Справа № 673/1170/24
Провадження № 6/673/3/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Ягодіної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання- Ставнічук Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Деражня подання начальника Летичівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Косевича С. про визначення частки боржника ОСОБА_1 у спільній сумісній власності,

встановив:

В жовтні 2024 року до суду надійшло подання начальника Летичівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Косевича С. про визначення частки боржника ОСОБА_1 у майні, а саме житловому будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 21.10.2024 року вказане подання призначено до судового розгляду. Залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_2 .

В судове засідання начальник Летичівського відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності.

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило.

В силу положень ч.2 ст. 443 ЦПК України, неявка сторін і заінтересованих осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Суд, дослідивши матеріали подання, вважає, що його вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступні встановлені обставини.

Так, встановлено, що 14.11.2023 року головним державним виконавцем Деражнянського відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Падневич І.О. відкрито виконавче провадження №73325835 щодо примусового виконання виконавчого листа №686/11881/22 від 30.01.2023 року, виданого Хмельницьким міськрайоним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу за договором позики в розмірі 5350 доларів США.

Постановою головного державного виконавця Летичівського відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Падневич І.О. від 29.05.2024р. прийнято до провадження вказане виконавче провадження №73325835.

Вжитими державним виконавцем заходами встановлено, що ОСОБА_1 отримує дохід в Управлінні соціального захисту населення Хмельницької РДА (відділ у м. Деражня), однак стягнутих коштів для задоволення вимог стягувача не достатньо.

Станом на 17.10.2024 року заборгованість ОСОБА_1 по виконавчому провадженні №73325835 становить 189 884,82 грн.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.12.2024 року вбачається, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований 23.12.2016 р. на праві власності за ОСОБА_1 . Підставою для реєстрації права власності став договір купівлі-продажу №1224 від 23.12.2016р.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб станом на 29.08.2024 року ОСОБА_1 29.09.2015р. зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 .

Згідно заочного рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 17.11.2022 року між ними розірваний. Вирішено питання про зміну прізвища ОСОБА_2 на « ОСОБА_6 ».

За таких обставин суд виходить із того, що частки у спільному сумісному майні є рівними.

Частиною першою статті 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, провадиться згідно зі статтею 370 ЦК України, відповідно до якої співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно із ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Статтею 70 цього Кодексу встановлена презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Доказів того, що між боржником та його колишньою дружиною були домовленості щодо іншого розподілу часток в праві спільної сумісної власності суду не надано.

Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 року у справі № 464/2227/17 зазначив, що задовольняючи подання державного виконавця про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно із іншими особами, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності є необхідним для здійснення виконавчого провадження і визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання не є звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

При прийнятті рішення судом також враховується, що згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, а саме рішенням від 17.05.2005 року по справі «Чіжов проти України» визначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок і так, щоб ця система (виконання рішень) була ефективною як в теорії, так і на практиці. А виконання рішень має відбуватись таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та, що система ефективна і законодавчо і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, встановленої параграфом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Велика Палата Верховного Суду 15 січня 2020 року у справі № 367/6231 /16-ц зазначила, що поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону про виконавче провадження" 1999 року (частина шоста статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена. Таким чином, з урахуванням наявності суперечливих висновків судів касаційної інстанції, наявні підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 822/1154/16 (провадження № К/9901/8843/18) шляхом вказівки, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою, що є адекватним ступенем втручання у його права та права інших осіб, а також узгоджується з положеннями національного законодавства та практикою Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення принципу верховенства права та обов`язковості виконання судового рішення.

Керуючись ст. 4, 13, 15, 23, 81, 247, 258, 259-261, 354, 443 ЦПК України, суд

ухвалив:

Подання задовольнити.

Визначити частку боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у майні, яким він володіє спільно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 , у виді 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя: Т. В. Ягодіна