Провадження № 2-з/761/89/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Матвєєвої Ю.О.

при секретарі: Каніковського Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву представника позивача - адвокат Шевчук А.С. про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

26.09.2024 року до суду надійшла зазначена цивільна справа та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2024 року була передана до провадження судді Макаренко І.О.

Згідно розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О. щодо повторного автоматизованого розподілу справи №01-08-287 від 25.02.2025 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2025 року в провадження судді Матвєєвої Ю.О. надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

26.09.2024 року представником позивача адвокатом Шевчук А.С. разом із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову шляхом встановлення ОСОБА_2 заборони на відчуження квартири загальною площею 54,9 кв.м; житлова площа 25,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна; 00.

Свою заяву, позивач обґрунтувала тим, щонею було подано до Шевченківського районного суду міста Києва позовну заяву до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Предметом позову є витребування з чужого незаконного володіння квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначив Позивач, що ОСОБА_3 був власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло серія НОМЕР_1 від 13.07.2015, виданого Відділом (органом) приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08.05.2020 р. право власності на Квартиру перейшло до ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 08.05.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., реєстровий номер 124.

30.06.2020 р. право власності на Квартиру перейшло до ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 30.06.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., реєстровий номер 175.

17.07.2020 р. право власності на Квартиру перейшло до ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренком В.М., реєстровий номер 558.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 . Квартира була тричі відчужена, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме манно. Отже, існує об`єктивний ризик подальшого відчуження Квартири, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому та накладення арешту є необхідним і співмірним заходом.

Частиною 1, 4 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частина 1 ст. 150 ЦПК України передбачає види забезпечення позову, а саме: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1); передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору (п. 7); іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини (п. 10).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, серед іншого наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Так зазначив Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 р. у справі №183/5864/17-ц.

Також в зазначеній постанові Верховний Суд наголосив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Враховуючи, предмет позову, суд дійшов висновку, що подана заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки встановлення ОСОБА_2 заборони на відчуження квартири загальною площею 54,9 кв.м; житлова площа 25,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна; 00 буде необхідним і достатнім заходом для запобігання ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, а також для ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Керуючись ст.ст. 149 - 154, 259, 260, 353, 354 ЦПК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача - адвокат Шевчук А.С. про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння - задовольнити.

Забезпечити позов шляхом встановлення ОСОБА_2 заборони на відчуження квартири загальною площею 54,9 кв.м; житлова площа 25,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна; 00.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Дані позивача: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ).

Дані відповідача: ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Ю.О. Матвєєва

26 лютого 2025 року