Номер провадження 2/754/3305/25
Справа № 754/2643/25
У Х В А Л А

Іменем України

24 лютого 2025 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., вирішуючи питання про відкриття провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, сплату аліментів та поділ майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, сплату аліментів та поділ майна.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Позовні вимоги про розірвання шлюбу шлюбу, визначення місця проживання дитини, сплату аліментів та поділ майна не пов`язані між собою підставою виникнення та поданими доказами, ці позовні вимоги не є основними та похідними одні від одних, тобто, вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу не залежить від вирішення позовних вимог про визначення місця проживання дитини, сплату аліментів та поділ майна і навпаки.

Крім того, вимоги про визначення місця проживання дитини та поділ майна підлягають розгляду судом в порядку загального позовного провадження, в той час, як у відповідності до вимог ст.274 ЦПК України, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини можуть бути розглянуті судом в порядку спрощеного позовного провадження, або ж шляхом видачі судового наказу у відповідності до вимог ст.161 ЦПК України, у випадку звернення заявника до суду з відповідною заявою.

Крім того, позивачкою заявлено вимоги про поділ нерухомого майна, земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підлягає розгляду судом виключно за місцем її розташування, відповідно до вимог ч.1 ст.30 ЦПК України (виключна підсудність).

Таким чином вимоги про визначення місця проживання дитини та поділ майна не входять в перелік вимог, визначених у ч.1 ст. 28 ЦПК України, а тому вказані обставини не дають позивачці можливості на звернення до Деснянського районного суду м.Києва з даним позовом за альтернативною підсудністю.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до вимог ч.1 ст.378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Згідно з вимогами п.6 ч.1 ст.411 ЦПК України, Судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції.

З наведеного вище вбачається, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378, п.6 ч.1 ст. 411 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, крім цього, заява повертається у випадках, коли: порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Позивачка з власної ініціативи об`єднала позовні вимоги без дотримання правил об`єднання позовних вимог.

За таких обставин, позов підлягає поверненню.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, сплату аліментів та поділ майна - повернути позивачці.

Згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали виготовлено 24.02.2025.

Суддя: Т.А.Зотько