справа № 274/9655/24
провадження № 2/0274/577/25
Рішення

Іменем України

25.02.2025 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -

в с т а н о в и в :

Представник позивача Лановий Є.М., звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить стягнути з відповідача на користь ТзОВ "Фінансова компанія "Пінг-Понг" заборгованість за кредитним договором №101691486 від 04.02.2021 у розмірі 29352,25 грн.

В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що 04.02.2021 року в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілоан" Хоменко Д.О. подав заявку на отримання кредиту № 101691486. Дана заявка знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті товариства. Законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом.

ТОВ "Мілоан" направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов договору про споживчий кредит № 101691486 від 04.02.2021, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Таким чином, між сторонами укладено договір про споживчий кредит № 101691486 від 04.02.2021. На підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 12000,00 грн.

Відповідачем умови кредитного договору не виконано, внаслідок чого утворилась заборгованість в загальному розмірі 29352,25 грн.

23.06.2021, згідно умов договору відступлення прав вимоги №03Т, ТОВ "Мілоан" відступлено право вимоги за кредитним договором № 101691486 від 04.02.2021 на користь ТзОВ "Діджи фінанс".

24.01.2022 року між ТОВ "Діджи фінанс" та ТзОВ "Фінансова компанія "Пінг-Понг" укладено договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до договору факторингу, ТзОВ "Фінансова компанія "Пінг-Понг" набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 101691486 від 04.02.2021.

Посилаючись на викладене, представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 101691486 від 04.02.2021 в сумі 29352,25 грн, а також сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.12.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 59 - 60).

Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання, який повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

У Постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 04.02.2021 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №101691486 (індивідуальна частина) шляхом підписання кредитного договору відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, отриманого від кредитодавця ТОВ "Мілоан" на номер мобільного телефону, вказаний відповідачем у заявці на отримання кредиту (а.с.25-30).

Відповідно до умов договору №101691486 від 04.02.2021 року, відповідачу надано кредит у розмірі 12 000,00 грн строком на 15 днів з 04.02.2021 року (п. п. 1.2, п. п. 1.3 договору).

Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 19.02.2021 року (п. п. 1.4 договору).

Загальні витрати відповідача за кредитом (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 3600,00 грн в грошовому виразі або 730,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включають в себе складові, визначені у п. п. 1.5.1-1.5.2 договору.

Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника становить 15600,00 грн і розрахована з урахуванням припущення, що відповідач отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним та, що ТОВ "Мілоан" і ОСОБА_1 виконають свої обов`язки на умовах і у строки, визначені в договорі. Відповідач розумів та погодився, що означені умови підлягають оновленню у випадку продовження строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань (п. п. 1.5 договору).

Комісія за надання кредиту 0,00 грн, яка нараховується за ставкою 0,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п. п. 1.5.1 договору).

Проценти за користування кредитом 3600,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 відсоток від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. п. 1.5.2 договору).

Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.п. 1.6 договору).

Тип процентної ставки за цим договором - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього договору (п.п.1.7 договору).

Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п.п. 2.1. договору).

Отже, сторони узгодили істотні умови кредитного договору: розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, графік погашення платежів, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, порядок повернення кредиту, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору саме на таких умовах та шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Вказане також стверджується Анкетою-заявою на кредит №101691486 від 04.02.2021 року, Паспортом споживчого кредиту №101691486, графіком платежів, які є додатками до договору про споживчий кредит №101691486 від 04.02.2021 та платіжним дорученням № 25283932 від 04.02.2021 року, з якого вбачається, що ТОВ "Мілоан" перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 12 000,00 грн (а.с.11,29-30,36).

23.06.2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Діджи Фінанс" укладено договір відступлення прав вимоги № 03Т, за умовами якого ТОВ "Діджи Фінанс" набуло права вимоги до відповідача (а.с.13,17-24).

24.01.2022 року між ТОВ "Діджи Фінанс" та ТОВ "ФК "Пінг -Понг" укладено договір факторингу № 1/15, за умовами якого ТОВ "ФК "Пінг -Понг" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №101691486 від 04.02.2021 (а.с.31-35,39,12).

З відомості про щоденні нарахування та погашення слідує, що заборгованість ОСОБА_1 перед товариством станом на день звернення до суду 13.11.2024 року становить 29352,25 грн. з яких: 11500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 17852,25 - заборгованість по відсоткам.

З вказаного розрахунку також слідує, що відповідач на погашення своїх боргових зобов`язань за вказаним договором сплатив 20.03.2021 року 500,00 грн. тіла кредиту та 425,00 грн процентів по кредиту (а.с.14 - 15).

Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

За змістом ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електрону комерцію», якщо згідно з актом цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з нього заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11500,00 грн.

Вирішуючи вимогу про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитним коштами, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16.

Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 15 днів, відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитного договору, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 процентів за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах строку дії кредитного договору.

З огляду на викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами в розмірі 3175,00 грн (3600 грн - 425 грн сплачених відповідачем).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2422 грн 40 коп., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, а також надано документи на підтвердження сплати витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.

У ч. 3 ст. 141 ЦПК України зазначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, чинним ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року за єдиним унікальним номером судової справи 755/9215/15-ц та номером провадження 14-382цс19. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року за єдиним унікальним номером судової справи 826/1216/16 та номером провадження 11-562ас18, й додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року за єдиним унікальним номером судової справи 755/9215/15-ц та номером провадження 14-382цс19.

Разом із тим, відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, виходячи з принципу пропорційності відшкодування судових витрат до задоволених вимог (50%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 4211,19 грн. (1211,19 грн - судовий збір, 3000,00 грн - витрати на правничу допомогу).

Керуючись ст. 12-13,76-81,89,247,258,263-265,274-275,279,354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг", місцезнаходження: Київська область, м.Бровари, вул.Симона Петлюри, 21/1, заборгованість за кредитним договором №101691486 від 04.02.2021 року в розмірі 14675,00 грн., яка складається з наступного: 11500,00 грн - заборгованість по кредиту та 3176,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг", місцезнаходження: Київська область, м.Бровари, вул.Симона Петлюри, 21/1, судовий збір у розмірі 1211,19 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25 лютого 2025 року

Суддя : Т.М. Вдовиченко