Провадження № 2/127/4350/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Петуховій Н.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - ОСОБА_5 , Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення.

Позов мотивовано тим, що позивачка є співвласником кв. АДРЕСА_1 , у рівних частках разом зі своєю матір`ю, ОСОБА_7 . В червні 2018 брат позивачки ОСОБА_6 , скористався відсутністю позивачки, без її дозволу і згоди заїхав в квартиру і пообіцяв виїхати з неї протягом місяця, але цього не зробив, натомість почав перевозити свої особисті речі. З листопада 2019 року ОСОБА_1 вимушена була покинути помешкання через неадекватну поведінку відповідача, оскільки потребувала медичної допомоги. В вересні 2021 року, продовжуючи жити в квартирі, ОСОБА_6 одружився з ОСОБА_4 . Від липня 2022 року, відповідачі незаконно користуються квартирою, яка належить позивачці і її матері ОСОБА_7 . За час проживання відповідачів в квартирі ними не сплачувались кошти за надані житлово-комунальні та інші послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 34513,02 грн. З приводу порушення прав і законних інтересів позивач звернулась з заявою про злочин до правоохоронних органів. 24.06.2022 відомості про злочин передбачений ч. 1 ст. 162 КК України були внесені до ЄРДР за №0000217, досудове слідство по справі триває. На підставі викладеного позивачка звернулась до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення відповідачів з квартири без надання іншого житлового приміщення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2023 справу розподілено для розгляду судді Медяній Ю.В.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.11.2023 призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Окрім того, відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2023 залучено до участі в справі ОСОБА_5 та Службу у справах дітей Вінницької міської ради в якості третіх осіб.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2024 витребувано у Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) інформацію про те, чи змінював відповідач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » та документи, що підтверджують вказану зміну прізвища.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.04.2024 задоволено заяву відповідача ОСОБА_3 про відвід судді Медяної Юлії Валеріївни, справу передано в канцелярію суду для визначення іншого судді.

Шляхом повторного автоматизованого розподілу справи № 127/33341/23 головуючим суддею у даній справі визначено Жмудя О.О.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.04.2024 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Окрім того, відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

06.05.2024 ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву. У відзиві зазначив що позивачка не надала жодного підтвердження щодо створення перешкод, на які остання посилається у своїй позовній заяві. У позові ОСОБА_1 мова йде про житлове приміщення АДРЕСА_1 . В даному приміщенні у 2022 році проживав ОСОБА_3 разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 . Проте ОСОБА_1 у травні 2022 року у вказаному приміщенні вчинила крадіжку майна подружжя ОСОБА_9 . Щодо обвинуваченої ОСОБА_1 слухається справа №127/19075/22, за ч. 4 ст. 185 КК України. ОСОБА_3 проживає в приміщенні, що є предметом позову одноособово. Діти останнього не мешкають у цій квартирі. Тому не зрозуміло з яких підстав, залучено Службу у справах дітей Вінницької міської ради. ОСОБА_3 разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 мають довіреність від співвласника житлового приміщення АДРЕСА_1 . На підставі викладеного відповідач просив закрити провадження у справі, а матеріали повернути позивачу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2024 витребувано у службі у справах дітей Вінницької міської ради висновок про доцільність або недоцільність виселення із спірної квартири без надання іншого житла дітей відповідачів ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2024 в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у справі відмовлено.

13.08.2024 надійшов висновок органу опіки і піклування Вінницької міської ради від 02.08.2024 №01/00/001/151124.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.08.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і її представник адвокат Цєпляєв С.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі і просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог просив відмовити, з відстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлялась в порядку, визначеному чинним законодавством, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду на адресу її реєстрації.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась в порядку, визначеному чинним законодавством. Жодних клопотань на адресу суду не надходило.

Від представника третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради Бойко М.П. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність у зв`язку із службовою зайнятістю.

Вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.2012 ОСОБА_1 і ОСОБА_7 на праві приватної спільної часткової власності належить по 1/2 частці квартири під номером АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Вінницького нотаріального округу Терещенко В.В. і зареєстрований в реєстрі за №2219.

24.02.2022 до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 внесено відомості №000022217 про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 162 КК України, за фактом порушення недоторканості житла ОСОБА_1 .

В рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №000022217 від 24.06.2022 дізнавачем СД Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області допитано як свідка ОСОБА_6 , про що складено протокол від 26.07.2022. З протоколу вбачається, що ОСОБА_6 дійсно проживає з 2019 року в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 . Дана квартири перебуває у спільній власності його матері ОСОБА_5 і рідної сестри ОСОБА_1 . Зазначив, що його сестра у даній квартирі ніколи не проживала. В лютому 2022 року мати виїхала за кордон. Окрім цього мати власноруч написала Довіреність в якій зазначила, що має ОСОБА_6 має право представляти від її імені її інтереси та бути її представником з усіма відповідними повноваженнями щодо квартири. Наразі в даній квартирі ОСОБА_6 проживає зі своєю дружиною. Чому сестра ОСОБА_1 вважає, що він незаконно проживає в даній квартирі невідомо, оскільки мати дозволила йому там проживати. Будь-яких перешкод в проживанні ОСОБА_1 відповідач не здійснює і не забороняє їй там проживати.

Станом на 01.10.2023 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, за адресою: АДРЕСА_2 становить 34513,02 грн.

Згідно акту №2/07/03/23 від 07.03.2023, виданого ОСББ «Юність-20» ОСОБА_1 з 2019 року проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

09.08.2023 ОСОБА_1 звернулась до начальника ВРУП ГУНП у Вінницькій області з заявою про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 за ст. 356 КК України самоправство.

19.08.2023 адвокат Цепляєв С.В. в інтересах ОСОБА_1 подав до суду скаргу на бездіяльність ВРУП ГУНП у Вінницькій області, в задоволенні якої відмовлено ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.09.2023 (справа №127/28923/23).

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 10.11.2023, вбачається що ОСОБА_6 змінив прізвище на « ОСОБА_9 » на підставі заяви від 12.12.2022 відповідно до ст. 53 Сімейного кодексу України.

В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого є ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (свідоцтво серії НОМЕР_1 ).

Судом досліджено копії заяви, які адресовані судді Вінницького міського суду Шидловському О.В. по справі №127/19075/22, з змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 разом зі своїм батьком ОСОБА_12 , систематично здійснюють тиск та залякування ОСОБА_6 і його родини. Останні продовжують намагання потрапити до помешкання, де був вчинений злочин, який інкримінується ОСОБА_12 . Псують замки вхідних дверей, неодноразово пошкоджували інтернет-комунікації під`їзді, через які від`єднали камери відеоспостереження, що і стало причиною викриття у вчиненні злодійських діянь з боку ОСОБА_1 у 2022 році.

Службою у справах дітей Вінницької міської ради надано висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 02.08.2024 №01/00/011/151124. З висновку слідує, що 25.06.2024 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради розглядалось питання надання висновку щодо доцільності або недоцільності виселення із спірної квартири без надання іншого житла дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батько дітей на засіданні комісії відмовився надавати будь-які пояснення з приводу проживання його дітей у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 та самовільно залишив засідання комісії. Орган опіки і піклування Вінницької міської ради немає можливості надати висновок щодо доцільності або недоцільності виселення з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла дітей ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у зв`язку з неможливістю отримання інформації про фактичне місце проживання дітей.

Відповідачем ОСОБА_3 на офіційну електронну пошту суду надіслано копію довіреності, відповідно до якої ОСОБА_5 уповноважує Лагуну О.Ю. розпоряджатись майном, та діяти від імені та в інтересах ОСОБА_5 . Дана довіреність не завірена належним чином, подана без підпису КЕП (ЕЦП), тому суд не бере до уваги даний доказ.

У відповідь на адвокатський запит ОСОБА_2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області надало відповідь №56аз-2025 від 14.01.2025 з якої вбачається, що 09.01.2025 о 18:18 за номером екстреної служби «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_13 . За результатами опрацювання повідомлення працівниками поліції було відібрано заяву та пояснення.

З пояснень відібраних у ОСОБА_1 працівником поліції ВКП РУП ГУНП від 09.01.2025 вбачається що ОСОБА_1 і її мати ОСОБА_5 проживали в квартирі АДРЕСА_1 , приблизно з 2015 року по 2017 рік. В подальшому ОСОБА_1 почала винаймати собі житло, так як в даній квартирі їй створили умови непридатні до проживання, а саме її мати ОСОБА_5 та її брат ОСОБА_3 здійснюють до неї психологічне, фізичне і економічне насильство шляхом залякування розправою, знищення речей. В 2019 році ОСОБА_1 знову переїхала до вищезазначеної квартири, однак відносно неї знову продовжили знущатись. В 2022 році ОСОБА_9 шляхом знущання вигнали з квартири матір та відправили її у Францію. 09.01.2025 двері квартири їй не відчинили, хоча в середині квартири перебувала ОСОБА_9 . Після чого приїхав ОСОБА_3 , однак на вимогу Юлії надати ключ останній відмовив.

З пояснень ОСОБА_3 відібраних працівником поліції ВКП РУП ГУНП від 09.01.2025 вбачається, що його сестра ОСОБА_1 влітку 2022 року вчинила крадіжку в даному житловому приміщенні, що по даному факту у Вінницькому міському суді йде слухання справи за ст. 185 ККУ. Неодноразово запрошував ОСОБА_1 щодо вирішення питання мирним шляхом даної ситуації, однак вона не реагує.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, провадження № 12-158гс18).

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Тлумачення вказаних норм права свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Загальний перелік способів захисту цивільного права та інтересів визначені у статті 16 ЦК України, в якій зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 1 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18.

Відтак, застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є сином ОСОБА_5 , яка є власником 1/2 частки спірної квартири. За змістом зазначених норм матеріального права право користування житлом, що перебуває у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником житла, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство.

Від ОСОБА_5 не надходило заперечень щодо проживання відповідачів в спірній квартирі, а тому задоволення позовних вимог шляхом виселення відповідачів, призведе до порушення принципу пропорційності у контексті статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Більше того, суд встановлює відсутність законних підстав для такого виселення та звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У постанові Верховного суду від 03 жовтня 2018 року у справі №363/928/16-ц зазначено, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

Аналізуючи викладене найбільш ефективним для даних правовідносин способом захисту буде встановлення порядку користування квартирою.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Таким чином, позивачем обраний неналежний спосіб захисту цивільних прав, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, тому покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 16, 358, 361 ЦК України, статтями 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - ОСОБА_5 , Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ;

третя особа: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

третя особа: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, , місцезнаходження, вул. Соборна, 50, м. Вінниця.

Повний текст рішення складено 20.02.2025.

Суддя О.О. Жмудь