Справа № 525/1567/24
Провадження № 2/525/132/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2025 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Прасол Я.В.,

секретаря судових засідань Хоменка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Тепловодсервіс» Миргородської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги,

у с т а н о в и в:

У грудні 2024 року Комунальне підприємство «Тепловодсервіс» Миргородської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що КП «Тепловодсервіс» Миргородської міської ради надає послуги по холодному водопостачанню та водовідведенню, постачанню теплової енергії та гарячої води, за цінами установленими органом місцевого самоврядування. КП «Тепловодсервіс» Миргородської міської ради є правонаступником майна, прав і обов`язків КП «Миргородтеплоенерго» та КП «Миргородводоканал».

Позивач забезпечує постачання комунальних послуг споживачу ОСОБА_1 у житлове приміщення квартиру АДРЕСА_1 . Облік спожитих послуг здійснюється за єдиним особовим рахунком № НОМЕР_1 . Станом на 30.09.2024 відповідач заборгувала КП «Тепловодсервіс» за отримані комунальні послуги 28858 грн. 85 коп., з них: 1316 грн. 57 коп. заборгованість по холодному водопостачанню, водовідведенню та плата за абонентське обслуговування; 26542 грн.28 коп. заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та плата за абонентське обслуговування.

У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання на підставі ст. 625 ЦК України позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат та 3% річних, розмір, яких згідно розрахунку складає 2768 грн. 43 коп.

З посиланням на норми чинного законодавства позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь 31627 грн. 28 коп.

24.12.2024 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше засідання призначено на 29.01.2025, роз`яснено сторонам порядок та строки подання заяв по суті справи.

У судове засідання 20.02.2025 сторони не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 повторно до суду не з`явилася, відзиву на позов не подала.

20.02.2025 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Суд, вивчивши та проаналізувавши докази по справі приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 40).

За вказаною адресою у період з листопада 2021 року по 30.09.2024 надавалися послуги з холодного водопостачання та водовідведення та постачання теплової енергії, що підтверджується оборотною відомістю по абоненту ОСОБА_1 ( о/р НОМЕР_1 ), оплата проводилася споживачем не своєчасно та не у повному обсязі у результаті чого, станом на 30.09.2024 виникла заборгованість (а.с. 17).

24.05.2023 рішенням 32 сесії 8 скликання Миргородської міської ради Полтавської області «Про реорганізацію Комунальних підприємств «Миргородтеплоенерго» та «Миргородводоканал» Миргородської міської ради» припинено КП «Миргородтеплоенерго» та КП «Миргородводоканал» у результаті реорганізації шляхом приєднання до КП «Тепловодсервіс». КП «Тепловодсервіс» є правонаступником майна, прав та обов`язків КП «Миргородтеплоенерго» та КП «Миргородводоканал» ( а.с. 7-8).

На офіційному сайті КП «Тепловодсервіс» були опубліковані тексти публічних індивідуальних договорів про надання послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, постачання теплової енергії та гарячої води та повідомлення про публічну пропозицію ( оферту) про укладення таких договорів ( а.с. 9-16).

Згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» який введено в дію з 01 травня 2019 року, договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Статтею 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», передбачено укладення індивідуального договору про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.

Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.

Разом з тим, згідно зі статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Таким чином, сукупність встановлених обставин свідчить про те, що відповідач приєдналася до вказаних договорів.

Відповідач не заперечувала факту приєднання до умов типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, як і факту користування такими послугами.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються на рівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 4 ст. 319, ч.1 ст. 322 ЦК України власність зобов`язує, тому власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із наданої позивачем оборотної відомості по абоненту установлено, що розмір заборгованості за послуги з холодного водопостачання, водовідведення та абонентське обслуговування у період з листопада 2021 по 30.09.2024 становить 1316 грн. 57 коп., за послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування 26542 грн. 28 коп. Загальний розмір заборгованості станом на 30.09.2024 становить 27858 грн. 85 коп. Таким чином, у цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Вирішуючи питання про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦПК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Постановою КМУ №206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» було заборонено, починаючи з 24.02.2022 нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

30.12.2023 набрала чинності Постанова КМУ №1405 від 29.12.2023 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», якою були внесені зміни до постанови КМУ №206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).

Із матеріалів справи установлено, що відповідач має прострочене грошове зобов`язання по оплаті наданих послуг за період з 01.11.2021 по 30.09.2024.

Крім того, при розрахунку інфляційних втрат та 3% річних, судом враховується, що відповідно до умов договорів про надання послуг з постачання теплової енергії, про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення установлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування та плата за послуги нараховується щомісяця. Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиті послуги. У разі коли споживачем не визначено розрахунковий період або коли за зазначений період виникла переплата, виконавець має право зарахувати такий платіж в рахунок заборгованості споживача за минулі розрахункові періоди, а у разі відсутності заборгованості в рахунок майбутніх платежів споживача починаючи з найближчих періодів від дати здійснення платежу.

Таким чином, відповідно до умов договорів заборгованість за січень поточного року, яка виникла станом на останній день місяця, споживач повинен сплатити не пізніше останнього дня лютого, тобто заборгованість за січень стає простроченою, починаючи з 01 березня поточного року. При надходженні оплати вона зараховується у місяць надання послуги і лише при наявності переплати, розмір переплати йде на погашення заборгованості, яка виникла раніше.

Зважаючи на зазначене, судом здійснено перерахунок розміру інфляційних втрат та 3 % річних з урахуванням розміру заборгованості за кожен місяць окремо, станом на 30.09.2024. При цьому нарахування здійснюється з урахуванням Постанови КМУ №206 від 05.03.2022 ( тобто до 24.02.2022 та з 01.01.2024).

Так, борг за теплопостачання за листопад 2021 року повинен був сплачений до 31.12.2021, тобто станом на 01.01.2022 розмір заборгованості становив 2378, 46 грн., відповідно за період до 23.02.2022 розмір інфляційних втрат склав 69, 47 грн., 3% річних 10 грн. 56 коп.

За грудень 2021 року станом на 01.02.2022 борг 2811,46 грн., розмір інфляційних втрат 44, 98 грн., 3% річних 3,31 грн.

За січень 2024 року станом на 01.03.2024 борг 1413, 34 грн., розмір інфляційних втрат 80,81 грн., 3% річних 24,79 грн.

За лютий 2024 року станом на 01.04.2024 борг 639,17 грн., розмір інфляційних втрат 33,18 грн., 3% річних 9,59 грн.

За березень 2024 року станом на 01.05.2024 борг 160, 59 грн., розмір інфляційних втрат 8 грн., 3% річних 2,01 грн.

За червень 2024 року станом на 01.08.2024 борг 17,06 грн., розмір інфляційних втрат 0,36 грн., 3% річних 0,09 грн.

За липень 2024 року станом на 01.09.2024 борг 17,06 грн., розмір інфляційних втрат 0,26 грн., 3% річних 0,04 грн.

Розрахунок прострочення виконання грошового зобов`язання по оплаті послуг з постачання холодної води та водовідведення здійснюється окремо, оскільки згідно розрахунку нарахування та оплата послуг здійснювалися окремо.

За листопад 2021 року станом на 01.01.2022 борг 103,28 грн., розмір інфляційних втрат 0,26 грн., 3% річних 0,26 грн.

За грудень 2021 року станом на 01.02.2022 борг 264, 97 грн., розмір інфляційних втрат 4,24 грн., 3% річних 0,50 грн.

За січень 2024 року станом на 01.03.2024 борг 41,07 грн., розмір інфляційних втрат 2,35 грн., 3% річних 0,72 грн.

За лютий 2024 року станом на 01.04.2024 борг 43,35 грн., розмір інфляційних втрат 2,25 грн., 3% річних 0,65 грн.

За квітень 2024 року станом на 01.06.2024 борг 48,58 грн., розмір інфляційних втрат 2,12 грн., 3% річних 0,49 грн.

За травень 2024 року станом на 01.06.2024 борг 737,03 грн., розмір інфляційних втрат 15,03 грн., 3% річних 5,56 грн.

Загальний розмір інфляційних втрат за вказаний період становить 263 грн. 83 коп., 3% річних 60 грн. 35 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги про стягнення заборгованості підлягають до часткового задоволення на загальну суму 28183 грн. 02 коп. У іншій частині заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги КП «Тепловодсервіс» Миргородської міської ради підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, розмір заявлених вимог 31627 грн. 28 коп. (100%), розмір вимог, що підлягають задоволенню 28183 грн.02 коп. (89,11%), розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 2698 грн. 25 коп. (3028 грн. х 89,11 % = 2698,25 грн.).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-78, 141, 247, 258, 263-265, 268 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Тепловодсервіс» Миргородської міської ради задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Тепловодсервіс» Миргородської міської ради заборгованість у розмірі 28183 ( двадцять вісім тисяч сто вісімдесят три) гривні 02 копійки, яка складається з: заборгованості за надання послуг з холодного водопостачання, водовідведення та плати за абонентське обслуговування - 1316 ( одна тисяча триста шістнадцять) гривень 57 копійок; заборгованості за надання послуг з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування - 26542 ( двадцять шість тисяч п`ятсот сорок дві) гривні 28 копійок; інфляційних втрат - 263 ( двісті шістдесят три) гривні 82 копійки та 3% річних - 60 ( шістдесят) гривень 35 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Тепловодсервіс» Миргородської міської ради судові витрати по справі у розмірі 2698 (дві тисячі шістсот дев`яносто вісім) гривень 25 копійок.

У іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:

позивач: Комунальне підприємство «Тепловодсервіс» Миргородської міської ради, юридична адреса: провулок Луговий, 11, м. Миргород, Полтавська область, ;

представник позивача за довіреністю: Давиденко Катерина Юріївна, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: провулок Луговий, 11, м. Миргород, Полтавська область;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено 25 лютого 2025 року.

Суддя Я.В. Прасол