Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-н/641/451/2025 Справа № 641/1386/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Музиченко В.О., вивчивши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

В моє провадження надійшла заява ОСОБА_1 в якому вона просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини від усіх видів доходів щомісячно.

Дану справу, я, як суддя, не можу розглядати і вимушена заявити самовідвід з таких підстав.

Заявник ОСОБА_1 працює на посаді помічника судді у Комінтернівському районі м. Харкова, на даний час перебуває у відпустці по долгяду за дитиною.

Вважаю, що розгляд заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу є таким, що може викликати сумнів у моїй неупередженості або об`єктивності під час прийняття будь-якого рішення у справі за поданою заявою.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Такий же обов`язок на суддю покладено також ч.1 ст. 36 ЦПК України.

Главою 1 ЦПК України, зокрема у ч. 1 ст. 10 цього Кодексу, визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При розгляді заяв про відвід судом врахована позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Білуха проти України», в якому зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя неупередженість або безсторонність у даній справі.

За об`єктивним критерієм - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Жодний факт, яким виявляється навіть підозра в упередженості або необ`єктивності судді у розгляді справи, не повинен мати місця.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України.

За таких умов винесення будь-якого рішення у даній справі може викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Музиченко В.О.

Частина 1 ст. 39 ЦПК України передбачає, що з підстав, зазначених у статтях 36,37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч. 1 та 9 ст. 40 ЦПК).

З огляду на те, що розгляд справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів ОСОБА_2 , може викликати сумнів у моїй неупередженості або об`єктивності, я вимушена заявити самовідвід, який слід задовольнити.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 259, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідід судді Музиченко Вікторії Олександрівни, як головуючого у справі, за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів ОСОБА_2 - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів ОСОБА_2 - передати до канцелярії суду для виконання вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -В. О. Музиченко