П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ДОДАТКОВА)

26 лютого 2025 року місто Київ

справа №369/10594/20

провадження №22-з/824/296/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 травня 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: державний нотаріус Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В.М. про усунення від права на спадкування та заміну черговості одержання права на спадкування за законом.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_2 - адвокат Алданов Ю.В. подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Алдановим Ю.В., залишено без задоволення, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 травня 2024 року залишено без змін.

27 січня 2025 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з позивачки ОСОБА_2 на його користь понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 149 400 грн.

У заяві зазначає, що постановою Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_2 - адвоката Алданова Ю.В. залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Представник позивачки під час судового засідання 28 травня 2024 року в суді першої інстанції пояснював, що даний позов поданий для того, щоб відповідач визнав, що померла бабуся не була в безпорадному стані і вже після розгляду цього позову ОСОБА_2 подала б до суду іншу позовну заяву. Відповідачем було додано до відзиву на позовну заяву попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, що становить 175 000 грн..

У відзиві на апеляційну скаргу від 22 серпня 2024 року сторона відповідача просила стягнути з позивачки ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу. До відзиву на апеляційну скаргу додано ордер на надання правничої (правової) допомоги, копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 20 серпня 2024 року № 18/24 та копію додатку №1 до договору № 18/24.

Під час судового засідання 22 січня 2025 року в суді апеляційної інстанції відповідач та його представник заявили про подання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат та подання стороною відповідача відповідних доказів відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України.

23 січня 2025 року ОСОБА_1 та керівником АБ " Владислава Желудкова" підписаний акт виконаних робіт. Згідно вказаного акту загальна вартість наданих послуг (виконаних робіт) складає - 149 400 грн. В акті зазначено, що доплату винагороди Бюро за проведену роботу щодо надання правничої (правової) допомоги у розмірі - 31 400 грн. Клієнт сплачує протягом 20 днів з дня підписання акту виконаних робіт, а гонорар успіху, у розмірі - 100 000 грн. підлягає сплаті клієнтом протягом 1 місяця з дня набуття рішенням законної сили. В акті сторонами визначено, що у клієнта претензій до якості та повноти наданих послуг Бюро немає.

6 лютого 2025 року представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Алданов Ю.В. подав до суду через засоби поштового зв`язку клопотання про залишення заяви без розгляду або зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

У заяві зокрема, зазначив, що сторона відповідача посилалась на Договір № 18/24 про надання правової (правничої) допомоги від 20 серпня 2024, додаток № 1 до нього, Акт б/н виконаних робіт від 23 січня 2025 року; копію квитанції від 29 серпня 2024 року на суму 18000 грн.; виставлені на оплату ОСОБА_1 рахунки: від 20 серпня 2024 року на суму 18000 грн.; від 23 січня 2025 року на суму 31400 грн. та від 23 січня 2025 року на суму 100 000 грн. При цьому реально відповідачем ОСОБА_1 реально сплачений рахунок лише на 18 000 грн.

До заяви відповідачем не додано ані Договору № 18/24 про надання правової (правничої) допомоги від 20 серпня 2024 року, ані додатку № 1 до нього, що на думку сторони позивача - є самостійною та окремою підставою для відмови у задоволенні вимог, адже копії Акта б/н виконаних робіт від 23 січня 2025 року та інших фінансових документів, що додані до заяви - є похідними від Договору та додатку до нього.

Подаючи відзив на апеляційну скаргу, сторона відповідача вказувала, що розмір витрат які відповідач очікує понести в суді апеляційної інстанції становить 28 000 грн., а згідно поданого акту виконаних робіт від 23 січня 2025 року загальна вартість витрат за домовленістю між його сторонами становить 149 400 грн..

Законодавець професійну правничу допомогу поділяє на послуги (професійну правничу допомогу) та роботи. Роботи на відміну від послуг не вимагають від виконавця перших знань у галузі права та, як правило, можуть виконуватись й спеціалістом (адже пов`язані з певними суто технічними/процедурними моментами, зокрема, такими як: копіювання, сканування, друк, відправка кореспонденції, ознайомлення з матеріалами справи, виїзд до суду тощо).

Єдиним процесуальним документом, що згідно його реквізитів був підготовлений адвокатом Желудковим В.В. під час апеляційного провадження є відзив на апеляційну скаргу.

Справа не є складною, а аргументація, що наводилась відповідачем та його представником у відповідних документах фактично є компіляцією попередніх напрацювань адвоката, який представляв інтереси відповідача в попередніх судових справах за участю тих саме сторін й особливо не відрізняється від них, а тому вартість виконаних Желудковим В.В. робіт є завищеною в десятки разів.

Також зауважив, що реально проведених засідань (з технічною фіксацією) на яких був присутній адвокат Желудков В.В. було всього два 20.12.2024 (загальна тривалість - 24 хв.) та 22.01.2025 (5 хв.), що в сукупності тривали не більше 30 хвилин.

20 листопада 2024 року в апеляційному суді згідно оголошення на офіційному сайті було запроваджено дистанційний режим роботи, а судові засідання - відкладені. Включення до Акта робіт, пов`язаних із виїздом адвоката Желудкова В.В. для участі у трьох судових засіданнях, є спотвореною.

Клопотання сторони відповідача про стягнення з позивача гонорару успіху в розмірі 100 000 грн., з огляду на усталену судову практику, задоволенню не підлягає. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення між ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Заявлені витрати не є співмірними з фактичною складністю справи, обсягом наданих послуг, а також часом, витраченим адвокатом.

Вказані витрати не можуть вважатися такими, що відповідають критеріям реальності та розумності. Заявлена сума є очевидно завищеною та неадекватною з огляду на фактично виконану роботу.

Просить зменшити розмір витрат на правову допомогу адвоката до 1500 грн., що відповідатиме, ціні позову, критеріям співмірності, часові, витраченому адвокатом Желудковим В.В. на виконання відповідних робіт, а також середній ринковій вартості аналогічних послуг, що надаються адвокатами Київщини в подібних справах. Розгляд заяви відповідача проводити за відсутності позивача та її представника.

Представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Алданов Ю.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення за відсутності позивача та її представника.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою заяву підтримав, просив стягнути з ОСОБА_2 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи (ч.4 ст. 270 ЦПК України).

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 29 Закону України «Про адвокатуру» визначено, що дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 2 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 3 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 3 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 6 грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

Як убачається з матеріалів справи, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Желудков В.В. у відзиві на апеляційну скаргу заявив про відшкодування витрат на правову допомогу, зазначивши, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції становить 28 000 грн.. До відзиву на апеляційну скаргу представником відповідача долучені Договір № 18/24 про надання правової (правничої) допомоги від 20 серпня 2024, додаток № 1 до нього (а.с. 81-83).

В судовому засіданні 22 січня 2025 року відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Желудков В.В., до закінчення судових дебатів у справі, зробили заяву про подання доказів щодо понесених судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення у справі.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу стороною відповідача надано копію договору № 18/24 про надання правової (правничої) допомоги від 20 серпня 2024 року, укладеного між АБ "Владислава Желудкова" в особі керівника Желудкова В.В., та ОСОБА_1 , додаток № 1 до договору № 18/24 про надання правової (правничої) допомоги від 20 серпня 2024 року, Акт виконаних робіт від 23 січня 2025 року; копію квитанції від 29 серпня 2024 року на суму 18 000 грн.; рахунки виставлені АБ "Владислава Желудкова" ОСОБА_1 від 20 серпня 2024 року на суму 18 000 грн.; від 23 січня 2025 року на суму 31 400 грн. та від 23 січня 2025 року на суму 100 000 грн.

Як убачається з наданих суду документів, 20 серпня 2024 року між АБ "Владислава Желудкова" в особі керівника Желудкова В.В. та ОСОБА_1 укладено договір № 18/24 про надання правової (правничої) допомоги від 20 серпня 2024 року, відповідно до умов якого Бюро бере на себе зобов`язання щодо надання правничої (правової) допомоги клієнту (ОСОБА_1) в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, а клієнт зобов`язується прийняти правничу (правову) допомогу та оплатити Бюро гонорар за її надання (п. 1.1 договору).

Безпосереднє надання правничої (правової) допомоги клієнту ОСОБА_1 здійснюється адвокатом Желудковим В.В. (п.1.2 договору)

Оплата праці Бюро за цим Договором здійснюється Клієнтом у розмірі, визначеному у Додатку № 1 до даного Договору (п.4.1. договору).

Оплата правничої (правової) допомоги та витрат, у зв`язку з її наданням, здійснюються Клієнтом шляхом безготівкового перерахування відповідних сум на поточний рахунок Бюро (п.4.3 договору).

У відповідності до Додатку № 1 до Договору на виконання пункту 4.1. Договору про надання правничої (правової) допомоги від 20.08.2024 № 18/2024 сторони домовились, що розмір винагороди Бюро за 1 (одну) годину роботи щодо надання правничої (правової) допомоги становить:

-шляхом надання телефонних, узгодження правової позиції, та/або письмових консультацій, складає - 3 500 грн. за 1 годину;

-шляхом безпосереднього виїзду Адвоката до Київського апеляційного суду для участі в одному судовому засіданні, складає - 4 800 гри., якщо судове засідання не відбулось або відкладене (перенесене), у зв`язку відсутністю іншого учасника, зайнятістю судді або суддів в розгляді іншої справи, лікарняним чи відпусткою судді або суддів, оголошенням повітряної тривоги, відключенням енергопостачання в суді, та з інших можливих причин, виїзд Адвоката для участі в одному судовому засіданні становить - 3 800 грн.;

-шляхом вивчення документів наданих Клієнтом, а саме: позовної заяви та додатків, відзиву на позовну заяву та додатків, відповіді на відзив та додатків, заперечення та додатків, клопотань, заяв, пояснень та інших документів пов`язаних з розглядом цивільної справи. Надання консультацій Клієнту приводу вивчених матеріалів та узгодження правової позиції з Клієнтом, складає - 3 500 грн. за 1 годину;

-шляхом підготовки відзиву на апеляційну скаргу, узгодження відзиву з Клієнтом, направлення відзиву сторонам по справі та до суду поштою та/або електронною поштою чи за допомогою системи «Електронний суд», складає - 3 500 грн. за 1 годину;

-шляхом безпосереднього виїзду Адвоката до Київського апеляційного суду для ознайомлення з матеріалами цивільної справи (як представника відповідача по справі), фотографування матеріалів цивільної справи, 4 години - 14 000 грн.;

-шляхом вивчення матеріалів справи та підготовки доповнень або пояснень до відзиву на апеляційну скаргу, узгодження доповнень або пояснень до відзиву з Клієнтом, направлення доповнень або пояснень до відзиву сторонам по справі та до суду поштою та/або електронною поштою чи за допомогою системи «Електронний суд», складає - 3 500 грн. за 1 годину.

У разі позитивного вирішення питання шляхом ухвалення рішення (рішень) суду (судів) на користь Клієнта, останній сплачує Бюро гонорар успіху у розмірі - 100 000 грн. протягом 1 місяця з дня набуття рішенням законної сили.

Також визначено, що Клієнт проводить оплату винагороди Бюро за роботу щодо надання правничої (правової) допомоги, шляхом сплати авансу у розмірі, який складає 18 000 грн., протягом 10 днів з дня укладання Договору. Доплату винагороди Бюро за проведену роботу щодо надання правничої (правової) допомоги Клієнт сплачує протягом 20 днів з дня підписання Акту виконаних робіт.

Відповідно до акту виконаних робіт від 23 січня 2025 року на виконання пункту 4.1 Договору про надання правової (правничої) допомоги від 20 серпня 2024 року №18/2024 за період часу з 20 серпня 2024 року по 23 січня 2025 року проведена наступна робота:

- 20 серпня 2024 року вивчення та аналіз матеріалів справи наданих клієнтом (позовної заяви та додатків, відзиву на позовну заяву та додатків, відповіді на відзив, клопотань, заперечень, пояснень, фотографій матеріалів справи, ухвал та рішення суду, а також інших документів), надання консультацій, узгодження та побудова правової позиції - витрачено три години часу, на суму 10 500 грн.;

-20-22 серпня 2024 року підготовка та направлення відзиву на апеляційну скаргу сторонам по справі та до Київського апеляційного суду поштою, 17 аркушів - витрачено сім годин часу, вартість виконаних робіт 24500 грн.;

-20 листопада 2024 року - виїзд адвоката до Київського апеляційного суду для участі в одному судовому засіданні - вартість виконаних робіт 4800 грн.;

-20 грудня 2024 року - виїзд адвоката до Київського апеляційного суду для участі в одному судовому засіданні - вартість виконаних робіт 4800 грн.;

-22 січня 2025 року - виїзд адвоката до Київського апеляційного суду для участі в одному судовому засіданні - вартість виконаних робіт 4800 грн.;

22 січня 2025 року гонорар успіху у зв`язку з винесенням постанови Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року у справі № 369/10594/20, якою апеляційну скаргу від 18 червня 2024 року представника апелянта - адвоката Алданова Ю.В. на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 травня 2024 року по цивільній справі № 369/10594/20 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишено без змін, - вартість 100 000 грн..

Загальна вартість наданих послуг (виконаних робіт) складає - 149 400 грн.

В акті зазначено, що доплату винагороди Бюро за проведену роботу щодо надання правничої (правової) допомоги у розмірі - 31 400 грн. клієнт сплачує протягом 20 днів з дня підписання акту виконаних робіт, а гонорар успіху, у розмірі - 100 000 грн. підлягає сплаті клієнтом протягом 1 місяця з дня набуття рішенням законної сили,

В акті сторонами визначено, що у клієнта претензій до якості та повноти наданих послуг Адвокатського бюро немає.

Відповідач ОСОБА_1 частково сплатив послуги надані Адвокатського бюро на загальну суму 18 000 грн., що підтверджується копією квитанції від 29 серпня 2024 року на суму 18 000 грн..

Представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Алданов Ю.В. у поданій ним заяві заперечував щодо заявленої відповідачем суми судових витрат на правову допомогу, оскільки вважає витрати в розмірі 149 000 грн. завищеними та неспівмірними з фактичною складністю справи, обсягом наданих послуг, а також часом, витраченим адвокатом, а тому заявив про їх зменшення. При цьому звернув увагу на те, що попередньо представником відповідача у відзиві на апеляційну скаргу були заявлені витрати відповідача у суді апеляційної інстанції в сумі 28 000 грн.

Відповідно до ч.4 ст. 141 ЦПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Подаючи відзив на апеляційну скаргу сторона представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Желудков В.В. вказував, що розмір витрат які відповідач очікує понести в суді апеляційної інстанції становить 28 000 грн., а згідно поданого акту виконаних робіт від 23 січня 2025 року загальна вартість витрат за домовленістю між його сторонами становить 149 400 грн..

Оскільки відповідачем ОСОБА_1 у заяві про ухвалення додаткового рішення не обґрунтовано та не надано доказів того, що сторона відповідача не могла передбачити витрати які перевищують орієнтовно заявлену суму витрат в суді апеляційної інстанції в розмірі 28 000 грн., а заявлена до стягнення становить 149 400 грн., то колегія суддів відмовляє у стягненні таких витрат, в частині такого перевищення.

Крім того, для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Гонорар успіху як сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат. За наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§70-72) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18 (провадження №12-171гс19)).

Розглядаючи питання стягнення судових витрат понесених відповідачем в суді апеляційної інстанції, суд виходить із орієнтовно заявленої суми в розмірі 28 000 грн.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи і витраченого адвокатом часу.

З урахуванням конкретних обставин справи, суд може обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

За результатами розгляду питання про розподіл судових витрат та дослідження поданих на їх підтвердження доказів, суд апеляційної інстанції встановив, що предмет спору в цій справі не є складним і характер вимог є розповсюдженою категорією цивільних справ, відсутня потреба у вивченні великого обсягу фактичних даних і процесуальні документи, які містяться у ній, не є складними та не можуть займати значних витрат часу на їх виготовлення і побудову правової позиції професіоналом в галузі права.

Крім цього, суд враховує те, що правова позиція сторони відповідача у справі у суді першої та апеляційної інстанції не змінювалась, адвокату не потрібно було вивчати додаткові джерела права, законодавства, що регулюють спір у справі та документи, якими протилежна сторона у справі обґрунтовувала вимоги та інші обставини.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги заперечення адвоката Алданова Ю.В. щодо заявленого відповідачем розміру витрат на правову допомогу, колегія суддів дійшла висновку про те, що відшкодування заявлених відповідачем ОСОБА_1 витрат у розмірі, обумовленого сторонами, є завищеними та необґрунтованими, а також неспівмірними з витраченим часом та обсягом виконаних робіт.

Крім цього, за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених ч. 3 ст. 141 ЦПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції, до 10 000 грн., що буде відповідати принципам співмірності та розумності їх розміру.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 10 000 гривень.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус