Номер провадження 2/725/2420/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Скуляк І. А.

при секретарі Ботнар Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення аліментів, посилаючись на те, що за час спільного проживання, без реєстрації шлюбу, у них народилась дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначає, що на даний час він з відповідачкою проживають окремо, оскільки відповідачка виїхала за кордон. Дитина проживає з ним.

Стверджує, що відповідачка відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини.

Вказує, що на даний час коштів на утримання дитини йому не вистачає.

Просить суд, згідно уточнених позовних вимог, стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 листопада 2024 року і до повноліття дитини.

Встановити факт, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , самостійно виховує та утримує малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судове засідання позивач не з`явився, від нього до суду надійшла заява в якій просив суд справу розглядати за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідачка не з`явилася, від неї до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.

Суд приймає визнання позову відповідачкою, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог.

Судом встановлено, що за час спільного проживання, без реєстрації шлюбу, у сторін народилась дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . /а.с. 14/.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи зазначені вище вимоги Закону, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до досягнення останнім повноліття підлягають задоволенню в повному об`ємі.

Щодо вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини необхідно для соціального забезпечення життєдіяльності позивача та його дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Як встановлено судом, відповідачка ОСОБА_2 не заперечує щодо визначення місця проживання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , 2023 року народження із батьком ОСОБА_1 /а.с. 55/.

Крім того, факт одноособового утримання та виховання позивачем неповнолітньої дитини підтверджується наступними доказами:

Дитина проживає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с. 15, 16/.

Мати дитини ОСОБА_2 проживає окремо від дитини, оскільки виїхала за кордон. /а.с. 13/.

Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 19.01.2025 року, до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. /а.с. 52/.

Крім того, факт одноособового утримання та виховання позивачем малолітньої дитини підтверджується також й письмовими поясненнями людей, близьких до їхнього оточення. /а.с. 44-51/.

Позивач ОСОБА_1 офіційно працює у ФОП ОСОБА_4 на посаді водія-експедитора та має стабільний фінансовий дохід. /а.с. 70-72/.

У суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд вважає що позивачем доведений факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , самостійно виховує та утримує малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За таких обставин, зважаючи на наявність договору щодо узгодженого сторонами місця проживання та порядку утримання їх спільної дитини, згоди самої матері дитини (а.с. 55), суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 24, 112 СК України, ст. 189-200, 206 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 грудня 2024 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття.

Встановити факт, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , самостійно виховує та утримує малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 605 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. А. Скуляк