Справа № 473/990/25
РІШЕННЯ

іменем України

"26" лютого 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Ротар М.М., за участі секретаря Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вознесенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту народження дитини,

встановив:

25 лютого 2025 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, посилаючись на наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 24 квітня 2015 року виконавчим комітетом Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області на підставі актового запису № 46 заявниця ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Прибужани Вознесенського району Миколаївської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 її донька ОСОБА_2 , громадянка України уклала шлюб з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянином України, актовий запис №211, на підставі якого було видано Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 13 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції у м. Севастополі.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Севастополь АРК Крим ( тимчасово окупована РФ ) її донька народила дитину жіночої статі, якій дала ім`я « ОСОБА_4 ».

Про народження дитини відділом ДРАЦС Нахімовського районного управління юстиції у м.Севастополі було видано Свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 17 червня 2014 року.

Отримати свідоцтво народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Зазначене місце народження є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України.

Встановлення факту народження необхідно їй для отримання свідоцтва.

14.01.2025 року Вознесенським відділом ДРАЦС у Вознесенському районі Миколаївської області було винесено відмову щодо проведення державної реєстрації народження дитини, оскільки заявником пред`явлені документи, які видані на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Таким чином, заявник не має можливості отримати свідоцтво про народження онуки і відповідно не може реалізувати свої права та права дитини.

Просила суд встановити факт народження дитини жіночої статті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Севастополь Автономної республіки Крим у матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянки України, батьком якої є ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України та допустити негайне виконання рішення суду.

Ухвалою судді від 25 лютого 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу за її заявою про встановлення факту народження дитини розглядати за її відсутності. Заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.

Представник зацікавленої особи Вознесенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, надійшла заява до суду про розгляд справи без участі представника відділу. Заперечень проти задоволення заяви не мають.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до ст. 258 Сімейного кодексу баба і дід мають право на самозахист внуків.

Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. (ч.2 ст.258 СК України)

В судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 24 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 46.

З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 13 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції у м. Севастополі, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою України та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянином України був укладений шлюб 13 травня 2014 року, актовий запис 211, прізвище після реєстрації шлюбу дружини « ОСОБА_6 ».

З наявної в матеріалах справи виписного епікризу з історії хвороби №1406 та копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , видане 17 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі вбачається, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Севастополь, батьками якої зазначено ОСОБА_3 , громадянин України та ОСОБА_2 , громадянка України.

14 січня 2025 року за вих. № 01/23.7-09 Вознесенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження.

Відмовою у проведення державної реєстрації народження слугувало те, що пред`явлений документ, а саме вищезазначене свідоцтво про народження, видане на території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження.

Отже, місцем народження дитини є тимчасово окупована територія України.

Відповідно до п.1ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» від 15 квітня 2014 року, територія Автономної Республіки Крим визначається тимчасово окупованою територією.

Зі змісту ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. № 5 рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для державної реєстрації народження її онуки.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 рік, ратифікованою Постановою ВР України від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , є громадянкою України, має постійну реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наявними в матеріалах справи паспортними даними.

Крім того, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є донькою заявника ОСОБА_1 є також громадянкою України, має постійну реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю №1150029 від 26.02.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру.

Встановлено, що донька заявниці ОСОБА_1 на території Автономна Республіка Крим, ІНФОРМАЦІЯ_4 народила дитину у м. Севастополь, що підтверджується довідкою про народження № 1906 від 22.05.2014 року, виписним епікризом №1406 та виданим на підставі цих документів свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 17 червня 2014 року, виданого відділом ДРАЦС Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі, яке відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VІІ є недійсним і не створює правових наслідків.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема,"Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема,"Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений випадок полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Відповідно до п.п. 8 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні» затверджених наказом міністерства юстиції України від 18.10.2000р. № 52/5 (із змінами та доповненнями) реєстрація народження проводиться органом реєстрації актів цивільного стану за усною чи письмовою заявою батьків дитини чи одного з них.

Згідно до п.п. 13 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні» батько й мати, які перебувають у шлюбі, записуються батьками в книзі реєстрації актів про народження за заявою будь-кого з них.

Відповідно до ч. 3 ст. 317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованої території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Разом з тим, вирішуючи дану справу, суд бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», в якому містяться роз`яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати останній свідоцтво про народження її онуки, виданого державним органом України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133, 144 СК України, ст. ст. 6-10, 12-19, 81, 89, 107, 293, 295-296, 315-317, 353, 353, 430 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,ст. 7 Закону України «Про громадянство України», суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вознесенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту народження дитини, - задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Севастополь Автономної Республіки Крим Україна ОСОБА_5 , стать жіноча, батьком якої є ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець м. Севастополь Автономної Республіки Крим Україна, громадянин України, матір`ю якої є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Миколаївської області Вознесенського району с. Прибужани, громадянка України, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 317 ЦПК України оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя М.М. Ротар