ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 лютого 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/3002/23

Головуючий у першій інстанції Ченцова С. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/145/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

сторони: позивач комунальне підприємство «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28 грудня 2023 року (місце ухвалення м. Чернігів, повне судове рішення складено 04.01.2024) у справі за позовом комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. В обґрунтування позову посилалось на те, що КП «Чернігівводоканал» ЧМР є виконавцем послуг централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 з 12.11.2009 та є абонентом КП «Чернігівводоканал», тобто забезпечується питною водою та відводом стоків. Позивач посилається, що відповідач зобов`язаний сплачувати за надані позивачем послуги у строки, встановлені законом або договором. Проте, зобов`язання щодо сплати послуг, які надавалися КП «Чернігівводоканал» відповідачем були порушені, внаслідок чого за період з 01.03.2017 по 01.04.2023 у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 10 340, 00 грн, яка на час подачі позову добровільно не сплачена.

У позові КП «Чернігівводоканал» просить стягнути з ОСОБА_2 на користь КП «Чернігівводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в сумі 10 340, 00 грн за період з 01.03.2017 по 01.04.2023 та судовий збір в сумі 2 684, 00 грн.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.12.2023 позовні вимоги КП «Чернігівводоканал» ЧМР до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь КП «Чернігівводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.04.2020 по 01.04.2023 у розмірі 8 947, 18 грн та судовий збір в розмірі 2 322, 46 грн.

За висновками суду першої інстанції відповідач, будучи власником квартири, у повному обсязі не сплачує за послуги з водопостачання та водовідведення з 01.03.2017, внаслідок чого станом на 01.04.2023 виникла заборгованість у розмірі 10 340 грн, яка на час розгляду справи у суді добровільно не погашена. Разом з тим, судом враховано, що відповідач просив застосувати строк позовної давності, у зв`язку з чим позовні вимоги КП «Чернігівводоканал» підлягають задоволенню частково в сумі 8 947, 18 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.12.2023, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та закрити провадження справі.

За доводами апеляційної скарги оскаржуване рішення суду є передчасним та помилковим, оскільки суд не дослідив наявність спору, не дослідив отримання позивачем акцепту до Типового договору, не дослідив фактичне користування відповідачем послугами позивача за особовим рахунком померлої ОСОБА_3 та не дослідив правильність наданого позивачем розрахунку.

Апелянт посилається, що він не користався послугами централізованого водопостачання гарячої та холодної води в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , каналізаційний вихід з квартири був закритий з 2018 року, та відповідач не мешкав у вказаній квартирі оскільки зареєстрований та проживав за іншою адресою, за якою користується послугами КП «Чернігівводоканал», що призвело до неможливості встановити фактичні обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а саме - факт отримання чи неотримання ним комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та правильність розрахунку позивача.

У скарзі заявник зазначає, що він зареєстрований та мешкає в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 з 16.06.2009, за вказаною адресою він є споживачем послуг КП «Чернігівводоканал» та сплачує послуги за вказаною адресою.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається, що він з 12.11.2009 є власником 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину, а інша 1/2 частка власності належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У квартирі крім ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були зареєстровані діти відповідача ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , останні за рішенням суду від 14.07.2015 визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Прилади обліку в квартирі встановлені не були, а тому нарахування послуги проводиться згідно затверджених норм споживання на одного мешканця. Таким чином, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлої ОСОБА_3 є відповідача ОСОБА_1 , проте право власності на квартиру відповідачем до кінця не оформлено, у ній ніхто не зареєстрований та не мешкає. Суд не встановив факт не проживання у спірній квартирі жодної особи з 26.08.2016.

Вказує, що між сторонами не врегульовано питання укладення договору надання послуг позивача за особовим рахунком № НОМЕР_1 померлої ОСОБА_3 , спір щодо сплати заборгованості та її розміру не виникав та не розглядався. Позивач не довів укладення між сторонами договору за особовим рахунком № НОМЕР_1 померлої ОСОБА_3 , не довів споживання відповідачем послуг, не довів відмови від виконання договору, з вимогою про добровільну сплату заборгованості не звертався. ОСОБА_1 не приєднувався до Типового договору про надання послуг позивача по особовому рахунку № НОМЕР_1 та не акцептував його, послугами позивача не користувався, ніколи за них не сплачував, що свідчить про неукладеність договору.

Посилається на те, що розрахунок заборгованості позивача не відповідає фактичним даним та порушує права відповідача, оскільки з 26.08.2016 у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстровані особи відсутні, а з 06.09.2016 ввід гарячої води опломбований, але у всіх надісланих позивачем квитанціях норма водовідведення містить норму водопостачання гарячої води. З 15.11.2018 було закрито каналізаційний вихід, таким чином послуги водовідведення не надавалися. Разом з тим, судом встановлено, що актами від 18.01.2022 та від 12.01.2023 встановлено, що каналізаційний випуск споживача відкритий, запірний елемент зміщений, проте актами від 16.05.2023, 01.08.2023, 25.09.2023 встановлено, що каналізаційний випуск споживача закритий. Таким чином, судом встановлено, що 15.11.2018 каналізаційний випуск був закритий, а 18.01.2022 запірний елемент був зміщений, проте судом стягнуто кошти за період, за який послуги позивача реально не могли бути надані.

У скарзі апелянт посилається на те, що судом не враховано, що у період з 24.02.2022 до 29.12.2023 діяв мораторій на оплату коштів за комунальні послуги позивача та він міг звернутися до суду тільки у разі відмови споживача сплачувати заборгованість. При цьому факт не проживання у житлі, підтверджений документом, звільняє від сплати вартості комунальних послуг.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу від КП «Чернігівводоканал» ЧМР до суду подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що з витягу з державного реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_4 , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.11.2009, інша частка власності 1/2 належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 04.09.1996 року (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 22).

Матеріали справи містять копію спадкової справи щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , з якої вбачається, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 , який спадщину прийняв, отримав свідоцтво про право на спадщину на грошові вклади, свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_4 , не отримав (а.с. 61-67).

Відповідно до копії довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 06.07.2023 № 5174 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , з 16.06.2009 (а.с. 31).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.07.2015 визнано ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 (а.с. 32-33).

З копії довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 06.07.2023 № 5172 вбачається, що станом на 06.07.2023 за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстровані особи відсутні: ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зняті з реєстрації 26.08.2016 (а.с.30).

Згідно із довідкою №1 про розмір платежів за тепло та гаряче водопостачання станом на 01.07.2023 КЕП «Чернігівська ТЕЦ» ТОВ ФІРМИ «ТЕХНОВА» по особовому рахунку № НОМЕР_3 ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 ввід гарячої води опломбований 06.09.2016, заборгованість за гаряче водопостачання становить 350, 12 грн (а.с. 39).

Відповідно до актів № 1294 від 18.01.2022 та № 1744 від 12.01.2023 проведено перевірку закритого каналізаційного випуску від 05.11.2018 споживача ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 та встановлено, що каналізаційний випуск споживача відкритий, запірний елемент зміщений (а.с. 77).

Відповідно до актів № 1967 від 16.05.2023, № 144 від 01.08.2023, № 2281 від 25.09.2023 встановлено, що каналізаційний випуск споживача закритий (а.с. 78).

Відповідно до листа-розрахунку по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , за період з березня 2017 року по квітень 2023 року оплата за надані послуги у повному обсязі не проводиться, станом на 01.04.2023 року заборгованість складає 10 340, 00 грн, перерахунок позивачем здійснювався та врахований при нарахуванні заборгованості, що підтверджується інформацією щодо проведення перерахунків (а.с. 73-76).

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач, будучи власником квартири, у повному обсязі не сплачує за послуги з водопостачання та водовідведення з 01.03.2017, внаслідок чого станом на 01.04.2023 виникла заборгованість у розмірі 10 340 грн, яка на час розгляду справи у суді добровільно не погашена. Разом з тим, судом враховано, що відповідач просив застосувати строк позовної давності, у зв`язку з чим позовні вимоги КП «Чернігівводоканал» підлягають задоволенню частково в сумі 8 947, 18 грн.

З таким висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині рішення погоджується і апеляційний суд, оскільки судом першої інстанції обставини справи з`ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», КП «Чернігівводоканал» виконує свої зобов`язання та надає споживачам послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в повному обсязі та належної якості.

Згідно з частиною першою статті 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з пунктом 37 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» № 690 від 05.07.2019 розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання.

Згідно з частиною другою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договірні відносини між КП «Чернігівводоканал» та відповідачем ОСОБА_1 врегульовані Типовим індивідуальним договором про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, який є публічним договором приєднання та опублікований на веб-сайті КП «Чернігівводоканал», відповідно до норм частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статей 633, 634 Цивільного кодексу України.

Доводи апеляційної скарги про неукладеність між сторонами договору на надання послуг з водопостачання та водовідведення не знайшли свого підтвердження.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 хоча і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проте він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_4 , за утримання якої зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Щомісячно КП «Чернігівводоканал» до 20 числа наступного за розрахунковим місяця направляє споживачам квитанцію на оплату послуг з водопостачання та водовідведення, яка містить інформацію, про кількість прописаних осіб, суму щомісячного нарахування та заборгованість станом на 1 число поточного місяця.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону відповідач зобов`язаний оплатити послуги, однак, відповідач, як власник квартири за адресою: АДРЕСА_4 оплату за надані послуги не здійснював, заборгованість добровільно не погашена, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано.

Указана сума розрахована по затвердженим рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 181 від 20.04.2017 нормам споживання та згідно з діючим тарифом на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, встановленого відповідною постановою НКРЕКП та плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного постановою Кабміну України № 808 від 21.08.2019.

Згідно пункту 22 Правил № 690 обсяг наданих споживачеві послуг з централізованого водовідведення визначається на рівні обсягів спожитих ним послуг з централізованого водопостачання та постачання гарячої води.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. До встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку: обсяги споживання питної води визначаються за показаннями вузлів роздільного обліку, а у разі їх відсутності за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування.

Встановлено, що за адресою відповідача відсутній розподільний прилад обліку води, нарахування за надані послуги проводиться по затвердженим, рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 181 від 20.04.2017, нормам споживання та згідно діючого тарифу на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення встановленого, відповідною постановою НКРЕКП.

Зокрема, рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 181 від 20.04.2017 затверджено, що у випадку, коли за адресою споживача відсутні прилади обліку води і в його помешканні не зареєстровано жодної особи, нарахування за послуги з водопостачання та водовідведення проводити на одну особу. Таким чином, нарахування за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою відповідача: АДРЕСА_4 проводиться згідно з установленими нормативами споживання на одну особу.

З урахуванням викладеного спростованими є доводи апеляційної скарги про те, що вимоги не підлягають задоволенню оскільки у спірній квартирі ніхто не прописаний та не проживає.

Колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду про те, що відповідач будучи власником квартири, у повному обсязі не сплачує за послуги з водопостачання та водовідведення з 01.03.2017, внаслідок чого станом на 01.04.2023 виникла заборгованість, яка судом першої інстанції визначена до стягнення у розмірі 8 947, 18 грн.

Згідно з частиною першою статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги, у тому числі за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, передбачений статтею 162 Житлового кодексу України, статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Позивач надав відповідачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які відповідач своєчасно не оплатив, у зв`язку з чим права позивача на оплату своїх послуг підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції, належним чином оцінивши надані сторонами докази та встановивши, що відповідач ОСОБА_1 , являючись споживачем в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», своїх обов`язків по оплаті за водопостачання та водовідведення належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього станом на 01.04.2023 виникла перед КП «Чернігівводоканал» заборгованість, яка з урахуванням періодів відключення каналізації, становить 10 340 грн, вказану заборгованість відповідач не сплатив, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 8 947, 18 грн, доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції в оскаржуваній частині не скасовують.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, що розрахунок заборгованості позивача не відповідає фактичним даним та порушує права відповідача, оскільки з 26.08.2016 у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстровані особи відсутні, а з 06.09.2016 ввід гарячої води опломбований, але у всіх надісланих позивачем квитанціях норма водовідведення містить норму водопостачання гарячої води, оскільки обставини на які посилається апелянт не стосуються періоду за який заявлено вимоги про стягнення заборгованості.

Як вбачається, судом встановлено, що актами від 18.01.2022 та від 12.01.2023 встановлено, що каналізаційний випуск споживача відкритий, запірний елемент зміщений, з врахуванням викладеного, посилання, що з 15.11.2018 було закрито каналізаційний вихід та послуги водовідведення не надавалися, спростовуються даними вказаних актів, а посилання на акти від 16.05.2023, 01.08.2023, 25.09.2023, якими встановлено, що каналізаційний випуск споживача закритий, не стосуються спірного періоду, за який просить стягнути заборгованість позивач, отже не спростовують правильних висновків суду першої інстанції доводи, що судом встановлено, що 15.11.2018 каналізаційний випуск був закритий, оскільки актом від 18.01.2022 запірний елемент був зміщений, тобто вказаний акт підтверджує саме зміщення запірного елементу, що не є підставою для звільнення від оплати за вказаний період.

Не спростовують правильних висновків суду першої інстанції і посилання, що судом не враховано, що у період з 24.02.2022 до 29.12.2023 діяв мораторій на оплату коштів за комунальні послуги позивача та він міг звернутися до суду тільки у разі відмови споживача сплачувати заборгованість, оскільки, постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», вказана постанова передбачала, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. N 64 "Про введення воєнного стану в Україні", було установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, які є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 26.02.2025.

Головуючий Судді :