Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Провадження № 2/499/232/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

"27" лютого 2025 р. селище Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І. В., дослідивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Федяєв С. В., до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду міста Одеси з вищезазначеною позовною заявою, яка ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 05.11.2024 року направлена за підсудністю до Березівського районного суду Одеської області.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 28 січня 2025 року справу направлено за підсудністю до Іванівського районного суду Одеської області.

05.02.2025 року на адресу Березівського районного суду Одеської області представником позивача ОСОБА_3 подано заяву про залишення позову без розгляду у зв`язку з направленням нової позовної заяви до Іванівського районного суду Одеської області. Просить повернути позивачу сплачений судовий збір.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2025 року головуючим суддею обрано Погорєлова Ігоря Вікторовича.

За результатами дослідження матеріалів справи та заяви представника позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви та залишення позову без розгляду з наступних підстав.

Так, частиною 3 статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства визначено: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України, якою дано визначення принципу диспозитивності цивільного процесу, встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З наведеного вбачається, що звернення до суду за захистом прав є беззаперечним правом, а не обов`язком особи, реалізація якого безпосередньо пов`язана з її волею, а суд не має можливості розглядати справу за відсутності такого волевиявлення, реалізованого шляхом подання до суду відповідної заяви.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України учаснику справи надано право вільно розпоряджатися своїми правами щодо предмету спору.

Підстави залишення позову без розгляду визначені частиною 1 статті 257 ЦПК України.

Так, пунктом 5 частини 1 статті 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

З заяви позивача вбачається, що сторона позивача скористались своїм процесуальним правом та висловили свою волю, згідно якої просять суд залишити без розгляду позовну заяву, що відповідає положенням п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до положень ст.ст.3, 13 ЦПК України право звернення до суду та його реалізація є беззаперечним правом позивача, яким він користується на власний розсуд, положення п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, заява позивача підлягає задоволенню та позов має бути залишено без розгляду.

Окрім того, представник позивача просить повернути сплачений судовий збір, на що суд зазначає таке.

За приписами ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» плачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За змістом п. п. 42, 44 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства. Про таке повернення зазначається в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ. Питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність залишення позову без розгляду, при цьому, таке залишення без розгляду здійснено судом за заявою позивача, то в такому випадку, у відповідності до п.4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 13, 223, 257, 258-261, 351-353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача Федяєва Сергія Володимировича про залишення позовної заяви без розгляду та повернення судового збору задовольнити частково.

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Федяєв С. В., до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

У задоволенні заяви в частині повернення судового збору відмовити.

Роз`яснити позивачу, що у відповідності до положень ч.2 ст.257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до положень п.16 ч.1 ст.353 ЦПК України ухвалу про залишення позовної заяви (заяви) без розгляду може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяІ. В. Погорєлов