Справа № 953/1751/25
УХВАЛА

(про забезпечення позову)

"26" лютого 2025 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуба Г.А.

при секретарі Кулікової Т.В.,

розглянувши заяву представника позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» - Теленик О.А. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4-А) до ОСОБА_1 (місцеперебування: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача достроково заборгованість за договором №010/0460/82/0249684 від 09.02.2022 у сумі 269436,57 грн., та стягнути витрати по оплаті судового збору.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.02.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в ній за правилами загального позовного провадження.

Разом з позовною заявою на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивача просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу ОСОБА_1 , а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу р.№872 від 11.02.2010; та стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору, посилаючись на те, що предметом позову є стягнення коштів з відповідача на користь позивача у загальному розмірі 269436,57 грн., що свідчить про неплатоспроможність відповідача (не виконує взяті на себе боргові зобов`язання, відмовляється від пропонованих програм рефінансування, припинив відповідати на телефонні дзвінки працівників банку тощо), а тому у позивача наявні підстави вважати, що виконання рішення по вказаній справі може бути ускладнене.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та забороною вчиняти певні дії.

Під арештом майна слід розуміти заборону розпорядження цим майном, а в певних випадках - і користування ним.

Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обгрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Предметом спору в даній позовні заяві є стягнення грошових коштів з відповідача в загальному розмірі 269436,57 грн.

Надані позивачем в особі її представника відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 27.01.2025 підтверджують обставини, що відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 2-кімнатна квартира, загальною площею 55,4 кв.м., житловою площею 30,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 21436554).

Враховуючи викладене, суд звертає увагу на те, що арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби обмеженні права користування майном, а тому приймаючи до уваги предмет спору, суд вважає вимоги позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження на 2-кімнатну квартиру, загальною площею 55,4 кв.м., житловою площею 30,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 21436554) до вирішення справи по суті, є співмірними із заявленими позовними вимогами, тому вважає за необхідне до розгляду справи по суті накласти заборону відчуження на вказане нерухоме майно в межах позовних вимог 269436,57 грн., оскільки вбачається імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом заяви позивача, а тому вона підлягає задоволенню частково, а в інші частині заяви слід відмовити.

Питання щодо розподілу судових витрат судом буде вирішуватись при ухваленні відповідного судового рішення по даній справі.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» - Теленик О.А. про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти заборону відчуження на 2-кімнатну квартиру, загальною площею 55,4 кв.м., житловою площею 30,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 21436554), яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 в межах заявлених позовних вимог 269436 грн. 57 коп. - до вирішення справи по суті.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Харківський апеляційний суд протягом 15 діб.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

АТ «Райффайзен Банк» позивач, місцезнаходження: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4-А, .

ОСОБА_1 - відповідач, місцеперебування: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 .

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три роки.

Суддя Г.А. Зуб