Справа № 442/1171/25
Провадження № 2/442/612/2025
У Х В А Л А

про передачу справи до іншого суду

"27" лютого 2025 р. м. Дрогобич

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І., вирішуючи питання про прийняття до розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріального збитку та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

11.02.2025 до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріального збитку в розмірі 465115,15 грн. та моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

В позові та доданих до позовної заяви доказах зазначає, що ДТП сталася з вини відповідача 22.08.2021 між селами Меденичі та Криниця. Позов пред`являє до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за зареєстрованим місцем проживання.

12.02.2025 суддею отримано відповідь №1111813 на запит з Єдиного державного демографічного реєстру щодо встановлення місця реєстрації відповідача, за яким місцем реєстрації відповідача є АДРЕСА_1 .

Ухвалю від13.02.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків пред`явленого позову. 26.02.2025 позивачем подано заяву на усунення недоліків пред`явленого позову, зокрема, докази щодо сплати судового збору. Також зазначає, що місцем вчинення ДТП є межі с. Криниця Стрийського району, а ому просить направити справу за підсудністю за місцем заподіяння шкоди Стрийському міськрайонному суду.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доходжу наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За змістом вказаної норми, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у ч. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Європейський суд з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (п.24 рішення від 20.07.2006; заяви №29458/04 та №29465/04) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

При цьому, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що, реалізуючи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Як зауважує Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 21.10.2010 у справі «Дія 97» проти України», процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності; учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (заява №19164/04, § 47).

Так, правила підсудності справ у цивільному судочинстві можуть визначатися лише процесуальним законом. Питання про підсудність справ позовного провадження визначається главою 2 розділу І ЦПК України.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначав, що такий пред`являється у відповідності до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК - за зареєстрованим місцем проживання відповідача, яке вказує АДРЕСА_2 .

Однак, відповідно до вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, суддею отримано відповідь №1111813 від 12.02.2025 на запит з Єдиного державного демографічного реєстру щодо встановлення місця реєстрації відповідача, за якою місцем реєстрації відповідача являється АДРЕСА_1 , що не відноситься до підсудності Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів, спір між сторонами виник з приводу ДТП, внаслідок якої було пошкоджено майно позивача та яка сталася 22.08.2021, як зазначає позивач в заяві на усунення недоліків, в межах с. Криниця Стрийського району, що також не відноситься до підсудності Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

Таким чином позивачем заявлено позовні вимоги, які підлягають вирішенню судами як за правилами загальної підсудності / ч. 1 ст. 27 ЦПК за місцезнаходженням відповідача/ так і за правилами альтернативної підсудності /стягнення відшкодування внаслідок завдання шкоди майну фізичних осіб за ч. 6 ст. 28 ЦПК України, за місцем завдання шкоди/.

У своїй заяві на усунення недоліків позивач просить направити справу за підсудністю на підставі вимог ч. 6 ст. 28 ЦПК України, за місцем завдання шкоди, до Стрийського міськрайонного суду Львівської області.

Відповідно до частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (стаття 32 ЦПК України).

Суд зобов`язаний передати справу на розгляд до суду, якому вона підсудна за законом, оскільки ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Таким чином, оскільки дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено майно позивача, сталася в межах с. Криниця Стрийського району, відповідач зареєстрований в АДРЕСА_1 , тому на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, матеріали цивільної справи необхідно передати на розгляд Миколаївського районного суду Львівської області, як суду, підсудність якого поширюється на вказану адресу, а не Стрийського міськрайонного суду Львівської області, як про це просить позивач.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше 5 днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше 5 днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 187 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріального збитку та моральної шкоди, - передати за підсудністю на розгляд до Миколаївського районного суду Львівської області (адреса - вул. Івана Мазепи, 29, м. Миколаїв Львівської області, 81600).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення ухвали 27 лютого 2025 року.

Суддя Курус Р.І.