Справа № 174/1522/24
п/с № 2/174/109/2025
27 лютого 2025 року м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Ілюшик І.А.,
за участю: секретаря Троцько О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цветмет ЛТД» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-
ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Цветмет ЛТД» (далі - ТОВ «Цветмет ЛТД») про стягнення заборгованості по заробітній платі.
Так, в обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.11.2016 вона була прийнята в відділ технічного контролю до ТОВ «Цветмет ЛТД» лаборантом мінералогічного аналізу на підставі наказу № 31-10/2016-65к від 31.10.2016.
01.04.2024 вона була звільнена з ТОВ «Цветмет ЛТД» згідно ст. 38 КЗпП України на підставі наказу № 29-03/2024-2-к від 29.03.2024.
Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області 24.09.2024 у справі № 174/708/24 було задоволено позов ОСОБА_1 до ТОВ «Цветмет ЛТД» про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнуто з ТОВ «Цветмет ЛТД» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 38 554 грн. 73 коп. без урахування податків та обов`язкових платежів (враховуючи, що частково заборгованість в розмірі 4 015,34 грн. була погашена під час розгляду справи в суді 02.07.2024).

Заборгованість у розмірі 38 554,73 грн. на виконання рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 24.09.2024 була стягнута в примусовому порядку з відповідача на користь позивача 19.11.2024.

У зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні, просить стягнути з відповідача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за шість місяців, відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, за період з 02.04.2024 по 01.10.2024, яка складає 62 100,55 грн.

Відповідно до розрахункових листів за серпень - листопад 2021 року ОСОБА_1 була нарахована та підлягала виплаті заробітна плата в цей період в наступних розмірах: - в серпні 2021 року було нараховано 9 953,00 грн. та підлягало виплаті 8 012,16 грн.; - в вересні 2021 року було нараховано 9 953,00 грн. та підлягало виплаті 8 012,16 грн.; - в жовтні 2021 року було нараховано 9 953,00 грн. та підлягало виплаті 8 012,16 грн.; - в листопаді 2021 року було нараховано 9 953,00 грн. та підлягало виплаті 8 012,16 грн.

Вважає, що наведена бездіяльність відповідача порушує її трудові права, оскільки закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать.

Крім того, враховуючи, що заробітна плата за серпень 2021 року - листопад 2021 року на загальну суму 32 048,64 грн. їй не виплачена і на час звернення з цим позовом до суду, то в неї наявні підстави для отримання компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів їх виплат у розмірі 15 115,24 грн.

Таким чином, з підстав зазначених вище, позивач просить стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за серпень - жовтень 2021 року в сумі 32 048,64 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.04.2024 по 01.10.2024 в сумі 62 100,55 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 15 115,21 грн., витрати на сплату судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов з доказами його обґрунтування. Клопотання позивача про витребування доказів, задоволено.

Копію ухвали та копію позовної заяви із додатками було надіслано відповідачу за вказаною позивачем адресою.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзиву та жодних клопотань від нього не надходило. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У зв`язку з цим, суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши докази по справі, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 в період з 01.11.2016 по 01.04.2024 перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Цветмет ЛТД» на посаді лаборанта мінералогічного аналізу, що підтверджується копією витягу з трудової книжки позивача (а.с. 8).

Відповідно до копії рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 24.09.2024, задоволено позов ОСОБА_1 до ТОВ «Цветмет ЛТД» та стягнуто на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 38 554,73 грн. без утримання податків та обов`язкових платежів (а.с. 10, 11).

Відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі в розмірі 24 036,48 грн. за серпень 2021 року-жовтень 2021 року, що підтверджується копіями розрахункових листів за серпень, вересень, жовтень 2021 року (а.с. 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (ст. 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені ст. 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України (в редакції на час звільнення позивача з роботи) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обовязок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обовязку виникають передбачені статтею 117 КЗпП України правові підстави для застосування матеріальної відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 34 ЗУ «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Питання, повязані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159.

Згідно з ст. 1-3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення суми компенсації.

Для визначення суми компенсації індекс споживчих цін обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. У місяці, за який виплачується дохід, індекс споживчих цін до розрахунку не включається.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх випалти» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів). На індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Компенсація виплачується при затримці виплати заробітної плати за календарний місяць і більше.

Отже, в день звільнення, в порушення вимог законодавства про працю, відповідач не провів повний розрахунок з позивачем та не виплатив заборгованість по заробітній платі.

Щодо строку звернення до суду з вимогами про виплату заробітної плати, то на думку суду в даному випадку предметом спору є виплата всіх сум, що належать працівникові при звільненні, тож у цьому разі підлягає застосуванню ч. 2 ст. 233 КЗпП України, яка передбачає право працівника звернутися до суду у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. Враховуючи, що підприємством так і не надано письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні, тож при зверненні позивача до суду передбачений законом строк не пропущений.

Виходячи з викладеного вище, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі з серпня 2021 по листопад 2021 року в розмірі 32 048,64 грн., що підтверджено належним чином.

Заборгованість у розмірі 38 554,73 грн. на виконання рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 24.09.2024 у справі № 174/708/24 була стягнута в примусовому порядку з відповідача на користь позивача 19.11.2024.

Так, згідно з розрахунком позивача, її середній розмір заробітної плати склав 474 грн. 05 коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивача перевищує шість місяців (з 02.04.2024 (день, наступний за звільненням позивача) по 19.11.2024 (остаточний розрахунок відповідача з позивачем при звільненні)), а отже відповідно до приписів ч. 1 ст. 117 КЗпП України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), позивач має право на отримання середнього заробітку за шість місяців.

На період з 02.04.2024 по 01.10.2024 припадає 131 робочий день, а отже, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 за період з 02.04.2024 по 01.10.2024 складає 62 100,55 грн. (62 100,55 грн. = 131 роб.дн. Х 474,05 грн./дн.), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Компенсація втрати позивачем частини заробітної плати у зв`язку порушенням термінів її виплати за період з серпня 2021 по листопад 2024 року становить 15 115,24 грн., виходячи з такого розрахунку:

- за серпень 2021 року: індекс інфляції за період вересень 2021 - жовтень 2024 року становить 1,494414, інфляційне збільшення 3 961,33 грн.= 8 012,16 грн. (заборгованість із заробітної плати за серпень 2021 року) х 1,494414 - 8 012,16 грн.;

- за вересень 2021 року: індекс інфляції за період жовтень 2021 - жовтень 2024 року становить 1,476693, інфляційне збільшення 3 819,35 грн.= 8 012,16 грн. (заборгованість із заробітної плати за жовтень 2021 року) х 1,476693 - 8 012,16 грн.;

- за жовтень 2021 року: індекс інфляції за період листопад 2021 - жовтень 2024 року становить 1,463522, інфляційне збільшення 3 713,81 грн.= 8 012,16 грн. (заборгованість із заробітної плати за листопад 2021 року) х 1,463522 - 8 012,16 грн.;

- за листопад 2021 року: індекс інфляції за період грудень 2021 - жовтень 2024 року становить 1,4519069, інфляційне збільшення 3 620,75 грн.= 8 012,16 грн. (заборгованість із заробітної плати за листопад 2021 року) х 1,4519069 - 8 012,16 грн.

Враховуючи вищезазначене, розглянувши справу в межах позовних вимог, оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати у вигляді судового збору, згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог в розмірі 968,96 грн.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

До матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги № 10/06/24 від 10.06.2024, акт приймання-передачі наданих послуг, в якому вказана вартість послуг адвоката (гонорар), який становить 2 000,00 грн., та ордер на надання правничої допомоги (а.с. 17-20).

Оскільки позов задоволено в повному обсязі, заяви про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до суду не надійшло, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Тому суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ТОВ «Цветмет ЛТД» на користь ОСОБА_1 заробітної плати в межах місячного платежу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 76-82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280, 430 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цветмет ЛТД» про стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цветмет ЛТД» (код ) заборгованість по заробітній платі в сумі 32 048 (тридцять дві тисячі сорок вісім) грн. 64 коп. без урахування податків та обов`язкових платежів, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за в розмірі 62 100 (шістдесят дві тисячі сто) грн. 55 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 15 115 (п`ятнадцять тисяч сто п`ятнадцять) грн. 21 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цветмет ЛТД» (код ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 968 грн. 96 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн. 00 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цветмет ЛТД» на користь ОСОБА_1 заробітної плати в межах місячного платежу.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Вільногірського міського суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення

(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя І.А.Ілюшик