У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2025 Справа №607/3460/25 Провадження №2-н/607/684/2025

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання заяви та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, крім іншого, документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Судом встановлено, що боржник ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 (так вказала заявник у заяві, а також зазначено у рішенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.03.2024 про розірвання шлюбу).

За цією ж адресою проживають дитина та заявник.

Згідно із відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 АДРЕСА_1 .

В акті ОСББ «Обрій Тернопіль 1» №99 від 14.02.2025 йдеться про те, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає заявник та її син ОСОБА_4 . Проте, цей акт не заперечує проживання там же ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи, що боржник проживає разом із заявником та дітьми, а заявником не надано доказів того, що діти знаходяться лише на її утриманні, у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

З огляду на викладене, враховуючи, що заява про видачу судового наказу подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу, суд відмовляє у видачі судового наказу. При цьому, роз`яснює заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

На підставі наведеного та керуючись статтями 163, 165, 166, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя П. Я. Стельмащук