УХВАЛА

іменем України

25.02.2025

Справа № 331/871/24

Провадження № 2/331/138/2025

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі судді Н.В.Фісун, за участі секретаря судового засідання Коростельової К.Ю., розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку на подання відзиву у цивільній справі за позовом Запорізька міська рада до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з лютого 2024 року перебуває цивільна справа за позовом Запорізька міська рада до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 13.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

06.05.2024 року від відповідача надійшли заперечення на позов.

11.11.2024 року Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя закрито підготовче провадження та призначено до розгляду справу.

25.11.2024 року до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від відповідача надійшло заперечення на вказану позовну заяву.

26.11.2024 року заперечення на позовну заяву повернуто ОСОБА_1

03.02.2025 року до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому прохає поновити строки на подання відзиву.

У судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення клопотання про поновлення строку на подання відзиву, так як відповідач не обґрунтував причини поважності пропущеного строку на відзив.

Відповідач до судового засідання не з`явився, суду повідомив що перебуває на військовій службі.

Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Згідно з ст. 120 ЦПК України строки в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з ч. 1-4 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Згідно з ч.7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Відповідно до статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду, а строк встановлений законом поновлений.

Аналіз змісту наведеної норми дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача подати до суду певний процесуальний документ у встановлений законом строк. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Суд вважає, що наведені відповідачем доводи про наявність поважних причин пропущення процесуального строку, не є поважними та істотними, оскільки ніяким чином не перешкоджали ОСОБА_1 подати відповідне клопотання до укладення контракту з ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Так згідно п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий … розгляд його справи упродовж розумного строку … судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п.1 ст.6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя, в тому числі щодо виконання судового рішення, як завершальній стадії судового розгляду. При цьому Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Водночас ЄСПЛ у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, неодноразово наголошував, що право на доступ до правосуддя, закріплене у ст.6 Конвенції, не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашінгдейн проти Великої Британії», рішення від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п.27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року «Трух проти України»).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципам рівності сторін та юридичної визначеності (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», п. 53 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України»).

Аналіз наведених рішень ЄСПЛ свідчить про те, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує справедливий судовий розгляд не тільки позивачу, а й іншій стороні - відповідачу, в тому числі при вирішенні питання про поновлення строків для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2,4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому суд звертає увагу на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 13.02.2024 запропоновано відповідачу в 15-денний строк з дня отримання ухвали подати до суду відзив.

06.05.2024 року від відповідача надійшли заперечення на позов, тобто скористався правом на подання відзиву, судом було долучено відзив до цивільної справи.

Учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (п.6 ч.2ст.43 ЦПК).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (ч.1ст. 126 ЦПК).

Вивчивши доводи відповідача щодо причин пропуску процесуального строку, суд зазначає, що такі причини є необгрунтованими та недоведеними, враховуючи, що процесуальний строк пропущено відповідачем аж на 12 місяців.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч.2ст. 126 ЦПК).

На підставі викладеного, клопотання відповідача щодо поновлення процесуального строку та прийняття відзиву задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись 126, 127, 178, 260, 353 ЦПК України , суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву відмовити.

Відзив відповідача ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом Запорізька міська рада до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації - повернути відповідачу.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 26.02.2025 року .

Суддя: Н.В.Фісун