Справа № 214/6999/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 зазначивши, що вона з 31 серпня 2018 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого дітей вони не мають. Вважає, що сім`я розпалась остаточно і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 18 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвала поштовою кореспонденцією судом надсилалась на адресу, вказану позивачем у тексті позовної заяви. Доказів того, що позивач повідомляла суд про зміну адреси місцезнаходження, не надано (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 22.01.2021 № 922/623/20).

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

За більше ніж півроку ухвала суду ОСОБА_1 не виконана, позивач не зверталася до суду з відповідними заявами, запитами, що свідчили б про виявлення зацікавленості ходом розгляду справи, засоби зв`язку з позивачем у тексті позовної заяви відсутні.

Згідно частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ураховуючи викладене, оскільки позивачем зазначені в ухвалі суду недоліки у встановлений строк не усунуто, суд вважає необхідним позов ОСОБА_1 повернути позивачу роз`яснивши, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Повернути позивачу позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повну ухвалу складено 24 лютого 2025 року.

Суддя А.В. Ткаченко