Справа № 161/1696/25
Провадження № 2/161/1642/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Мазура Д. Г.

за участі секретаря судового засідання Дручок О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Луцькому міськрайонному суді Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП», третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Шульженко І.С., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

27 січня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Велимчиця І.І., звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП», третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Шульженко І.С., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачу 21 січня 2025 року стало відомо, що в Єдиному реєстрі боржників містяться два записи щодо наявних виконавчих проваджень: виконавче провадження № 62988717 вчинене приватним виконавцем Яцишиною В.М., та виконавче провадження №65138452 вчинене приватним виконавцем Шульженком І.С. Вищезазначені виконавчі провадження стосуються примусового виконання напису № 28755 від 27.08.2020 року вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною у зв`язку з стягненням на користь ТОВ ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП», як правонаступника АТ «Райффайзен Банк» з ОСОБА_1 , заборгованість за кредитним договором на загальну суму 114 665, 42 грн.

Представник позивача, вказує, що виконавче провадження №65138452 приватного виконавця Яцишина В.М., завершено та повернено без виконання. Проте стягувачем, було повторно пред`явлено виконавчий лист до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Шульженко І.С., яким 13 квітня 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

За наведених обставин, представник позивача просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 28755 від 27.08.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» як правонаступника АТ «Райффайзен Банк» з ОСОБА_1 , заборгованість за кредитним договором на загальну суму 114 665, 42 грн., та витрати на оплату професійної правової допомоги в розмірі 5 500 тис.

Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Шульженко І.С., пояснень щодо позову суду не надали.

Процесуальні дії у справі.

29 січня 2025 ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивач та представник позивача належним чином повідомлені про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача ОСОБА_2 , на електронну адресу отримав ухвалу від 29.01.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа наявною в матеріалах справи, жодних заяв та клопотань від сторони позивача не надходило.

Відповідач ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» належним чином повідомлений про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. На адресу суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» з відміткою про вручення, також на електронну адресу відповідач отримав ухвалу від 29.01.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа наявною в матеріалах справи, жодних заяв та клопотань від сторони відповідача не надходило.

Третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна належним чином повідомлена про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. На адресу суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», жодних заяв та клопотань від третьої особи не надходило.

Третя особа на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Шульженко І.С., належним чином повідомлений про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. На адресу суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Шульженко І.С., з відміткою про вручення, також на електронну адресу відповідач отримав ухвалу від 29.01.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа наявною в матеріалах справи, жодних заяв та клопотань від третьої особи не надходило.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 27.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі № 28755) про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП», заборгованості за кредитним договором № 011/65410/00592559 від 11.07.2019, укладеного між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 , правонаступником всіх прав та обов`язків, відповідно до вищезазначеного договору, за договором відступлення прав вимоги №114/2-31-F від 09.04.2020 став ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП».

У вказаному виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 15.04.2019 року по 15.04.2020 року, сума заборгованості становить 114 215, 42, в тому числі: 101 899, 92 грн заборгованість за тілом кредиту; 12 315, 5 прострочена заборгованість про несплаченим відсоткам.

На підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» із ОСОБА_1 стягнуто плату за вчинення виконавчого напису в розмірі 450, 00 грн.

Загальна сума, яка підлягає стягненню, з ОСОБА_1 , в користь ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП».становить 114 665, 42 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинсьткої області Шульженком І.С. відкрито виконавче провадження № 65138452 з виконання виконавчого напису № 28755 виданого 27.08.2020.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із вчиненням приватним нотаріусом виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором та оспорюванням позивачем таких дій.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ст. 55, 124КонституціїУкраїни та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87ЗаконуУкраїни«Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно з п. 1.1. вказаної глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2. п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 5.1. п. 5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Як передбачено п.п. 3.1., 3.2. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі -Перелік документів).

Пунктом 1 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (ст. 42 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Як передбачено ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі № 28755) про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП», заборгованості за кредитним договором № 011/65410/00592559 від 11.07.2019 в розмірі 114 665, 42 грн.

Із змісту виконавчого напису, судом встановлено, що підставою вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. виконавчого напису є, зокрема, статті 87-91 Закону України «Про нотаріат», п. 2 Переліку документів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

В дану постанову постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості".

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року в цій частині. Вказану постанову залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався нотаріально посвідчених договорів.

Відтак, кредитний договір № 011/65410/00592559 від 11.07.2019 року укладений між ТОВ ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» як правонаступник АТ «Райффайзен Банк» з ОСОБА_1 , на момент вчинення виконавчого напису 27 серпня 2020 року не був тим документом, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Тобто, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис щодо стягнення за вказаним кредитним договором, що не був посвідчений нотаріально.

Матеріали справи не містять достовірних та беззаперечних доказів, які б підтверджували безспірність заборгованості боржника та відповідної письмової вимоги про усунення порушень станом на дату вчинення виконавчого напису, а відтак відсутні підстави вважати, що на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису позивачу було відомо про вимогу відповідача та суму боргу, що свідчить про відсутність узгодження боржником суми боргу.

Представник позивача в позовній заяві зазначає, що відповідачем не було надісланої жодної вимоги позивачу про усунення порушення виконання зобов`язання, хоча обов`язок направлення письмової вимоги встановлений Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Суд зазначає, що неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє позивача можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Крім того, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

Таким чином, звернувшись до нотаріуса у січня 2022 року відповідач порушив правила звернення за вчиненням виконавчого напису.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що нотаріусом порушено процедуру вчинення виконавчого напису. Оспорюваний виконавчий напис вчинено за договором, за яким стягнення заборгованості не може провадитись у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, за вимогами, які не є безспірними, а відтак вимоги позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та доведеними.

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, доходить висновку, що позов необхідно задовольнити та виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості в розмірі 114 665, 42 грн визнати таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 500,00 грн, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Між ОСОБА_1 (клієнтом) та адвокатом Велимчаницею І.І.. 20 січня 2025 року укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат (виконавець) бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з актом приймання-передачі виконання робіт за договором про надання правової допомоги та представлення інтересів від 20 січня 2025, калькуляцією вартості надання правової допомоги, загальна ціна виконаної роботи адвокатом Велимчаницею І.І., становить 5 500, 00 грн.

Копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 3 підтверджується сплата позивачем ОСОБА_1 , адвокату Велимчаниці І.І. винагороду у сумі 5 500,00 грн.

Таким чином, суд враховує правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2020 року у справі №760/11145/18, про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, врахувавши складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи.

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова КГС ВС від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17 та постанова Верховного Суду від 30.01.2023 № 910/7032/17). Такої правової позиції дотримується і Верховний Суд в постанові від 07.02.2022 у справі № 910/20792/20.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, розглядалася у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, у зв`язку з чим наявні підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, сума сплаченого судового збору в розмірі 1211, 20 гривень за подання позовної заяви, підлягають стягненню з відповідача в користь позивача.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заявою ОСОБА_1 до ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП», третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Шульженко І.С., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 28755 , вчинений 27.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., яким стягнено з ОСОБА_1 , на користь ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП», заборгованості за кредитним договором № 011/65410/00592559 від 11.07.2019 в розмірі 114 665, 42 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» на користь ОСОБА_1 , 1211 (тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору та 3 000 (три тисячі) гривень витрати професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Дата складення повного тексту рішення 27 лютого 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 10, .

Третя особа, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., адреса: 01054, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37- 41, оф. 215.

Третя особа, на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Шульженко І.С., адреса: 43023, м Луцьк, вул. Конякіна, 24, офіс 85.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Д.Г. Мазур