прострочені боргові зобов`язання додаються до мінімального платежу, який Боржник має сплатити в наступному Платіжному періоді.

Тобто заборгованість за простроченими відсотками ценараховані відсотки за кредит, які не було сплачено боржником в попередніх платіжних періодах. Фактично кожного платіжного періоду у випадку несвоєчасної сплати мінімального платежу відбувається перенесення поточної заборгованості в прострочену.

У звіт-рахунку (Виписці про рух коштів по рахунку) за період з 13.01.2020 по 23.07.2024, відображено Банком всі операції по картковому рахунку відповідача та відображено перенесення % за кредит на прострочені відсотки.

Контррозрахунок відсотків відповідачем суду не наданий.

Стягнення прострочених відсотків не є окремим видом нарахування, а є лише відсотками за користування кредитом, які мав би сплатити Боржник в попередніх розрахункових періодах, однак не сплатив.

Стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту та простроченими відсотками не є подвійним стягненням заборгованості.

Так, Конституційний Суд України у рішенні від 22 червня 2022 року по справі № 3-188/2020(455/20), за конституційною скаргою Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" щодо відповідності Конституції України (конституційності) припису першого речення частини першої статті 1050 Цивільного кодексу України зазначив, що керуючись принципом расїа зипї зегуапсіа (договорів слід додержувати), ураховуючи приписи частини першої статті 190, абзацу другого частини першої статті 1048 Кодексу, усталену судову практику національних судів щодо правомірності стягнення процентів за користування кредитом, що їх нараховано за прострочений період, яка не зазнавала змін протягом 2011 -2017 років, Конституційний Суд України дійшов висновку, що як на момент укладення Кредитного договору, так і протягом строку кредитування Банк мав правомірні очікування на отримання процентів за користування грошовими коштами до дня повернення кредиту, а відтак право вимоги Банку щодо сплати йому таких процентів є майном та відповідно об`єктом права власності, захист якого гарантує стаття 41 Конституції України. Заборгованість за простроченим тілом кредиту та простроченими відсотками є складовою мінімального обов`язкового щомісячного платежу, які був зобов`язаний вносити відповідач за умовами договору, у зв`язку з чим заборгованість перейшла у прострочену.

Таким чином, умовами кредитного договору встановлювалася відповідальність у вигляді сплати прострочених відсотків за порушення зобов`язання, оскільки прострочені відсотки - це сума заборгованості за відсотками, які боржник не сплатив в попередніх платіжних періодах і вони перейшли з поточної заборгованості в прострочену.

Аналогічна позиція викладена у постанові Запорізького апеляційного суду від 23.05.2024 у справі № 336/10649/23.

Таким чином, судом встановлено, що Банк, як кредитор, та ОСОБА_1 , як позичальник, погодили, окрім розміру та порядку погашення тіла кредиту, також розмір та порядок нарахування відсотків, тому наявні підстави для стягнення заборгованості за відсотками та простроченими відсотками.

Таким чином з досліджених судом матеріалів справи встановлено обов`язок відповідача сплатити на користь банку заборгованість за тілом кредиту, за простроченим тілом кредиту, а також заборгованість за відсотками та простроченими відсотками.

Відповідачем стягнення заборгованості за тілом кредиту визнається.

Щодо заперечень представника відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача зазначає, що позивачем безпідставно нараховані та заявлені штрафні санкції за порушення виконання позичальником умов кредитного договору, посилаючись на Закон України «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19» та дію воєнного стану на території України.

Згідно із зазначеним Законом, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., №№ 40-44, ст. 356) доповнено пунктом 15 такого змісту: у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення".

Згідно із законом № 2120-ІХ від 15.03.2022, на який посилається представник відповідача, внесені зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст. 356), а саме доповнено пунктом 18, за яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Аналізуючи норми зазначених законів, вбачається, що на час дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, який був скасований з 24.00 години 30.06.2023, та воєнного стану, який діє на території України, законодавство України не передбачає скасування нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Тобто позичальник має сплачувати тіло кредиту та нараховані відсотки.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача в розмірі 3028 гривень.

Керуючись ст. ст. 16, 525, 526, 530, 611, 612, 629, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 13, 141, 263, 265, 272, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором/заявою-анкетою № _CARD від 15.09.2019 станом на 23.07.2024 в сумі 22 236 (двадцять дві тисячі двісті тридцять шість) гривень 15 копійок, яка складається з:

-заборгованості за тілом кредиту 6253 гривень 04 копійки;

-заборгованості по відсоткам 450 гривень 76 копійок;

- заборгованості за простроченим тілом кредиту 8685 гривень 09 копійок;

- заборгованості за простроченими відсотками 6847 гривень 26 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» витрати по оплаті судового збору у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «ОТП Банк», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Жилянська, буд.43, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. А. Савеленко

25.02.25