справа № 274/9617/24
провадження № 2/0274/2233/24
Рішення

Іменем України

26.02.2025 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором-

в с т а н о в и в :

ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою, згідно якої просить стягнути з відповідачки на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 76134386 від 14.01.2024 в розмірі 19993,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.01.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 було укладено договір позики № 76134386.

14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №25 від 20.06.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки в у суму 19993,75 грн., з яких: 6500 грн. заборгованість за основним боргом, 13493,75 грн. заборгованість за відсотками.

Неможливість в досудовому порядку врегулювати спір, наявність непогашеної заборгованості, зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.12.2024 відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення сторін (а.с. 32 - 33).

Відповідачка повідомлялася судом про розгляд справи шляхом направлення на її зареєстровану адресу проживання копії позовної заяви з додатками та ухвали про відкриття провадження у справі, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» .

У Постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідачки відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлено, що 14.01.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 було укладено договір позики № 76134386 (а.с.12-15).

Згідно з п.1 договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, і сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Згідно з п. 2 договору позики сума позики складає 1500 грн., строк позики - 30 днів, розмір процентів на прострочену позику - 2,5 %, дата повернення позики - 12.02.2024.

В подальшому між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №76134386 від 21.01.2024 до вказаного договору позики, в якій сторони погодили, що загальний розмір наданої позики становить 6 500 грн (а.с.16 - 17).

Відповідно до інформації про умови кредитування, викладеної у письмовому вигляді та додатку №1, доданого до договору позики №76134386 від 14.01.2024 (зі змінами, внесеними згідно додаткової угоди №76134386 від 21.01.2024) сума кредиту складає 6 500, 00 грн., сукупна вартість кредиту складає 7 500 грн, у тому числі проценти за користування кредитом складають 925,00 грн. Строк кредитування з 14.01.2024 по 12.02.2024 (а.с.14 зворот - 17).

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників (а.с.18 - 19).

Згідно з п. 1.1. договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт - відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.

28.07.2021 року між вказаними сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу № 14/06/21, за змістом якої сторони погодили внести зміни до п.1.3. договору (а.с.20).

20.06.2024 року між вказаними сторонами укладено додаткову угоду №29 до договору факторингу № 14/06/21 (а.с.21).

Відповідно до Акту прийому-передачі реєстру боржників № 25 від 20.06.2024 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 визначено, що на виконання п.1.2. договору факторингу № 14/06/21 від «14» червня 2021 року, укладеного між клієнтом та фактором, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 25, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 14/06/21 від «14» червня 2021 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.22).

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 25 від 20.06.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 в сумі 19993,75 грн. з яких: 6 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 13493,75 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.23).

Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», станом на 31.10.2024 заборгованість за договором позики №76134386 від 14.01.2024 не погашена, залишок заборгованості складає 19993,75 грн, з яких: 6500 грн. заборгованість за основним боргом; 13493,75 грн. заборгованість за відсотками (а.с.24).

Зібрані докази вказують на те, що між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і відповідачкою укладено в електронній формі договір позики, на виконання якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" перерахувало на банківський рахунок відповідачки кредит у загальному розмірі 6500,00 грн, ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит через 30 днів, тобто до 12.02.2024 і сплатити проценти за користування кредитом.

Після закінчення строку кредитування відповідачка не повернула грошові кошти та не сплатила проценти за користування ними.

Суд дійшов висновку про те, що відповідачка не виконала зобов`язання за договором позики, а тому з неї на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту в сумі 6500,00 грн, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо нарахування 13493,75 грн суми заборгованості за відсотками, суд дійшов наступних висновків.

Проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно "користуватися кредитом", натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за "користування кредитом") за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за "користування кредитом" поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 по справі №910/4518/16 зауважила, що "надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора яку вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як ст. 625, ст. 1048 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою ст. 625, ст. 1048 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом") ".

Суд, дослідивши договір позики №76134386 від 14.01.2024 та додаткову угоду до нього №76134386 від 21.01.2024, встановив, що умови договору, на яких ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» ґрунтує свої вимоги зі сплати процентів, розташовані в розділах договорів, які регулюють правомірну поведінку сторін.

При цьому вказаний договір також містить окремі розділи, що регулюють відповідальність позичальника.

Окрім цього, як слідує з наданих позивачем розрахунків, проценти за період поза межами строку кредитування позикодавець нараховував саме як проценти за "користування кредитом", а не як міру відповідальності на підставі ст. 625 та ст. 1048 ЦК України.

Зокрема, згідно п.1.1. договору проценти це грошові кошти, що нараховуються на суму позики і є платою за користування такою позикою.

З наданих позивачем розрахунків слідує, що за період поза межами строку кредитування, позикодавець продовжував нараховувати саме проценти за "користування кредитом".

Вказане вище унеможливлює тлумачення нарахованих відповідачу процентів за "користування кредитом" поза межами строку кредитування як міри відповідальності на підставі ст. 625 ЦК України та, як наслідок - унеможливлює задоволення позовних вимог в частині стягнення заявлених процентів, нарахованих поза межами строку кредитування, а саме 30 днів за договором позики.

За умовами договору позики № 76134386 від 14.01.2024 сторони встановили строк кредитування - 30 днів.

Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору № 76134386 від 14.01.2024 підлягають стягненню за період з 14.01.2024 по 12.02.2024 становить 4000 грн (1500х2,5%/100х7 +6500х2,5%/100х23).

Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що відповідачка погасила позику, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість зі сплати тіла кредиту у розмірі 6500,00 грн та 4000,00 грн процентів, а всього 10500,00 грн.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1590,20 грн.

Керуючись ст. 12-13,76-81,89,247,258,263-265,274-275,279, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів (місце знаходження: вул. Симона Петлюри, 30 м. Київ, ) заборгованість за договором позики № 76134386 від 14.01.2024 в розмірі 10500,00 грн. з яких: 6500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 4000,00 грн заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1590,20 гривень судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 26 лютого 2025 року

Суддя Т.М. Вдовиченко