Справа № 456/4752/24
Провадження № 2/456/261/2025
РІШЕННЯ

іменем України

20 лютого 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Сімонової-Мацигін А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Стрию справу №456/4752/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» про захист прав споживача,

встановив:

Позовна заява мотивована тим, що в 2021 році на виконання рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.05.2020р.по справі № 456/3046/17 АТ «Львівгаз», яке здійснює розподіл природного газу на території Львівської області, для споживача ОСОБА_1 виготовило «План-схему Встановлення газового лічильника в кв. АДРЕСА_1 споживач ОСОБА_1 » (далі - План-схема). Вказане стверджується даними титульного/першого аркушу зазначеної План-схеми.

Позивач вважає, що у План-схемі відсутня необхідна та є недостовірна/недійсна інформація, а саме, що у розділі «Розрахунок вузла обліку газу» вищевказаної План-схеми зазначено, що "Для контрольного обліку витрат газу буде передбачено газовий лічильник на газопроводі низького тиску для обліку витрат газу:" і нижче у таблиці вказано: №п/п - 1; Назва приладу - Газова колонка; Тип, марка устаткування - (інформація відсутня).

Отже, має місце порушення права споживача ОСОБА_1 на необхідну інформацію про асортимент - "Тип, марку устаткування", а саме, "Газової колонки"; щодо якої для "контрольного обліку витрат газу" та для "обліку витрат газу" буде використовуватись "газовий лічильник на газопроводі низького тиску".

Також позивач зазначив, що інформація про "Тип, марку устаткування" (зокрема, Газової колонки) є "необхідною" за наступних доводів/обґрунтування.

Загальновідомими є обставини, що одне і те саме за призначенням устаткування має різні "основні властивості" - естетичні, ергономітричні, технічні тощо, чим обумовлюється наявність у такого устаткування різних "Типів, марок". Наприклад: однакові за призначенням легкові автомобілі марки/типу "Запорожець" і "Волга" мають різні технічні властивості, зокрема, споживають різну кількість рідкого палива (бензин), оскільки мають різні за потужністю двигуни; при їх переобладнанні на газове пальне - будуть споживати різну кількість газу. Так само, газові колонки різних "типів, марок" споживають різку кількість газу, залежно від потужності їх газових пальників. Відповідно, для з`ясування дійсної інформації про "основні властивості" Газової колонки необхідною є інформація про її "Тип, марку".

У розділі «Розрахунок вузла обліку газу» вищевказаної План- схеми зазначено, що "Для контрольного обліку витрат газу буде передбачено газовий лічильник на газопроводі низького тиску для обліку витрат газу:" і нижче у таблиці вказано: №п/п - 1; Назва приладу - Газова колонка; ...;Потужність, кВт Qmax 20 іQmsn 9,5;Витрати, м3/год - Qmах 2,3 і Qmin 1,06.

З вказаних даних встановлюється наявність різної питомої теплоти згорання газу (тобто, одного і того самого палива), при його використанні однією і тою самою Газовою колонкою:

g1 = Потужність(Qmax)/Витрати(Qmax)=20/2,3= 8, 696

g2 = Потужність(Qmix)/Витрати(Qmix)=9,5/1,06= 8,962

Вочевидь, що g1=g2; чого не може існувати за вище вказаних загальновідомих обставин.

Тобто, має місце порушення права споживача ОСОБА_1 на достовірну інформацію/дані про "основні властивості" Газової колонки, які є умовою використання "газового лічильника на газопроводі низького тиску" для "контрольного обліку витрат газу" та для "обліку витрат газу".

На підставі наведеного просить визнати визнати право споживача, ОСОБА_1 на необхідну інформацію про асортимент (Тип, марку устаткування) "Газової колонки" та достовірну/дійсну інформацію про її "основні властивості" (максимальні і мінімальні потужність та витрати газу), які є умовою використання "газового лічильника на газопроводі низького тиску" для "контрольного обліку витрат газу" та .для "обліку витрат газу".

Визнати відсутність необхідної інформації про асортимент (Тип, марку устаткування) "Газової колонки" у розділі «Розрахунок вузла обліку газу» План-схеми та зобов`язати АТ «Львівґаз» зазначити у розділу «Розрахунок вузла обліку газу» План-схеми інформацію про асортимент (Тип, марку устаткування) "Газової колонки".

Визнати недостовірною/недійсною інформацією про "основні властивості" Газової колонки (її максимальні і мінімальні потужність та витрати газу), у розділі «Розрахунок вузла обліку газу» План-схеми та зобов`язати АТ «Львівгаз» зазначити у розділу «Розрахунок вузла обліку газу» План-схеми дійсну інформацію про "основні властивості" Газової колонки (її максимальні і мінімальні потужність та витрати газу).

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 10.09.2022 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

В судове засідання позивач не з?явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належними чином, що доводиться Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз`в судове засідання не з?явився, подав до суду заяву, згідно якої просив розгляд справи проводи за відсутності представника відповідача, заперечив в задоволенні позову, подав відзив в якому зазначив, що заперечує проти задоволення позову з наступних підстав.

Позивач фактично висловлює свою незгоду з приводу того, як АТ Львівгаз було виконано судове рішення у справі №456/3046/17.

При цьому, в межах спору у справі №456/3046/17 ОСОБА_1 не звертався до суду із заявою про встановлення способу виконання рішення чи його роз`яснення і станом на сьогодні судове рішення у спорі №456/3046/17 вже 3 роки як добровільно виконано АТ Львівгаз.

Позовна заява у справі №456/4752/24 подана з метою переглянути остаточне рішення у спорі 456/3046/17, після того це як рішення вже було виконано, що суперечить принципу res judicata.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.05.2020 р. по справі №456/3046/17 АТ Львівгаз було зобов`язано надіслати ОСОБА_1 схему комерційного ВОГ з прив`язкою до місця встановлення за його адресою та повідомити типорозмір лічильника газу, що входить до складу комерційного ВОГ.

АТ Львівгаз було добровільно виконано судове рішення.

Фактично план-схема є ескізним малюнком місця встановлення лічильника газу в приміщенні споживача і не є проектно-виконавчою документацією, яка видається на підставі технічних умов.

А тому план-план схема не створює жодних прав та обов`язків для споживача, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Більше того, обрані способи захисту є неналежними, що також є самостійною підставою для відмови у позові.

Крім того, Відповідно до п.7 Глави 1 Розділу Х Кодексу ГРМ, будь-які роботи, пов`язані з порушенням схеми комерційного вузла обліку проводяться за погодженням з Оператором ГРМ

Ліцензія АТ Львівгаз з розподілу природного газу зупинена, що має наслідком зупинення діяльності АТ Львівгаз як Оператора ГРМ. що є окремою підставою для відмови у позові.

На даний момент, АТ Львівгаз не вправі вносити жодні відомості до план-схеми комерційного ВОГ.

АТ Львівгаз відносилось до суб`єктів природних монополій на території м. Львова та Львівської області, та здійснювало основний вид господарської діяльності, від якого товариство отримувало грошові кошти - розподіл природного газу до 01.09.2023 р.

Оскільки, постановою НКРЕ КП від 31.08.2023 № 1595 зупинено дію ліцензії з розподілу природного газу АТ Львівгаз, це має наслідком втрату основного виду діяльності для товариства - неможливість здійснювати розподіл природного газу, тобто зупинення функцій АТ Львівгаз як Оператора ГРМ.

Керуючись вищезазначеним, просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» в судове засідання не з?явився, подав до суду заяву, згідно якої просив розгляд справи відкласти у зв?язку з перебуванням на лікуванні, заперечив в задоволенні позову, подав відзив в якому зазначив, що заперечує проти задоволення позову з наступних підстав.

Ухвалою суду від 05.12.2024 р. по справі №456/4752/24 залучено Товариство з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України до участі у справі в якості співвідповідача та зобов`язано подати відповіді на запитання позивача, які зазначені в додатку №1 позовної заяви по справі №456/4752/24.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.05.2020 р. по справі №456/3046/17 АТ "Львівгаз" було зобов`язано надіслати ОСОБА_1 схему комерційного ВОГ з прив`язкою до місця встановлення за його адресою та повідомити типорозмір лічильника газу, що входить до складу комерційного ВОГ.

Постановою Львівського апеляційного суду від 23.02.2021 р. рішення суду 1 інстанції в частині зобов`язання АТ "Львівгаз" надіслати ОСОБА_1 схему комерційного ВОГ з прив`язкою до місця встановлення за його адресою та повідомити типорозмір лічильника газу, що входить до складу комерційного ВОГ залишено без змін.

Наявні матеріали справи №456/4752/24 свідчать про те, що АТ "Львівгаз" було добровільно виконано судове рішення, що підтверджується наявною у справі план-схемою, та відповідями на запитання позивача, які надані АТ "Львівгаз".

Отже, позивач, подаючи дану заяву, фактично висловлює свою незгоду з приводу того, як було виконано АТ "Львівгаз" судоверішення у справі №456/3046/17.

При цьому, із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що в межах спору у справі №456/3046/17 ОСОБА_1 не звертався до суду із заявою про встановлення способу виконання рішення чи його роз`яснення і станом на сьогодні судове рішення у спорі №456/3046/17 добровільно вже як 3 роки як виконано АТ "Львівгаз".

Отже, позовна заява у справі №456/4752/24 подана з метою переглянути остаточне рішення у спорі №456/3046/17, після того, як це рішення було виконане, що суперечить принципу res judicata.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Відстоюючи принцип правової визначеності, як у випадках перегляду судових актів у порядку нагляду (див. рішення Суду у справах Світлана Науменко проти України, "Трегубенко проти України, Рябих проти Росії), так у випадках перегляду справ у зв`язку з нововиявленими обставинами (див. рішення у справах "Праведна проти Росії, "Желтяков проти України, п.п. 42-48), Європейський Суд з прав людини вважає доцільним слідувати тій же логіці, коли цей основоположний принцип підривається за допомогою інших процесуальних механізмів, таких як продовження строку на оскарження.

Так, Суд встановив порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у справі "Пономарьов проти України з тієї причини, що строк на оскарження був продовжений по завершенню значного періоду часу не для усунення серйозних судових помилок, а лише з метою повторного розгляду та ухвалення нового рішення у справі (п.п. 41-42).

Здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є чинним, є порушенням принципу правової певності як однієї з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.

З огляду на вищезазначене, підстав для задоволення позову немає.

Крім того, аналіз судових рішень у справі №456/3046/17 свідчить про те, що ОСОБА_1 оскаржувались дії АТ "Львівгаз", які були вчиненітовариством протягом 2016-2017 років.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» зареєстровано лише 02.09.2022.

Львівська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» яка є Оператором ГРМ на території м. Львова та Львівської області зареєстрована лише 02.07.2023 р., що підтверджується витягом.

Крім того, План-схема, яка виготовлена АТ "Львівгаз" на виконання судового рішення у справі №456/3046/17 погоджена АТ "Львівгаз" 17.08.2021 року.

Отже, враховуючи вищеописані обставини, на момент складання план-схеми і виконання судового рішення АТ "Львівгаз" у справі №456/3046/17 Відповідача 2 (ТзОВ «Газорозподільні мережі України») не існувало в принципі, отже, відповідач 2 не міг і не порушив жодних прав позивача.

Відповідно до п.2 ч.6 ст. 93 ЦПК України, учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання: якщопоставлене запитання не стосується обставин, що мають значення длясправи;

Відповідно до ч.1 ст. 104 Цивільного Кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

В АТ "Львівгаз" не здійснювались жодні заходи з приводу реорганізації чи ліквідації, при цьому, Товариство з обмеженою відповідальністюГазорозподільні мережі України" не е правонаступником АТ "Львівгаз".

Оскільки, Відповідач 2 не вчинив жодних дій з приводу складання план- схеми комерційного ВОГ, яка виготовлялася АТ "Львівгаз" у 2021 році і відповідача 2 не існувало у 2021 році, відповідач 2 не є правонаступником АТ "Львівгаз" , Товариство з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України" відмовляється від надання відповідей на поставлені запитання, адже такі не мають жодного значення для обставин справи, і фізично відповісти на них просто неможливо.

Більше, того АТ "Львівгаз" надано відповіді на запитання позивача разом ізвідзивом на позовну заяву, так як саме АТ "Львівгаз" складало план-схему.

Враховуючи вищенаведене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному об?ємі.

Суд, вирішив за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст. 247 ЦПК України.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 , про захист прав споживача задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом свого порушеного права наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань).

При цьому суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси таких осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.05.2020 було зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Львівгаз» надіслати ОСОБА_1 схему комерційного ВОГ з прив`язкою до місця встановлення за його адресою: АДРЕСА_2 та повідомити типорозмір лічильника газу, що входить до складу комерційного ВОГ.

Дане рішення суду виконане ПАТ «Львівгаз» та надіслане позивачу, що ним не заперечується.

Станом на час розгляду даної справи позивач рішення суду від 26.05.2020 не оскаржував, не звертався до суду із заявою про зміну способу його виконання чи за його роз?ясненням, тощо.

Частинами 1 та 2 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів.

Відповідно до ч. 1ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Згідно з п. 6 ч. 1 с. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Відповідно до п. 39 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999р. № 2246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.04.2004р. № 476) у разі коли між споживачем і газопостачальним (газорозподільним) підприємством не досягнуто згоди про надання послуг з газопостачання, розміру їх оплати, відшкодування збитків, спірні питання вирішуються в судовому порядку.

Згідно з абз.1 ч.3 ст.18 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу, побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Відповідно до ст. 1 Кодексу ГРС оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб?єктами ринку природного газу, правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, у тому числі умови забезпечення комерційного приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів та обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі та ринку природного газу, визначено Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за № 1379/27824.

Згідно з п. 3 глави 1 розділу 1 Кодексу ГРМ, його дія поширюється на операторів ГРМ, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів ( у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням суду від 26.05.2020 по справі №456/3046/17, яке залишена без змін постановою від 23 лютого 2021 року Львівського апеляційного суду було зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Львівгаз» надіслати ОСОБА_1 схему комерційного ВОГ з прив`язкою до місця встановлення за його адресою: АДРЕСА_2 .

Дане рішення суду виконане ПАТ «Львівгаз» та надіслане позивачу, що ним не заперечується.

Судом під час прийняття вищевказаного рішення, застосовувалися норми пункту 5 Глави 2 Розділу Х Кодексу газорозподільних систем «Усі елементи, які входять до складу комерційного ВОГ, повинні бути винесені в окрему специфікацію…»

Так, відповідно до пункту 5 Глави 2 Розділу Х Кодексу газорозподільних систем, схему комерційного ВОГ необхідно відображати з прив`язкою до місця встановлення із зазначеними габаритами, розмірами шафи та умовами монтажу комерційного ВОГ з розрахунку забезпечення зручності обслуговування та експлуатації. Усі елементи, які входять до складу комерційного ВОГ, повинні бути винесені в окрему специфікацію з позначенням виробників, маркування, технічних та метрологічних характеристик згідно з технічними умовами, за якими виготовляються ці складові.

З поданого позову вбачається, що дана позовна заява подана з метою, переглянути рішення суду від 26.05.2020, яке є добровільно виконане відповідачем по справі, а саме Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» і яке не оскаржувалося позивачем.

Слід зазначити, що станом на час розгляду справи Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» Постановою НКРЕ КП від 31.08.2023 № 1595 зупинено дію ліцензії з розподілу природного газу АТ Львівгаз.

Відповідно до п.7 Глави 1 Розділу Х Кодексу ГРМ, Будь-які роботи, пов`язані зпорушенням роботи чи схеми комерційного вузла обліку, або зміни типу ЗВТ проводяться

за погодженням з Оператором ГРМ у присутності представників споживача і Оператора ГРМ та оформляються відповідним актом. Роботи з розпломбування, випробування, вимірювання, зміни схеми комерційного вузла обліку, заміни типів ЗВТ без оформлення акта в присутності уповноважених осіб споживача та Оператора ГРМ не допускаються.

АТ Львівгаз відносилось до суб`єктів природних монополій на території м. Львова та Львівської області, та здійснювало основний вид господарської діяльності, від якого товариство отримувало грошові кошти - розподіл природного газу до 01.09.2023 р.

Оскільки, постановою НКРЕ КП від 31.08.2023 № 1595 зупинено дію ліцензії з розподілу природного газу АТ Львівгаз, це має наслідком втрату основного виду діяльності для товариства - неможливість здійснювати розподіл природного газу, тобто зупинення функцій АТ «Львівгаз» як Оператора ГРМ, а відтак даний відповідач не вправі вчиняти будь-які дії щодо спірного рішення.

Крім того, Постановою НКРЕ КП від 26.12.2022 № 1839 «Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» видано ТОВ «Газорозподільні мережі України» ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Кіровоградської області (крім м. Гайворон), Харківської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ТОВ «Газорозподільні мережі України».

Постановою НКРЕ КП від 31.08.2023 № 1596 «Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839 та врегулювання питань щодо провадження ТОВ Газорозподільні мережі України» діяльності з розподілу природного газу, розширено господарську діяльність ТОВ Газорозподільні мережі України» з розподілу природного газу на території Львівської області, включаючи всі 7 районів цієї області. На зазначеній території Львівська філія ТОВ Газорозподільні мережі України» є Оператором ГРМ з 01.09.2023 р.

План-схема, яка виготовлена відповідачем АТ «Львівгаз» на виконання судового рішення у справі №456/3046/17 погоджена АТ «Львівгаз» 17.08.2021 року.

Отже, враховуючи вищенаведені обставини, на момент складання спірної план-схеми і добровільного виконання судового рішення АТ «Львівгаз» у справі №456/3046/17 відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» не існувало отже, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» не порушив жодних прав позивача, а відтак суд не вправі даного відповідача зобов?язувати до виконання рішення суду від 26.05.2020р..

Також, Відповідно до п.2 ч.6 ст. 93 ЦПК України, учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання: якщопоставлене запитання не стосується обставин, що мають значення длясправи.

Відповідно до ч.1 ст. 104 Цивільного Кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

В АТ «Львівгаз» не здійснювались жодні заходи з приводу реорганізації чи ліквідації, при цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю«Газорозподільні мережі України» не е правонаступником АТ "Львівгаз".

Суд вважає, що подаючи даний позов позивач порушує принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Відстоюючи принцип правової визначеності, як у випадках перегляду судових актів у порядку нагляду (рішення Суду у справах Світлана Науменко проти України, "Трегубенко проти України, Рябих проти Росії), так у випадках перегляду справ у зв`язку з нововиявленими обставинами (див. рішення у справах "Праведна проти Росії, "Желтяков проти України, п.п. 42-48), Європейський Суд з прав людини вважає доцільним слідувати тій же логіці, коли цей основоположний принцип підривається за допомогою інших процесуальних механізмів, таких як продовження строку на оскарження.

Так, Суд встановив порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у справі "Пономарьов проти України з тієї причини, що строк на оскарження був продовжений по завершенню значного періоду часу не для усунення серйозних судових помилок, а лише з метою повторного розгляду та ухвалення нового рішення у справі (п.п. 41-42).

Здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є чинним, є порушенням принципу правової певності як однієї з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.

У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» про захист прав споживача слід відмовити в повному обсязі за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 223, 259, 264, 265, 268 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» про захист прав споживача- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Р. Т. Шрамко