Справа № 573/348/25
Номер провадження 2-о/573/20/25
У Х В А Л А

іменем України

26 лютого 2025 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Марина ЧЕРКАШИНА, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Білопільської міської ради про встановлення факту утримання неповнолітній дітей,

в с т а н о в и л а :

20 лютого 2025 до суду поштою надійшла зазначена вище заява.

Згідно вимог ЦПК України, звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи здійснюється шляхом пред`явлення позову, у якій позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

При вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі, ознайомившись із фактичними обставинами позову, їх правовою кваліфікацією, характером спірних правовідносин та предмету захисту, з`ясовано, що позов подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них. Позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Щодо заявленої вимоги про встановлення факту утримання неповнолітніх дітей.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

У заяві метою встановлення юридичного факту вказано - встановлення факту утримання дітей, що не відповідає завданням статті 318 ЦПК України.

В порушення вказаної норми в отриманій судом заяві не зазначена конкретна мета встановлення того факту про який просить заявник та які юридичні наслідки породжує цей факт, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника чи інших громадян.

Зокрема, заява подана від імені ОСОБА_3 , з прохальної частини якої вбачається, що вона як матір дітей просить встановити факт утримання своїх неповнолітніх дітей заінтересованою особою ОСОБА_4 .

Доданими до заяви документами підтверджується, що рідним батьком неповнолітніх дітей є ОСОБА_5 , а отже останній має бути залучений в якості заінтересованої особи, права та обов`язки якого зачіпаються розглядом справи, у зв`язку з чим неможливо визначити також наявність або відсутність спору про право.

Заявниця не зазначила у заяві і не надала доказів того, що рідний батько ОСОБА_5 позбавлений батьківських прав по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, а також те, що ОСОБА_4 є опікуном чи усиновлювачем неповнолітніх дітей та має законодавчо встановлені обов`язки щодо них, в тому числі обов`язок по утриманню (зокрема висновок служби у справах дітей щодо утримання дітей тощо), оскільки факт перебування цих дітей на утриманні заінтересованої особи ОСОБА_4 підлягає доказуванню.

Крім того, у заяві заявником чітко не визначено з якою конкретною метою їй необхідний факт перебування на утриманні трьох дітей віком до 18 років на утриманні заінтересованої особи ОСОБА_4 , і яким чином для неї вказаний факт має юридичне значення, чи породжує для неї виникнення прав та обов`язків.

Вимога про зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту є обов`язковою, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки, так як встановлення юридичного факту має відбуватися лише з метою захисту чи визнання конкретного права заявника. Від мети встановлення юридичного факту також залежить коло заінтересованих осіб, які мають брати участь у справі.

Встановлення факту судом можливе, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Таким чином, з урахуванням вище зазначеного, заявнику необхідно визначитись із заявленими вимогами та привести подану заяву у відповідність до вимог ст. 175, 177 ЦПК України.

Разом з тим заявник не долучає до матеріалів заяви оригінал квитанції про сплату судового збору, натомість долучена лише її сформована роздруківка без здійснення належної оплати.

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

Частинами 1, 3 статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), залишення позову без руху не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Таким чином, приходжу до висновку про залишення заяви без руху, надавши строк для усунення недоліків та роз`яснивши, що в разі невиконання викладених в ухвалі вимог, заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 185, 260-261 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Білопільської міської ради про встановлення факту утримання неповнолітній дітей, залишити без руху.

Запропонувати заявниці протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали усунути зазначені в ній недоліки і роз`яснити, що в іншому випадку заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя