справа № 492/1750/24
Провадження 2-о/492/24/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Череватої В.І.,

при секретарі судового засідання Деде К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в м. Арцизі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Татарбунарська міська рада, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

Представник заявниці адвокат Ковпак О.В.

ВСТАНОВИВ:

18.12.2024 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Ковпак О.В., звернулася до Арцизького районного суду Одеської області, в якій просить суд встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 спадкоємиці за законом зі спадкодавцем ОСОБА_3 до часу відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір заявника ОСОБА_1 29 листопада 2024 року, ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Білгород-Дністировського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. із заявою про прийняття спадщини за законом, після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Постановою від 29 листопада 2024 року, приватним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду з метою захисту своїх спадкових прав шляхом визначення додаткового строку для прийняття спадщини або визнання факту сумісного проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини. Заявниця зазначає, що є донькою померлої, і фактично до дня смерті проживала із ОСОБА_3 , однією сімє`ю в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вела спільне господарство, піклувалася та надавала всіляку допомогу, вказаний факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується актом опитування свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

ОСОБА_1 просить встановити факт постійного проживання, як спадкоємиці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку, на підставі ст. 1268 ч. 3 ЦК України.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Арцизького районного суду Одеської області Череватій В.І.

Ухвалою судді Арцизького районного суду Одеської області Череватої В.І. від 25.12.2024 року, було прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Татарбунарська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження.

Ухвалою суду від 21.01.2025 року, заяву представника заявниці адвоката Ковпака Олександра Вікторовича про залучення заінтересованої особи та про витребування доказів задоволено. Залучено сина померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в якості заінтересованої особи в цивільній справі № 492/1750/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Татарбунарська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Витребувано від приватного нотаріуса Білгород Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу Олександра Павловича (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) інформацію у вигляді Витягу із Спадкового реєстру до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала заяву, просила задовольнити заяву у повному обсязі та пояснила суду, що її мати ОСОБА_3 проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , до дня смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник заявниці адвокат Ковпак О.В. в судовому засіданні підтримав заяву ОСОБА_1 та просив задовольнити заяву у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Татарбунарської міської ради в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, згідно якої не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 .

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 та пояснив суду, що він є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . Дійсно заявниця ОСОБА_1 проживала разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , до дня смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заслухавши в судовому засіданні учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 на праві приватної власності належала земельна ділянка, площею 4,45 гектарів, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 024660 від 01.11.2002 року.

Заявниця народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 і її матір`ю значиться ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

27 березня 1982 року, заявниця уклала шлюб з ОСОБА_7 і прийняла прізвище чоловіка ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією паспорту заявниці.

Як вбачається з копії Витягу з реєстру територіальної громади від 05.03.2024 року, заявниця ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Постановою приватного нотаріуса Білгород Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. від 29 листопада 2024 року, відмовлено ОСОБА_1 у відкритті спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3 та рекомендовано ОСОБА_1 звернутись до суду з метою захисту своїх спадкових прав шляхом визначення додаткового строку для прийняття спадщини або визнання факту сумісного проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини.

Довідкою Татарбунарської міської ради Білгород Дністровського району Одеської області № 359 від 22 листопада 2024 року, встановлено, що згідно погосподарської книги № 1 за 2001 2005 роки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у 2001 році переїхала до доньки для подальшого проживання у м. Арциз Одеської області, де і наступила її смерть.

Квартира АДРЕСА_4 , належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 , що підтверджується відповідними правовстановлюючими документами.

Крім того, факт постійного проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 разом з донькою ОСОБА_1 , на час відкриття спадщини, підтверджуються актом опитування свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 04 грудня 2024 року.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 29.01.2025 року, наданої приватним нотаріусом Білгород Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. на ухвалу суду, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилась.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`ясень постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що заявниці необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявниці з матір`ю на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявниці юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 209, 212-215, 234, 235, 258-259, 263-265, 268, 293, 294, 315-319 ЦПК України, ст. ст. 1216 1218, 1268, 1296 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Татарбунарська міська рада, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 спадкоємиці за законом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому наявного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.І. Черевата