Справа № 939/1987/23
РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2025 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі : головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі - Слухай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області, третя особа - приватний нотаріус Бучанського нотаріального округу Київської області Мошкіна Катерина Сергіївна, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на початку 2017 року, коли позивачу виповнилося 16 років, він перейшов на постійне місце проживання до кума матері ОСОБА_2 , який проживав по АДРЕСА_1 , так як сімейне життя у його батьків не склалось, в сім`ї постійно виникали сварки. ОСОБА_2 був одинокою людиною і проживав один. Коли він (позивач) досяг повноліття, він залишився проживати з ОСОБА_2 за вказаною адресою. Вони проживали як одна сім`я в одному житловому будинку за рахунок пенсії ОСОБА_2 та за додатковими видатками за рахунок його (позивача), вели спільний бюджет, мали спільне харчування, купували речі (харчування та побутові потреби) для спільного використання, мали спільні витрати, в тому числі на житло та побут, ремонт житла, який проводили періодично в основному косметичного (зовнішнього) характеру, надавали один одному взаємну допомогу та підтримку, а після загострення хвороби ОСОБА_2 , він (позивач) брав активну участь у його лікуванні. За період з 2017 року будь-які родичі у житті ОСОБА_2 не з`являлись. За життя ОСОБА_2 повідомляв йому (позивачу) про необхідність складання заповіту на нього, але не встиг цього зробити та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Тому просив встановити факт спільного проживання однією сім`єю в житловому будинку по АДРЕСА_1 його (позивача) та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з січня 2017 року до дня його смерті.

Ухвалою суду від 16 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

05 жовтня 2023 року від представника відповідача Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області - Перевозника П. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що після смерті матері ОСОБА_2 проживав сам за адресою АДРЕСА_1 , родини та дітей у нього не було. Зі слів сусідів та жителів Клавдієво-Тарасове , після смерті ОСОБА_2 позивач почав жити у вказаному будинку, їздити на його машині, хоча до того часу не проживав в даному будинку, жителі селища зазначають, що вони бачили позивача, як він працював водієм у ОСОБА_2 . На звернення жителів селища, комісія Немішаївської селищної ради приїхала за вказаною адресою та застала позивача у будинку померлого, який не є мешканцем громади, з його слів він зареєстрований у м.Коцюбинське. На запитання членів комісії ОСОБА_1 почав путатися у відповідях, спочатку назвав себе племінником померлого, потім зазначив, що вони разом проживали з померлим ОСОБА_2 , на якій підставі ОСОБА_1 проживає в даному будинку, користується машиною померлого та іншим майном, відповісти не зміг. В той день сусіди в телефонному режимі повідомили селищну раду, що ОСОБА_1 після приїзду комісії, викликав машину, яка вивозила майно з будинку померлого. Позивачем не надано достатньо доказів спільного проживання з ОСОБА_2 , що вони були пов`язані спільним побутом, мали спільні доходи та витрати, вели спільне господарство, також не надано доказів, що померлий в період не менше п`яти років по день смерті ОСОБА_2 , проживав разом з позивачем, а останній брав участь у витратах по утриманню померлого.

Позивач та представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримали, викладене підтвердили.

Представник відповідача ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позов.

Приватний нотаріус Бучанського нотаріального округу Київської області Мошкіна К.С. в судове засідання не з`явилась, просила справу розглядати без її участі.

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_4 , представника відповідача ОСОБА_5 , допитаного в якості свідка позивача, покази свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 і після його смерті відкрилась спадщина на належні йому житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані по АДРЕСА_1 /а.с.21,43-44 т.1/.

На підставі заяви позивача ОСОБА_1 від 1 березня 2023 року у приватного нотаріуса Мошкіної К.С. була відкрита спадкова справа №14/2023, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі /а.с.154-168 т.1/.

З акту обстеження будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 від 29 червня 2023 року, складеного з учасю депутата Немішаївської селищної ради, вбачається, що будинок та земельна ділянка належали на праві власності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У померлого ОСОБА_2 не було родини та рідних, після смерті матері він проживав за даною адресою сам. Згідно даних Реєстру територіальної громади за даною адресою на даний час ніхто не зареєстрований. Згідно заяви мешканців селища від 28 червня 2023 року, невідомий чоловік, який після смерті ОСОБА_2 проживає в його будинку, близько року надавав померлому послуги водія, проте родичем померлого він не являється, в смт.Клавдієво-Тарасове не проживає та не зареєстрований. Тому рекомедовано виконавчому комітету Немішаївської селищної ради подати заяву до поліції про вчинення протиправних дій ОСОБА_1 щодо незаконного заволодіння майном /а.с.137 т.1/.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка позивач ОСОБА_1 показав, що останні п`ять років до смерті ОСОБА_2 , з січня 2017 року, проживав в смт.Клавдієво, в будинку померлого, хоча був зареєстрований в смт.Коцюбинське у будинку бабусі, де він до цього проживав разом з батьками та мав окрему кімнату. ОСОБА_2 матеріально допомагав йому, виділив йому в будинку окрему кімнату, матеріальну допомогу надавали і його (позивача) батьки. Вони з ОСОБА_2 проживали як одна сім`я. В 2022 році він (позивач) отримав водійське посвідчення та став керувати автомобілем ОСОБА_2 . Коли ОСОБА_2 захворів, надавав йому допомогу, після його смерті займався похованням.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_2 знає з дитинства, він проживав по сусідству зі своєю мамою у смт.Клавдієво. У ОСОБА_2 сім`ї не було, родичів також не було, після смерті матері він залишився сам. З січня 2017 року в будинку ОСОБА_2 став проживати позивач. ОСОБА_2 виділив ОСОБА_22 окрему кімнату, допомагав йому продуктами, можна сказати, що вони проживали однією сім`єю. ОСОБА_22 також допомагала його мати. Позивач допомагав ОСОБА_2 по господарству, на городі, вони разом будували бесідку, виїзджали у магазин скуповуватися, разом готували їжу, ОСОБА_23 платив за комунальні послуги, з якого бюджету, вона (свідок) сказати не може. Бувала у них десь один раз на два місяці. ОСОБА_2 хворів на цукровий діабет і позивач возив його у лікарню, на всі обстеження, коли він лежав у лікарні його провідували ОСОБА_23 , вона (свідок) і мати ОСОБА_23 , до останньої хвилини ОСОБА_23 був з ним у лікарні. Коли ОСОБА_23 виповнилося 18 років він йому дав довіреність на машину, щоб той міг його возити куди потрібно. Як почалась війна, ОСОБА_1 не виїзджав із селища, а залишився з ОСОБА_2 у будинку. Коли помер ОСОБА_2 , похоранами займався ОСОБА_23 , вона (свідок) також приймала участь у похованні. Після смерті ОСОБА_2 у будинку залишився проживати ОСОБА_23 .

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що вона є мамою позивача, ОСОБА_2 являється хрещеним батьком ОСОБА_23 . У неї (свідка) з чоловіком були погані стосунки і ОСОБА_2 у 2017 році забрав ОСОБА_23 до себе жити, виділив кімнату, де проживала його покійна мати, і вони проживали як одна сім`я. У ОСОБА_2 дружини, рідних дітей та родичів не було. ОСОБА_23 часто возив ОСОБА_2 у лікарню, у магазини, вони скуповувалися, харчувалися разом, будували бесідку. Вона (свідок) допомагала сину, давала йому кошти, щоб він купував продукти. У червні 2019 році вона (свідок), ОСОБА_24 , ОСОБА_1 , разом з ОСОБА_2 відпочивали на морі, водієм був ОСОБА_25 , відпочинок оплачував ОСОБА_2 . ОСОБА_2 хотів проживати разом з нею (свідком) та ОСОБА_23 однією сім`єю. ОСОБА_2 хворів цукровим діабетом і ОСОБА_23 допомагав йому, купував ліки. ОСОБА_23 їздив на машині, яку за довіреністю надав йому ОСОБА_2 , ОСОБА_23 керував машиною як член сім`ї, а не найманий працівник. Коли помер ОСОБА_2 похоронами займалися ОСОБА_23 та вона (свідок). Після його смерті ОСОБА_23 постійно продовжував проживати у будинку. З 2000 року ОСОБА_23 зареєстрований в м. Коцюбинське у будинку своєї бабусі та проживав там до 2010 року, а з 2010 вона (свідок) розлучилась із чоловіком і переїхала із сином у смт.Клавдієво. Чоловік помер два роки тому, участі у вихованні та забезпечені сина не приймав, аліменти не сплачував. Чи був спільний бюджет у ОСОБА_2 з ОСОБА_23 сказати не може. З 2017 року з ОСОБА_2 святкували дні народження і Новий рік.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_2 знає давно, приблизно у 2017-2018 році проживав з ним по сусідству, часто у нього підробляв, робив йому паркан, за виконані роботи з ним розраховувася ОСОБА_2 . Як працював у ОСОБА_2 бачив там ОСОБА_1 , він робив щось по господарству, який це був рік не пам`ятає. ОСОБА_2 проживав разом з ОСОБА_23 , бо бачив, що ОСОБА_23 виходив з будинку у домашньому одязі, він годував собак, мив машину постійно. Під час окупації вони також проживали разом, бо кожний день спілкувався з ними. Рік тому ОСОБА_2 помер і його похованням займався ОСОБА_23 , мама ОСОБА_23 та сусіди. Він (свідок) бачив, що ОСОБА_23 постійно проживав однією сім`єю з ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що з ОСОБА_2 знайомий з 2010 року, він (свідок) у ОСОБА_2 був 3-4 рази на місяць, виконував у нього роботи по подвір`ю, косив біля паркану траву, стовбчики заливав, розраховувся за роботи ОСОБА_26 . У ОСОБА_2 жінки, дітей та родичів не було, була тільки одна мама. ОСОБА_23 знає з 16 років, ОСОБА_26 називав його сином, ОСОБА_23 почав у нього проживати з 2016-2017 року, в нього була окрема кімната, він допомагав ОСОБА_26 , возив його у лікарню, разом готували їжу, допомагав по господарству. У ОСОБА_26 була машина, він на ОСОБА_23 зробив довіреність, щоб він його возив у лікарню, у магазин. Коли помер ОСОБА_2 , ОСОБА_23 займався похоронами, він (свідок) був на похованні та допомагав прибирати.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що вона є рідною бабусею ОСОБА_1 , ОСОБА_2 знає з 2016 року. З 2017 року ОСОБА_23 жив у ОСОБА_2 в смт.Клавдієво, ОСОБА_23 він був як батько, вона (свідок) приїзджала до них кожну неділю, готувала їм їсти. Коли ОСОБА_26 був у лікарні, ОСОБА_23 купував йому ліки. ОСОБА_26 надав ОСОБА_23 довіреність на керування машиною, сам він машину не водив. ОСОБА_2 та ОСОБА_23 вели спільне господарство, ремонтували машину. ОСОБА_2 хотів скласти заповіт на ОСОБА_23 , але не встиг, помер, ОСОБА_23 займався похоронами, після похорон ОСОБА_23 продовжував проживати у будинку, займатися будинком, кормити собак, іноді вона (свідок) приїзджає допомагає.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що з позивачем знайомий з 2017 року, ОСОБА_23 проживав з ОСОБА_2 однією сім`єю, був як за сина, після смерті займався його похованням. У ОСОБА_2 водійські права були, але навичок у нього щодо керування автомобілем не було, якийсь час, як не було ОСОБА_23 , він наймав ОСОБА_27 , потім автомобілем керував позивач. Після смерті ОСОБА_2 за будинком доглядає ОСОБА_23 , прибирає, кормить собак, доглядає за могилою.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_1 знає з січня 2017 року, він ходив в селищі Клавдієво у школу, потім навчався у Ірпені в університеті, його батьки також проживали у Клавдієво. ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_1 разом проживати, він називав ОСОБА_23 своїм сином, вони вели разом домашнє господарство, ОСОБА_2 працював на залізничній дорозі, мав гарну заробітну плату. У ОСОБА_2 сім`ї не було, коли він хворів ОСОБА_23 допомагав йому. Після закінчення навчання ОСОБА_1 разом із своєю матір`ю їздив на роботу, ОСОБА_28 підвозив їх. Коли вже сильно захворів ОСОБА_2 , то все лікування трималося на ОСОБА_23 , як помер, то ОСОБА_23 займався похованням. У ОСОБА_2 членом сім`ї була його покійна мати, а останній час став ОСОБА_1 . У ОСОБА_2 була машина і він з ОСОБА_23 разом їздили по господарським справам, можливо на роботу, ОСОБА_23 найманим працівником у нього не був, був як член сім`ї. ОСОБА_2 ніколи за кермом не бачив.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_1 знає з народження, ОСОБА_2 допомагав робити столик, здружився з ним. У ОСОБА_2 бував 2-3 раза на рік. Відносини у ОСОБА_2 з ОСОБА_1 були як у батька з сином. У ОСОБА_2 була машина, у нього був водій ОСОБА_28 , а ОСОБА_23 був у нього як член сім`ї. ОСОБА_1 проживав разом з батьками в Коцюбинському , потім батьки розійшлися, в 2015 році він став проживати разом із матір`ю в Клавдієво.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що вона з 1996 року проживала по сусідству з ОСОБА_2 , навпроти його будинку, дружила з ним та спілкувалась як з сусідом. З ОСОБА_23 вона (свідок) познайомилась як були в окупації, в лютому 2022 року, у листопаді 2021 року вперше побачила ОСОБА_23 , він приїзджав до ОСОБА_26 , привозив його. Коли була окупація ОСОБА_23 нікуди не виїхав, він проживав разом з ОСОБА_2 у його будинку. Після окупації ОСОБА_23 надавав ОСОБА_26 послуги водія, він розповідав, що ОСОБА_23 у нього просто водій. До ОСОБА_23 у нього був водій ОСОБА_28 . ОСОБА_26 ремонтував все сам, у нього також були наймані працівники, які будували йому паркан, допомагав її (свідка) чоловік, сусіди, ОСОБА_1 там не було. Не було видно що у будинку є речі ОСОБА_23 і що він там проживав. Знає, що у померлого є родичі по лінії матері. Після смерті ОСОБА_26 бачила неодноразово, що ОСОБА_23 приїзджав до будинку з дівчиною. У березні 2023 року бачила, що приїзджав білий бус, виносились речі з будинку і загружались у бус, хто були ці люди не знає. Влітку 2023 року вона (свідок) разом із сусідами звернулися з колективним зверненням до селищної ради, що у будинку ОСОБА_2 проживає невідома людина, яка не є родичем померлого.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що у 2003 році вона купила будинок в смт. Клавдієво і Герасименки були її сусідами. ОСОБА_2 проживав разом з матір`ю, коли мати померла, проживав сам, родини у нього не було, після смерті матері, він почав приводити у будинок своїх знайомих. Бачила, що ОСОБА_2 возив на машині молодий чоловік. ОСОБА_1 не знає. У будинку і в гостях у ОСОБА_2 не була.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що в смт. Клавдієво проживає з 1998 року, по сусідству з ОСОБА_2 , але в будинку у нього ніколи не була, тільки була в день його похорон. Крім матері він ні з ким не проживав, близьких родичів у нього не було. У ОСОБА_2 була машина і він ніколи сам не їздив, не керував, у нього був водій ОСОБА_30 , водієм він був у нього до 2021 року. До ОСОБА_2 приходили люди, які допомагали йому по господарству, косили, ремонтували. Вперше ОСОБА_1 побачила в день смерті ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 у будинку проживали якісь люди, було видно, що будинок опалюється, хто проживав сказати не може.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що він є депутатом селища Клавдієво, по провулку Веселий в смт. Клавдієво-Тарасове є парк, там знаходиться дитячий майданчик та міні зоопарк, він (свідок) особисто цим парком опікується, прибирає там. Якось до нього підійшла сусідка і почала скаржитись, що по АДРЕСА_1 померла людина і там невідомі люди у будинку, невідомо що роблять, що там гулянки, п`янки, гучна музика. Було звернення від провулку до селищної ради розібратися у даному питанню. В червні 2023 року прийшла комісія до АДРЕСА_1 , з будинку вийшов ОСОБА_1 , він повідомив, що він племінник, а потім сказав, що він похресник ОСОБА_2 та почав плутатися у поясненнях. ОСОБА_2 особисто він знав, але ніколи не бачив ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 . У будинку ОСОБА_2 ніколи не був. Машина біля будинку ОСОБА_2 стояла постійно, хто керував машиною не бачив. До початку війни ОСОБА_1 не бачив.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що вона є старостою селища смт.Клавдієво з лютого 2021 року, а в селищній раді працює з 2011 року, у квітні-травні 2023 року жителі селища звернулись до неї з приводу того, що померла людина і в його будинку проживають невідомі люди. В червні 2023 року зібралась комісія і виїхала до провулку Веселий 3 уточнити, що за ситуація, перевірити інформацію З будинку вийшов ОСОБА_1 і сказав, що він чи племінник чи хрищеник, нічого не було зрозуміло. З ОСОБА_1 вона (свідок) познайомилася під час проведення обстеження будинковолодіння.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що з ОСОБА_2 познайомився після деокупації, у 2022 році на провулку Веселому відкривали парк, він привозив туди корма. ОСОБА_26 постійно приходив у парк, сидів там влітку, бо проживав поряд, навпроти парку. Ніколи не бачив ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 . Бачив ОСОБА_1 біля будинку в 2023 році, до цього його не бачив.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_2 знає більше тридцяти років, проживає по сусідству. Коли ОСОБА_26 купив машину, у нього був водій, він сам ніколи їздив. Наприкінці грудня 2021 року у ОСОБА_2 з`явився новий водій ОСОБА_1 , з ними він був під час окупації. Після окупації, з травня 2023 року ОСОБА_1 вже не було, ОСОБА_2 проживав сам, говорив що машину здав у ремонт. Перед тим як ОСОБА_31 попав в лікарню ОСОБА_1 з`явився у нього, десь в січні 2023 року. Після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 залишився проживати у будинку. ОСОБА_2 одруженим ніколи не був і дітей у нього немає, він проживав із мамою, у матері була сестра, але де вона не знає. Перед окупацією бувала на подвір`ї у ОСОБА_2 , кожен день проходила повз будинок ОСОБА_2 , ОСОБА_22 там до грудня 2021 року не бачила.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що з 2013 року по 2020 рік безперервно працював водієм у ОСОБА_2 , крім вихідних. Як привозив його додому увечері після роботи, заходив у будинок, то в нього ніхто не проживав, не було ні сторнніх речей, ні ознак того, що хтось там ще проживає. У 6:10 у 6:20 ранку забирав ОСОБА_2 , завозив на роботу, був на роботі з ним і їхав додому, як їхали додому, заїзджали в магазин, скуповувалися. Проживав ОСОБА_2 з мамою, ні дівчини, ні дружини, ні дітей у нього не було. ОСОБА_2 мав водійські права, але сам не їздив. Машина у нього (свідка) була постійно, він завозив ОСОБА_2 додому, заносив сумки, іноді пили каву, потім їхав на машині ОСОБА_2 додому. Виконував доручення ОСОБА_2 , возив його маму коли треба було. Ремонтами машини займався сервіс. В серпні 2019 року возив ОСОБА_2 на море, їздили з ними його сусідка ОСОБА_32 із своїм співмешканцем та син ОСОБА_23 , там він із ними познайомився. Часто возив ОСОБА_33 в ОСОБА_34 до друзів. ОСОБА_2 хворів на цукровий діабет. У 2020 році ОСОБА_2 вийшов на пенсію, він (свідок) знайшов нову роботу, пару разів ще возив його по справах. Працював у ОСОБА_2 неофіційно, заробітну плату отримував. У 2014 році було надано йому (свідку) без строку дії доручення на обслуговування автомобіля в сервісі. З ОСОБА_2 не проживав, але у 2019 та 2020 році разом відмічав його день народження. Коли померла мати, з 2017-2018 року ОСОБА_2 жив один. В період коли працював у ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у будинку ні разу не бачив. Після 2020 року коли перестав працювати на ОСОБА_35 продовжував з ним спікуватися, але не часто, один раз у місяць, а потім ще рідше. У 2020 році він (свідок) відкрив бар і ОСОБА_2 до нього заходив. У середині 2021 року ОСОБА_2 говорив, що він найняв ОСОБА_1 , як водія. У 2020-2021 році ОСОБА_2 виїзджав за кордон разом з ним (свідком) відпочивати на Мальдіви.

Відповідно до статей 1216,1217 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами першої та другої статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом),

судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів:

а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем;

б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів того, що він (позивач) та померлий ОСОБА_2 складали сім`ю, були пов`язані спільним побутом, веденням спільного господарства, мали спільний бюджет, між ними були наявні взаємні права та обов`язки.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 показали, що, як вони вважали, ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_2 однією сім`єю, оскільки ОСОБА_2 виділив йому окрему кімнату в своєму будинку та називав його сином, однак, не могли навести жодних обставин, які б засвідчували реальність сімейних відносин, зокрема, наявність у них спільного бюджету, взаємних прав і обов`язків, ведення спільного господарства, спільного побуту, спільного придбання майна.

До того ж, такі твердження суперечать показам інших свідків, зокрема, ОСОБА_18 , який з 2013 року по 2020 рік працював у ОСОБА_2 водієм, кожен день спілкувався з ним, зранку забирав його з дому та увечері привозив, заходив у будинок та виконував різні доручення, але не бачив щоб ОСОБА_1 в цей період там взагалі проживав. Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які є сусідами ОСОБА_2 , також показали, що після смерті матері в 2015 році ОСОБА_2 проживав сам, ОСОБА_1 до листопада 2021 року там не бачили. Свідки ОСОБА_15 і ОСОБА_17 , які влітку 2022 року часто спілкувались з ОСОБА_2 , теж ніколи не бачили з ним ОСОБА_1 .

Тому твердження свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 щодо проживання позивача з померлим ОСОБА_2 однією сім`єю суд розцінює як помилкові.

Сам по собі факт проживання позивача в певний час у будинку померлого ОСОБА_2 та надання йому послуг водія не свідчить про існування між ними сімейних відносин.

Ті факти, що позивач ОСОБА_1 орієнтовно у січні-лютому 2023 року у зв`язку з погіршенням стану здоров`я ОСОБА_2 ним опікувався, возив до лікарні, купував йому ліки, харчі ще не підтверджує того факту, що він на протязі останніх п`яти років перед смертю спадкодавця проживав з ним як одна сім`я.

Крім того, суд приймає до уваги, що позивач досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період, як він стверджує проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , мав обох батьків, які приймали участь у його вихованні та утриманні.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне в позові відмовити.

Керуючись ст.1216,1218,1220,1264 ЦК України, ст. 3 СК України, ст. 12, 133, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області, третя особа - приватний нотаріус Бучанського нотаріального округу Київської області Мошкіна Катерина Сергіївна, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Повне рішення суду складено 26 лютого 2025 року.

Головуючий-суддяА.Міланіч