Провадження № 2/742/656/25
Єдиний унікальний № 742/2362/24
РІШЕННЯ
25 лютого 2025 року
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі:
Головуючого судді: Бездідька
За участю секретаря: Лісафіної
представники Вихор І.І. Зарічна В.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
про поділ майна подружжя.
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, а саме автомобіля Renault Master, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який був придбаний у період перебування у зареєстрованому шлюбі.
Згідно з позовною заявою, автомобіль було придбано за спільні кошти подружжя та зареєстровано на ім`я відповідача. Позивачка зазначає, що після розірвання шлюбу відповідач не передав їй частку майна, не надав компенсацію та продовжує одноосібно користуватися автомобілем.
У зв`язку з неможливістю досягнення домовленості щодо поділу транспортного засобу, позивачка звернулася до суду з вимогою визнати автомобіль спільною сумісною власністю подружжя, залишити його у власності відповідача та стягнути з нього компенсацію у розмірі 79 938,73 грн, що становить частину визначеної позивачем вартості автомобіля (159 877,45 грн).
Відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позов зазначив, що спірний автомобіль було продано восени 2015 року, а кошти від його реалізації були використані на спільні потреби сім`ї. Однак доказів продажу транспортного засобу, а також документів, що підтверджують переоформлення власності, відповідачем не надано.
Крім того, відповідач зазначив, що автомобіль фактично не перебуває у його володінні, проте суд встановив, що транспортний засіб офіційно не перереєстрований на іншу особу, що підтверджує продовження права власності відповідача на автомобіль.
Оцінка доказів судом
1. Щодо права власності на автомобіль
Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу такого майна частки подружжя визнаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
2. Щодо заперечень відповідача про продаж автомобіля
Відповідач стверджує, що автомобіль був проданий, однак жодних доказів цього суду не надано. Відсутні будь-які документи, що підтверджують перехід права власності на транспортний засіб, а також докази фактичного отримання грошових коштів від продажу.
Таким чином, на момент розгляду справи автомобіль Renault Master, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , як і раніше, зареєстрований на відповідача, що підтверджує його формальну належність відповідачеві.
3. Щодо визначення вартості автомобіля
Позивачка надала обґрунтований розрахунок вартості автомобіля, виходячи із середньої ринкової ціни на аналогічні транспортні засоби на момент подання позову.
Середня ринкова вартість такого автомобіля, за даними відкритих джерел (зокрема, auto.ria), становить 159 877,45 грн. Суд не має підстав сумніватися у правильності розрахунку позивача, оскільки відповідач не надав альтернативної оцінки або доказів, що спростовують зазначену вартість.
Висновки суду
Автомобіль Renault Master, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.
Відповідач не довів факт відчуження автомобіля іншій особі, отже, суд визнає його власником спірного майна.
Відповідно до ст. 71 СК України, неподільні речі присуджуються одному з подружжя з виплатою компенсації іншій стороні.
Оскільки позивачка не заперечує проти залишення автомобіля у власності відповідача, суд визнає за доцільне залишити транспортний засіб у володінні ОСОБА_2 , а на користь ОСОБА_1 стягнути вартості автомобіля у розмірі 79 938,73 грн. Таким чином, позов має бути задоволений повністю.
На підставі викладеного, керуючись ст. 60, 61, 69-71 СК України, ст. 316, 317, 319, 321, 372 ЦК України, ст. 4, 19, 133, 175-177, 259, 263-265 ЦПК України, суд
1. Позов задовольнити повністю. Визнати автомобіль марки Renault Master, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
2. Залишити автомобіль у власності ОСОБА_2 .
3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 79 938,73 грн.
5. Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя В.М. Бездідько