Справа № 177/1752/18
Провадження № 2-др/177/5/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2025 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Черниш А. І.,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Мельниченка М.С., про ухвалення додаткового рішення в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», про поворот виконання рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника Мельниченко М.С. звернувся до суду через систему «Електронний суд» із заявою щодо стягнення витрат на правничу допомогу в справі № 177/1752/18 за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення.

Ухвалою суду від 14.02.2025 справа призначена до розгляду

Сторони та їх представники правом на участь у судовому засіданні не скористалися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заяв та клопотань про відкладення засідання або розгляд справи за їх участю не надходило, що, відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.

Через неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши вимоги заяви та письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судом встановлено, що 12.12.2024 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області в справі № 177/1752/18 постановлено ухвалу, якою допущено поворот виконання заочного рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2019 у справі № 177/1752/18 за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором. У порядку повороту рішення з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 стягнуто грошові кошти в розмірі 20469,47 грн. При цьому, питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу суд не вирішував (т.2 а.с.71-73).

Як слідує з матеріалів справи, представником заявника ОСОБА_1 , адвокатом Мельниченком М.С., через систему «Електронний суд» 23.10.2024 подавалася заява про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн (т.2 а.с.36-37).

Право на відшкодування судових витрат, пов`язаних із правничою допомогою, узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої заявник має право на відшкодування судових витрат (п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), п. 80 рішення в справі «Двойних проти України» (заява №72277/01), п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява №66561/01).

Так, ст. 15 ЦПК України гарантовано право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога).

Тобто в разі звернення особи за захистом та/або представленням своїх прав та інтересів саме до адвоката, а не іншого спеціаліста в сфері юриспруденції, право на відшкодування відповідних витрат гарантується Законом.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України) шляхом подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

3) розподіл судових витрат (ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи .

За ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Як слідує з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, окрім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України);

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, під час розгляду заяви про поворот виконання рішення, на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представником заявника Мельниченком М.С. зроблено відповідну заяву про відшкодування витрат на правничу професійну допомогу.

За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що інтереси заявника ОСОБА_1 у справі представляв адвокат Мельниченко М.С. на підставі договору про надання правової допомоги від 24.06.2024 №365/24, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Мельниченко та партнери» в особі керівника Мельниченка М.С., та ордеру від 09.08.2024 серії ВТ № 1051343 (т.1 а.с.22, т.2 а.с.38-39).

Пунктом 1.1 договору про надання правової допомоги передбачено, що бюро зобов`язується надати правову допомогу клієнту в справі про стягнення з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошових коштів, стягнутих у виконавчому провадженні № 59396631 за виконавчим листом від 15.03.2019 № 177/1752/18, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору, на умовах і в порядку, визначених цим договором. Вартість правової допомоги за домовленістю сторін становить 20000,00 грн (пункт 1.4 договору).

Згідно з актом приймання-передачі виконаних робіт від 23.10.2024 до договору про надання правової допомоги від 24.06.2024 № 365/24 слідує, що клієнт прийняв правову допомогу у вигляді консультації, вивчення матеріалів, документів, наданих клієнтом; системний аналіз обставин справи, з урахуванням положень діючого законодавства та судової практики щодо розгляду справ з аналогічними правовими відносинами; проведення претензійної роботи з АТ КБ «ПРИВАТБАНК», направленою на досудове врегулювання питання повернення клієнту стягнутих коштів; складання заяв по суті справи та інших процесуальних документів у суді першої інстанції. Вартість послуг становить 20000,00 грн (т.2 а.с.41).

Оплата ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 20000,00 грн за договором про надання правової допомоги від 24.06.2024 № 365/24 підтверджується платіжною інструкцією № 0.0..1 (т. 2 а.с.40).

Відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 141 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником заінтересованої особи АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у змагальному процесі, жодних заперечень у цьому питанні не висловлено.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами витрат на правничу допомогу, суд виходить з положень ч. 2 ст. 137 ЦПУ України, відповідно до якої, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, а також положень ст. 141 ЦПК України, згідно з якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (в тому числі витрати на правничу допомогу), покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки заяву ОСОБА_1 задоволено частково, то відповідно до ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь заявника понесені нею витрати на професійну правничу допомоги пропорційно розміру задоволених за заявою вимог, тобто в розмірі 9367,00 грн (розрахунок: 20000,00 грн розмір витрат на правничу допомогу заявлений заявником х 46,88 %, - відсоток задоволених вимог /100 % = 9376,00 грн розмір витрат до стягнення).

Відповідно до ст. 14 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Процесуальне законодавство визначає вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення, які передбачені ст. 270 ЦПК України. Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених зазначеною статтею, і не може змінювати по суті основне рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суд України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14, додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України і воно не може змінити суті основного рішення.

Дослідивши подані представником заявника докази та виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про те, що заявлена сума судових витрат у розмірі 20000,00 грн, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягає до часткового задоволення, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 133, 141, 143, 246, 270 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника заявника Рафаель І.О., адвоката Мельниченка М.С., про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», про поворот виконання рішення, - задовольнити частково.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (, юридична адреса: вул. Грушевського, буд. 1д, м. Київ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) 9367 (дев`ять тисяч триста шістдесят сім) гривень 00 копійок у рахунок відшкодування понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому додаткова ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: