Провадження № 6/204/36/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого - судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання Єрмак Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про заміну способу виконання додаткової постанови Дніпровського апеляційного суду від 10 травня 2024 року по цивільній справі № 204/10899/22 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Робоча 65» до ОСОБА_2 , третя особа Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, -

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська була цивільна справа за позовом ОСББ «Робоча 65» до ОСОБА_2 , третя особа Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території.

У січні 2025 року на адресу суду надійшла заява представника Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області Тараненко М.С. про заміну способу виконання додаткової постанови Дніпровського апеляційного суду від 10 травня 2024 року по справі № 204/10899/22.

В обґрунтування заяви зазначено, що 24 грудня 2024 року до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області надійшла заява ОСББ «Робоча 65» про примусове виконання рішення та оригінал виконавчого листа по справі 204/10899/22. Однак, розглянувши отримані документи Головне управління з`ясувало, що наявні обставини, які унеможливлюють виконання вказаного судового рішення. Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Разом з цим зазначено, що такий Порядок установлений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників». Вказано, що цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення. Так, в мотивувальній частині додаткової постанови Дніпровського апеляційного суду від 10 травня 2024 року по справі № 204/10899/22 зазначено, що відповідач у відповідності до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 88 ЦПК України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог підпункту 11 п. 16 Порядку органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів для компенсації судового збору за рахунок держави у разі звільнення від його сплати у визначених законом випадках. Таким чином, ограни Казначейства здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів для компенсації судового збору за рахунок держави, у разі звільнення від його сплати у визначених законом випадках, на користь стягувачів (фізичних та/або юридичних осіб) визначених рішенням суду. Натомість, вказує, що у резолютивній частині додаткової постанови Дніпровського апеляційного суду по справі № 204/10899/22 від 10 травня 2024 року, яка зазначена у виконавчому листі від 21 травня 2024 року, не зазначено заходу примусового виконання рішення, який передбачає компенсацію судових витрат на користь ОСББ «Робоча 65» в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Отже, в даному випадку, нормативно правовими актами визначено, що орган Казначейства виступає як орган, який виконує судові рішення щодо компенсації коштів судового збору. Проте у вказаному рішенні суду визначено спосіб у вигляді «віднести за рахунок держави», що суперечить вимогам статті 88 ЦПК України та п.16 Порядку, а відтак унеможливлює виконання додаткової постанови по справі № 204/10899/22», Тому, Головне Управління прохає суд зміни порядок способу виконання додаткової постанови Дніпровського апеляційного суду від 10 травня 2024 року по справі № 204/10899/22, а саме змінити: «судові витрати по справі, які складаються з судового збору у сумі 2481,00 за подання позовної заяви та судового збору у сумі 4026,00 за подання апеляційної скарги віднести за рахунок держави» на спосіб у вигляді «компенсувати Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Робоча 65» () судові витрати по справі, які складаються з судового збору у сумі 2481,00 грн. за подання позовної заяви та судового збору у сумі 4026,00 грн. за подання апеляційної скарги в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про її задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2023 року позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Робоча 65» до ОСОБА_2 , третя особа Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, залишено без задоволення (том 2, а. с. 83-88 та на звороті).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 березня 2024 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2023 року скасовано, позовні вимоги ОСББ «Робоча-65» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСББ «Робоча-65» суму заборгованості зі внеску на утримання будинку та прибудинкової території в сумі 2271 гривня 25 копійок. Судові витрати віднесено за рахунок держави (том 2, а. с. 180-205).

Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 травня 2024 року задоволено частково заяву ОСББ «Робоча-65» про ухвалення додаткового рішення. Судові витрати по справі, які складаються з судового збору у сумі 2481 гривня за подання позовної заяви та судового збору у сумі 4026 гривень за подання апеляційної скарги віднесено за рахунок держави. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Робоча-65» витрати на правову допомогу у розмірі 3000 гривень (том 2, а. с. 231-236).

Відповідно до вимог ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошує, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні. Отже, спосіб виконання судового рішення не може змінюватись без наявності законних на це підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Виходячи зі змісту пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення,дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання», суду потрібно мати на увазі, що відповідно до норм цивільного та господарського процесуальних кодексів України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.

Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України.

Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Такий висновок викладений Верховним Судому у його постановах від 10 червня 2019 року у справі № 350/426/16-ц та від 05 вересня 2018 року у справі № 2-749/11/2229.

При цьому, ключовим питанням є те, що під час зміни способу та порядку виконання рішення, суд не може змінювати саме рішення по суті.

При вирішенні питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст.16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду - це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст. 16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

З наведених норм вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин та тільки у випадку відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК України способів захисту цивільних прав, а зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

Під зміною способу виконання слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. При цьому зміна способу виконання не має змінювати суті самого рішення.

Приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників».

Відповідно до вимог пп. 11 п. 16 Порядку органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів для компенсації судового збору за рахунок держави у разі звільнення від його сплати у визначених законом випадках.

Таким чином, органи Казначейства здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів для компенсації судового збору за рахунок держави, у разі звільнення від його сплати у визначених законом випадках, на користь стягувачів (фізичних та/або юридичних осіб) визначених рішенням суду.

Безспірне списання коштів - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів (абз. 2 п. 2 Порядку).

Згідно з вимогами абз. 4 п. 2 Порядку, виконавчі документи це оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Тобто, визначення в резолютивній частині додаткової постанови Дніпровського апеляційного суду від 10 травня 2024 року та у виконавчому листі від 10 травня 2024 року, який виданий Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська 21 травня 2024 року, способу виконання шляхом «судові витрати по справі, які складаються з судового збору у сумі 2481,00 грн. за подання позовної заяви та судового збору у сумі 4026,00 грн. за подання апеляційної скарги віднести за рахунок держави», робить неможливим подальше виконання цього рішення суду.

Водночас, відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковими до виконання, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, гарантовано, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Складовою справедливого судового розгляду, згідно даної Конвенції та практики Європейського суду з прав людини, є своєчасне та повне виконання судових рішень, з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Як зазначається у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Войтенко проти України» неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном.

У справі «Чіжов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивний обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії §1 ст.6 Конвенції.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст. 431 ЦПК).

Встановлені в судовому засіданні обставини, а саме визначений судовим рішення спосіб виконання шляхом віднесення судових витрат по справі, які складаються з судового збору у сумі 2481,00 грн. за подання позовної заяви та судового збору у сумі 4026,00 грн. за подання апеляційної скарги за рахунок держави, робить неможливим подальше виконання зазначеного рішення суду.

При цьому, невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, є порушення гарантованого права учасників справи на повне виконання судового рішення як складової права на справедливий судовий розгляд.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про зміну способу виконання додаткової постанови Дніпровського апеляційного суду від 10 травня 2024 року у справі № 204/10899/22 підлягають задоволенню, оскільки, змінивши спосіб виконання судового рішення як того просить заявник, суд фактично не змінить його суті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 260-261, 435 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представниці Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області Тараненко Марини Сергіївни про заміну способу виконання додаткової постанови Дніпровського апеляційного суду від 10 травня 2024 року по цивільній справі № 204/10899/22 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Робоча 65» до ОСОБА_2 , третя особа Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території задовольнити.

Змінити спосіб виконання додаткової постанови Дніпровського апеляційного суду від 10 травня 2024 року по справі № 2014/10899/22 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Робоча 65» до ОСОБА_2 , третя особа Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, шляхом обрання належним способом виконання рішення:

«Компенсувати Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Робоча 65» (код ) судові витрати по справі, які складаються з судового збору у сумі 2481,00 грн. за подання позовної заяви та судового збору у сумі 4026,00 грн. за подання апеляційної скарги в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів зо дня її підписання суддею або протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання її копії учасниками справи.

Ухвала суду набирає законної сили протягом п`ятнадцяти днів зо дня її підписання або протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання її копії учасниками справи, якщо не буде оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна