Справа №443/145/25
Провадження №2/443/274/25
РІШЕННЯ

іменем України

26 лютого 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Колтоновський О.О. подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 (відповідач), у якій просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частин спадкового майна в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , яке складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд згідно з технічним паспортом від 30 вересня 2024 року, що розташовані в АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 на праві особистої власності. Станом на 30.06.1990 за колгоспним двором числиться: ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 1960 р.н., ОСОБА_2 1971 р.н., ОСОБА_1 1989 р.н. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.09.2012 серії НОМЕР_1 співвласником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . Розмір частки майна становить 3/5 частин. Натомість до цього часу не вирішено питання оформлення права власності на спадкове майно на 2/5 частин житлового будинку, яке належало ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у рівних частках по 1/5 частин майна колгоспного двору. Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер голова колгоспного двору та мій дід ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_4 померла член колгоспного двору моя баба ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_5 помер мій рідний брат ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_6 помер член колгоспного двору мій батько ОСОБА_3 . На день смерті голови колгоспного двору ОСОБА_4 разом з ним проживали і були зареєстровані також інші члени колгоспного двору непрацездатна дружина (73 років) ОСОБА_5 та їхній син ОСОБА_3 , які фактично прийняли спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , але юридично не оформили спадкові права. Заповіт у виконкомі Вільховецької сільської ради не складався та не посвідчувався. Відтак, 1/5 частка спадкового майна у майні колгоспного двору, що належала ОСОБА_4 , перейшла за законом у власність дружини ОСОБА_5 та сина ОСОБА_3 , які почали фактично користуватися майном. На день смерті ОСОБА_5 разом з нею проживав і був зареєстрований член колгоспного двору її син ОСОБА_3 , який фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , але юридично не оформив спадкові права. Заповіт у виконкомі Вільховецької сільської ради не складався та не посвідчувався. Відтак, 3/10 частки спадкового майна у майні колгоспного двору, що належала ОСОБА_5 перейшла за законом у власність ОСОБА_3 , який почав фактично користуватися майном. Спадкоємцю ОСОБА_3 разом з його часткою 1/10 спадкового майна після смерті його батька та його матері 3/10 частки належало 2/5 частин спадкового майна колгоспного двору. Позивач ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця свого батька ОСОБА_3 , але юридично не оформив спадкові права. Заповіт у виконкомі Вільховецької сільської ради від ОСОБА_3 не складався та не посвідчувався. З огляду на прийняття позивачем ОСОБА_1 спадщини після смерті батька ОСОБА_3 за законом та неприйняття спадщини дружиною ОСОБА_2 , загальна сума його спадкового майна становила 2/5 частки.

Відповідач правом на подання відзиву не скористалася.

Позивач та його представник у підготовче засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у підготовчому засіданні за їх відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивача подано заяву про проведення підготовчого засідання та розгляду справи за його відсутності і підтримання позовних вимог у повному обсязі (а.с.55).

Відповідачем ОСОБА_2 подано заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову в повному обсязі (а.с.52).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 30.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.45-46).

Ухвалою підготовчого засідання від 23.03.2023 постановлено проводити розгляд справи у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу (а.с.56).

З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення.

Позиція суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, врахувавши позицію відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно зі свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 12.04.1956 ОСОБА_4 та ОСОБА_7 одружилися 07.03.1956, актовий запис №12. Після одруження дружині змінено прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.21).

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 і його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 02.09.1960 (а.с.22).

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 06.10.1987 цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 на праві особистої власності (а.с.17).

За змістом свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 22.07.1989 ОСОБА_3 та ОСОБА_9 уклали шлюб 22.07.1989, актовий запис №8. Після укладення шлюбу дружині змінено прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.23).

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 і його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 01.11.1989 (а.с.13).

За змістом виписки з погосподарської книги села Пчани від 28.09.2011 №476 станом на 30.06.1990 в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 за колгоспним двором числяться: ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 1960 р.н., ОСОБА_2 1971 р.н., ОСОБА_1 1989 р.н. (а.с.19).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Пчани Жидачівського району Львівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 від 18.06.2000 (а.с.24).

Відповідно до довідки Вільховецького старостинського округу Жидачівської міської ради від 10.01.2025 року за № 35 ОСОБА_4 був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 до дня смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заповіт у виконкомі Вільховецької сільської ради не складався та не посвідчувався. На день смерті та до дня смерті ОСОБА_4 в господарстві в АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 дружина (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 син ( помер ІНФОРМАЦІЯ_11 ), ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_12 невістка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 онук, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_13 онук (помер ІНФОРМАЦІЯ_14 ) (а.с.25).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Пчани Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 26.11.2006 (а.с.26).

Згідно з довідкою Вільховецького старостинського округу Жидачівської міської ради від 10.01.2025 року за № 36 ОСОБА_5 була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 до дня смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіт у виконкомі Вільховецької сільської ради не складався та не посвідчувався. На день смерті та до дня смерті ОСОБА_5 в господарстві в АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 син (помер ІНФОРМАЦІЯ_11 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 невістка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 онук, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_13 онук (помер ІНФОРМАЦІЯ_14 ) (а.с.27).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_14 у м. Жидачів Жидачівського району Львівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_8 від 08.04.2014 (а.с.30).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_11 у м. Жидачів Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 від 07.02.2018 (а.с.28).

Довідкою Вільховецького старостинського округу Жидачівської міської ради від 10.01.2025 року за № 37 встановлено, що ОСОБА_3 був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 до дня смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_11 . Заповіт у виконкомі Вільховецької сільської ради не складався та не посвідчувався. На день смерті та до дня смерті ОСОБА_3 в господарстві в АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 дружина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 син, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_15 невістка, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_16 онука (а.с.29).

Рішенням виконавчого комітету Вільхівецької сільської ради Жидачівського району Львівської області від 17.11.2000 за № 291 вирішено переоформити право власності з колгоспного двору на праві спільної часткової власності на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (а.с.20).

Відповідно до довідки Вільховецького старостинського округу Жидачівської міської ради від 15.01.2025 року за № 54 згідно реєстру нотаріальних дій органу місцевого самоврядування Вільховецької сільської ради за 2012 рік є запис зареєстрований за № 95 від 14.08.2012, про справжність підпису на заяві відмові від 1/5 частки житлового будинку в с.Пчани ОСОБА_2 , та реєстраційний № 98 від 16.08.2012 про справжність підпису на заяві відмові від 1/5 частини житлового будинку ОСОБА_3 (а.с.31).

Згідно зі свідоцтвом про право власності від 17.09.2012 та витягу з державної реєстрації від 21.09.2012 ОСОБА_1 належить на праві часткової власності у розмірі 3/5 частини житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.32, 33).

За змістом технічного паспорту, виготовленого 30.09.2024, в АДРЕСА_1 розташовані: житловий будинок А-1, загальною площею 105,2 кв.м., житлова площа 58,6 кв.м., прибудова А1-1, прибудова а2-1, ґанок, літня кухня Б-1, погріб з шийкою В, навіс Г-1, сарай Д-1, сарай Е-1, гараж Є-1, сарай Ж-1, сарай З-1, сарай І-1, убиральня Л-1, огорожа - №1, ворота з хвірткою №2, ворота №3, хвіртка №4 (а.с.34-36).

Постановою завідувача Жидачівської ДНК від 16.01.2025 року за № 22/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на 2/5 (дві п`ятих) частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що належали померлому і є спадковим майном (а.с.40).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права власності на майно у порядку спадкування за законом і неможливістю належного юридичного оформлення цього права у позасудовому порядку через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР), Закону України «Про власність» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 697-XII) та Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, відповідно до статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Виходячи зі змісту цієї статті, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь в його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору у складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини.

Згідно з частиною 2 статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

15 квітня 1991 року набув чинності Закон № 697-XII, яким було передбачено право спільної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном.

Положення статей 17, 18 Закону № 697-XII щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітні та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15.04.1991, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частина 2 статті 1223 ЦК України).

Нормою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до положень частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Також, суд застосував норми статей 1216, 1218, 1220, 1258 ЦК України, які передбачають поняття спадкування, склад спадщини та її відкриття, черговість спадкування за законом.

Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи господарств колгоспний двір. Станом на 30.06.1990 у цьому будинку були зареєстровані і проживали: ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 1960 р.н., ОСОБА_2 1971 р.н., ОСОБА_1 1989 р.н.

Станом на 15.04.1991 ці особи залишалися членами колгоспного двору.

За життя ОСОБА_4 заповіту не складав. Після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина, до складу якої входили належні йому права та обов`язки, які не припинилися внаслідок його смерті (у тому числі право власності на 1/5 частину у майні колгоспного двору).

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 були його дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_3 , які спадщину прийняли у встановленому законом порядку (по 1/10 частин кожний).

За життя ОСОБА_5 заповіту не складала. Після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина, до складу якої входили належні їй права та обов`язки, які не припинилися внаслідок її смерті (у тому числі право власності на 1/5 частину у майні колгоспного двору та на 1/10 частину у майні колгоспного двору, успадковану після смерті чоловіка ОСОБА_4 ).

Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 був її син ОСОБА_3 , який спадщину прийняв у встановленому законом порядку.

За життя ОСОБА_3 заповіту не складав. Після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 відкрилася спадщина, до складу якої входили належні йому права та обов`язки, які не припинилися внаслідок його смерті, зокрема право власності на 2/5 частини у майні колгоспного двору, які він в цілому успадкував після смерті батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 .

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.

Суд зауважує, що з огляду на час смерті ОСОБА_3 спірні правовідносини, пов`язані зі спадкуванням, регулюються ЦК України.

Суд зазначає, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 як син спадкодавця. На час відкриття спадщини він постійно проживав разом з спадкодавцем, про що свідчать досліджені судом докази. Окрім цього, матеріали справи не містять фактичних даних щодо заявлення позивачем про відмову від спадщини протягом строку, передбаченого статтею 1270 ЦК України. Наведені обставини дозволяють виснувати, що ОСОБА_1 в силу приписів частини 3 статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідач ОСОБА_2 також є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , однак вона спадщину не прийняла і на неї не претендує, що вбачається з висловленої нею у заяві позиції.

З огляду на викладене, позивач ОСОБА_1 має обґрунтоване право власності на належну ОСОБА_3 частку у майні колгоспного двору у розмірі 2/5 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим його представник і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 120, 121, 123 Цивільного кодексу Української РСР, статей 392, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 200, 206, 259, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частини житлового будинку, разом з приналежними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення 26 лютого 2025 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів