Провадження № 2/161/1087/25
У Х В А Л А

про відмову в зупиненні провадження у справі

26 лютого 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Гриня О.М.,

за участюсекретаря судового засідання Жежерун Д.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Фурман Ю.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Вінцюк Ю.Б.,

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Луцьку в порядку загального позовного провадження клопотання сторони відповідача про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

26 лютого 2025 року стороною відповідача було подано клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 161/1241/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

В судовому засіданні сторона відповідача клопотання підтримала в повному обсязі з підстав у ньому викладених просив його задовольнити

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечила.

Вивчивши клопотання сторони позивача про зупинення провадження у справі суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. В справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності звільнення з роботи позивача. Проте, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України не вказав конкретну іншу справу та обставину, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, у чому саме полягає взаємозв`язок предметів розгляду інших справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. При цьому суди взагалі не аналізували та не встановлювали у визначеному законом порядку, чи дійсно від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у зазначеній цивільній справі».

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16.

Обґрунтовуючи своє клопотання сторона відповідача вказує, що у справі № 161/1241/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу буде вирішуватись спір, щодо стягнення із позивача за у справі № 161/19659/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, коштів, які ОСОБА_1 на думку ОСОБА_2 має сплатити останній за майно, яке ОСОБА_1 просить витребувати у ОСОБА_2 , як незаконного на її думку володільця.

Отже на думку відповідача задоволення позову про стягнення коштів призведе до того, що спір про витребування майна від чужого незаконного володільця перестане існувати в силу вирішення питання, щодо розрахунку між сторонами за майно, яке відповідач утримує у себе і готовий повернути позивачу після відповідних розрахунків.

Суд вважає, що обставини викладені стороною відповідача, як підстава для зупинення провадження не можуть вважатися такими,

Так слід зазначити, що у межах даної справи судом вирішується позов про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Таке майно сторона просить витребувати за тим фактом, що вона є його титульним володільцем, інша сторона таке майно, на думку позивача, фактично незаконно у себе утримує.

В той же час стягнення коштів, за таке майно, жодним чином не може впливати на вирішення віндикаційного спору, оскільки не змінює титулу позивача, а посилання відповідача на ту обставину, що задоволення позову про стягнення коштів призведе до того, що перестане існувати спір у межах даної справи, суд сприймає критично.

Зупинення провадження, як процесуальний інструмент направлений саме на виключення можливості задоволення позову, за результатами вирішення іншої справи, а не на мирне врегулювання наявного спору, як про це стверджує сторона відповідача.

Таким чином суд робить висновок, що матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння дозволяють у повній мірі встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду в свою чергу вирішення питання про стягнення коштів у іншій справі за майно, яке є предметом даного спору жодним чином не перешкоджає розгляду даної позовної заяви.

На підставі ст. ст. 222, 251, 253, 352-354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання сторони відповідача про зупинення провадження в цивільній справі № 161/19659/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння до набрання законної сили рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 161/1241/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційні скарзі на судове рішення за результатом розгляду справи.

Повний текст ухвали складений 26 лютого 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Олександр ГРИНЬ