справа № 753/2004/25
провадження № 4-с/753/51/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Хильченко С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_1 на рішення/дії начальника Миронівського відділу відділу державної виконавчої служби в Обухівському рійоні Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кармазин Р.М., заінтересована особа - ОСОБА_2 , суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у порядку статті 447 ЦПК України 29 січня 2025 року звернулася до суду зі скаргою на рішення/дії начальника Миронівського відділу відділу державної виконавчої служби в Обухівському рійоні Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кармазин Р.М., заінтересована особа - ОСОБА_2 .

Скарга мотивована тим, що державним виконавцем Миронівськоговідділу відділу державної виконавчої служби в Обухівському рійоні Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у порушення Закону України «Про виконавче провадження» невірно проведений розрахунок заборгованості відповідно до складеного рахунку заборгованості станом на 15.10.2024 року за аліментами боржника (платника аліментів) ОСОБА_2 по виконанню судового наказу, виданого 21 січня 2022 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утриманні дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20.12.2021р. та до досягнення старшою дитиною повноліття, з огляду на те, що 20.08.2024 року державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів за період з грудня 2021 року по липень 2024 року, яким було визначено заборгованість в сумі 153 744 грн. 64 коп. Водночас, ОСОБА_2 заперечив щодо наявної заборгованості й подав до державного виконавця довідки КБ «Приватбанк», копії платіжних квитанцій КБ «Приватбанк» про перерахування ним грошових коштів на її картковий рахунок в загальній сумі 124 002 грн. 42 коп., що стало наслідком необгрунтованого перерахуванням державним виконавцем вказаної заборгованості зі спати аліментів у розмірі 29 742 грн. 42 коп.

Вважає, що державним виконавцем неправомірно проведено перерахунок заборгованості зі сплати ОСОБА_2 аліментів станом на 15.10.2024 року, та в рахунок сплати ОСОБА_2 аліментів неправомірно включено кошти, які в банківських документах зазначено, як переказ власних коштів, й за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів в добровільному порядку та наявності інших, окрім аліментних, грошових зобов`язань у боржника перед стягувачем.

Так, державним виконавцем неправомірно враховано платежі боржника в розмірі 124 002 грн. 42 коп., здійснені ОСОБА_2 на картковий рахунок стягувачки упродовж 2022-2023 років, січня 2024 року, оскільки копії таких документів не підтверджують сплату ним аліментів, а містять інформацію про переказ власних коштів, жоден із наданих ОСОБА_2 банківських документів не містить інформації про те, що платіж здійснений в рахунок сплати аліментів.

Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 11.10.2024 року, долученої до заяви про добровільну сплату аліментів, 20 платежів на суму 84 955 грн. 12 коп. ОСОБА_2 здійснено через додаток «Приват24», а 5 платежів на суму 28 135 грн. 26 коп. в терміналі самообслуговування АТ КБ «Приватбанк», вважає, що ОСОБА_2 мав технічну можливість при проведенні вказаних оплат визначати призначення платежу, а саме сплату аліментів.

Проти цього вказані кошти ОСОБА_2 сплачувались скарниці у якості боргу за витрачені нею кредитні кошти на потреби сім`ї під час їх спільного проживання, оплату його штрафу, повернення інших спільних боргових зобов`язань тощо, а не в рахунок аліментів.

Нею вжиті заходи щодо оскарження вказаного розрахунку заборгованості проведеного державним виконавцем станом на 15.10.2024 року до начальника Миронівського відділу відділу державної виконавчої служби в Обухівському рійоні Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кармазин Р.М., який відмовив їй, як у скарзі, так й скасуванні оспорюваного проведеного державним виконавцем розрахунку заборгованості по сплаті ОСОБА_2 аліментів станом на 15.10.2024 року, який мотивував відмову тим, що оспорюваний розрахунок заборгованості проведений державним виконавцем у відповідності до вимог ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» та згідно матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно, скаржник вважає, суд за наслідками розгляду цієї скарги має:

- визнати неправомірним та скасувати рішення начальника Миронівського відділу ної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кармазина Р.М., оформлене листом від 10.12.2024 року, яким відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 про скасування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_2 станом на 15.10.2024 року у виконавчому провадженн № НОМЕР_2.

- визнати неправомірним врахування державним виконавцем Миронівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) під час обчислення заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_2 станом на 15.10.2024 року коштів, які не є аліментами, а перераховані на виконання інших грошових зобов`язань між стягувачем та боржником в розмірі 124 002,42 грн.

- визнати неправомірним та скасувати Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_2 станом на 15.10.2024 року, проведений державним виконавцем Миронівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ульваком О.О. у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, як незаконний.

- зобов`язати уповноважену особу Миронівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) провести розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні НОМЕР_2 з урахуванням висновків суду, зроблених за наслідками розгляду скарги.

Вважаючи, що заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей з урахуванням вказаних нею підстаав має бути більшою, відповідати розрахунку 153 744 грн. 64 коп., оскільки вказаний розрахунок заборгованості був покладений в основу її позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на її користь пені за спросрочення сплати аліментів в розмірі 148 603 грн. 80 коп.

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_4 , начальник Миронівського відділу відділу державної виконавчої служби в Обухівському рійоні Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кармазин Р.М., боржник ОСОБА_2 не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце його проведення - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на офіційному сайті судової влади (суду), смс-повідомленнями, а також шляхом доставлення електронних листів (повідомлення, судові повістки), які згідно наявних в матеріалах справи Довідок, складені уповноваженою особою на їх формування, доставлені заявнику, його представнику, боржнику, оскаржуваній дії особі (державному виконавцю) завчасно до судового засідання 17.02.2025 року (а.с.164-168), а тому не перешкоджає розгляду скарги відповідно до правила ч. 2 ст. 450 ЦПК України, адже неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду

Начальником Миронівського відділу відділу державної виконавчої служби в Обухівському рійоні Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кармазин Р.М. подано відзив на скаргу від 21.02.2025 року, у якій вказав про те, що розрахунок заборгованості за аліментами станом на 15.10.2024 року проведено державним виконавцем відповідно до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», й зазначає про таке.

Дане виконавче провадження відкрито 16.02.2024 року.

02.08.2024 року згідно матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем було проведено розрахунок зі сплати аліментів боржником, заборгованість етаном на 01.08.2024 року становила 153 744,64 грн.

15.10.2024 року згідно матеріалів виконавчого провадження з урахуванням копій квитанцій про перерахування боржником коштів стягувачу, які він додав до заяви від 10.10.2024 року, було проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржником, заборгованість станом на 15.10.2024 року становила 39 351.31 грн.

04.12.2024 року на адресу Відділу надійшла заява представника стягувача з проханням скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржником від 15.10.2024 року.

На дану скаргу 10.12.2024 року надано інформацію (повідомлення), що розрахунок заборгованості від 15.10.2024 року по даному виконавчому провадженню проведено державним виконавцем відповідно до вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та згідно матеріалів вищезазначеного виконавчого провадження.

Під час проведення розрахунку заборгованості й сплати аліментів, державний виконавець діяв у межах та спосіб визначений виконавчим документом та законодавством України, а тому проведений ним розрахунок не підлягає скасуванню.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржують ся (ч. 1 ст. 450 ЦПК України).

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 450 ЦПК України).

З метою забезпечення процедури розгляду скарги на дії державного виконавця відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України повідомлялись сторони виконавчого провадження та державний виконавець про час та місце його проведення, й про необхідність забезпечення суду матеріалами виконавчого провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ ( Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

За таких підстав суд визнав за можливе розглядати скаргу за відсутності державного виконавця, на підставі доказів, наявних в матеріалах скарги, та за погодженням скаржника, заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали виконавчого проваджеггя, які надані начальником Миронівського відділу відділу державної виконавчої служби в Обухівському рійоні Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги із наступних підстав.

З 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким викладено у новій редакції, зокрема, Цивільний процесуальний кодекс України України.

Відповідно до п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України у новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦК України).

Рішення суду є обов"язковим до виконання. Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що відповідно до складеного державним виконавцем розрахунку заборгованості від 02.08.2024 року за аліментами боржника (платника аліментів) ОСОБА_2 по виконанню судового наказу, виданого 21.01.2022 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20.12.2021р. та до досягнення старшою дитиною повноліття, визначено розмір заборгованості в сумі 153 744 грн. 64 коп.

17.10.2024 року до Миронівського відділу відділу державної виконавчої служби в Обухівському рійоні Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) подана заява боржника/платника аліментів ОСОБА_2 від 10.10.2024 року про добровільну сплату аліментів за період з січня 2022 року по січень 2024 роки в загальній сумі 124 002 грн. 42 коп. Вказує, що щомісячно в період з січня 2022 року по січень 2024 року на картковий рахунок ОСОБА_1 сплачував аліментим на утримання дітей за судовим наказом, у зв`язку із чим просить провести перерахунок заборгованості за аліментами з урахуванням проведених ним сплат у загальній сумі 124 002 грн. 42 коп.

Відповідно до Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, проведеного державним виконавцем розрахунку заборгованості від 15.10.2024 року за аліментами боржника (платника аліментів) ОСОБА_2 по виконанню судового наказу, виданого 21 січня 2022 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утриманні дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20.12.2021р. та до досягнення старшою дитиною повноліття, визначено розмір заборгованості в сумі 39 351 грн. 31 коп.

Тобто, на виконанні державного виконавця з 16.02.2024 рокуМиронівського відділу відділу державної виконавчої служби в Обухівському рійоні Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по виконанню вказаного рішення суду.

При виконанні вказананого виконавчого листа державним виконавцем встановлено, що у боржника станом на 23.04.2024 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів в сумі 134 526 грн., 56 коп., а станом на 02.08.2024 року 153 744 грн. 64 коп.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем вживались примусові заходи до виконання рішення суду.

Так, постановою державного виконавця від 23.04.2024 року встановлено до ОСОБА_2 тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами при встановленій сумі заборгованості за аліментами в сумі 134 526 грн. 56 коп.

17.10.2024 року до Миронівського відділу відділу державної виконавчої служби в Обухівському рійоні Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) подана заява ОСОБА_2 від 10.10.2024 року про добровільну сплату аліментів за період з січня 2022 року по січень 2024 роки в загальній сумі 124 002 грн. 42 коп. Платник аліментів указує, що лише у вересні 2024 року отримав копію судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, й щомісячно в період з січня 2022 року по січень 2024 року на картковий рахунок ОСОБА_1 сплачував аліментим на утримання дітей за судовим наказом, у зв`язку із чим просить провести перерахунок заборгованості за аліментами з урахуванням проведених ним оплат.

Ст. 194 СК України визначені положення щодо стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами.

Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду (ч.3 ст.194 СК України).

Відповідо до п.1 ч.1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ч.8 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження").

Положенням ст. 195 СК України встановлено правило визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Так, відповідно до ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем встановлено та констатовано факт про те, що рішення суду боржником виконується частково, що стало підставою для складання оскаржуваного розрахунку заборгованості за аліментами, який, з урахуванням встановленої обставини наданих платіжних документів про сплату аліментів, відповідає правилу визначення заборгованості за аліментами, присудженими за рішенням суду (матеріали виконавчого провадження), й доводи скаржника про невідповідність вимогам закону такого розрахунку, не заслуговують на увагу, є необгрунтованими, не забезпечені належними й допустимими доказами.

Зважаючи на виконавчі дії по виконаню судового наказу по стягненню аліментів на утримання дітей, який перебуває на виконанні, й сплачувані платником аліментів кошти у спосіб поза межами виконавчого провадження (добровільні сплати), можуть вважатися сплатою платником аліментів, а тому вимога скарги у цій частині є необґрунтованою, враховуючи й той фактор, що платник аліментів надав державному виконавцю належні докази - платіжні документи (квитанції) про сплату ним грошових коштів на користь стягувача, доводи стягувача про сплату таких коштів не в рахунок аліментів, суд відхиляє з підтав необґрунтованості, та вважає, що надані боржником платіжні документи (платіжні квитанції) про сплату грошових коштів на користь стягувача, обґрунтовано прийнято державним виконавцем й слугували підставою проведення державним виконавцем перерахунку від 15.10.2024 року заборгованості за аліментами.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (ст. 2 вказаного Закону).

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч.1 ст. 5 Закону).

Зважаючи на встановлені державним виконавцем обставини по виконаню вказаного виконавчого документа (судового наказу), те, що у боржника утворилась заборгованість зі сплати аліментів, проведений з дотримання правил та норм, визначення такої заборгованості державним виконавцем, оскаржуваний розрахунок станом на 15.10.2024 року є обгрунтованим, оскільки враховує надані платником аліментів платіжні документи по сплаті аліментів на користь стягувача, доводи скаржника про відсутність у платіжних документах чітко визначеного призначення платежу - сплата аліментів, суд відхиляє, оскільки призначання платежу не є обов"язковою умовою сплати коштів за аліментами шляхом їх перерахуванням через банківські установи, а у даній скарзі стягувач визнає те, що отримав від платника аліментів вказану суму (124 002 грн. 42 коп.), й не спростовує, існування інших договірних зобов"язань, у межах яких платник аліментів мав сплачувати стягувачу кошти, не підтверджує належними й допустимими доказами, що слугує підставою для відмови у скарзі.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Позиція скаржника про те, що з вказаних ним підстав дії та рішення державного виконавця, начальника відділу державної виконавчої служби не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», є необгрутновамини.

Відповідно, судом встановлена правомірність оскаржуваних дій та рішення державного виконавця, начальника відділу державної виконавчої служби, прийнятих у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», і вважає, що останні не можуть бути визнані незаконними.

Докази, які вказували б на порушення державним виконавцем, начальником відділу державної виконавчої служби, чинного законодавста прав стягувача, як сторони виконавчого провадження, щодо виконання рішення суду, з підстав, зазначених у скарзі, не встановлено.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги предмет скарги, наслідки її розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 452 ЦПК України.

Так, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги (судовий збір, витрати на правову допомогу), покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Зважаючи на наслідки розгляду скарги, зі скаржника на користь держави підлягають стягненню 605грн. 60 коп. судового збору за стакками судового збору станом на 01.01.2025 року, як передбачено Законом України «Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного, ст.ст.194, 195 СК України, керуючись п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 450, 451, 452 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про судовий збір», суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення/дії начальника Миронівського відділу відділу державної виконавчої служби в Обухівському рійоні Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кармазин Р.М., заінтересована особа - ОСОБА_2 , - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_1 , на користь держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. - судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: