Справа № 478/938/24 Провадження № 2/478/25/2025
У Х В А Л А

26 лютого 2025 року смт. Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:
головуючого судді Томашевського О.О.,
секретаря судових засідань Григоренко Н.О.,
представника позивача Найдьонової Н.В.,
представника відповідача Ільїна О.В.,
(в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду с-ща Казанка клопотання про призначення земельно-технічної експертизи у цивільній справі за позовом Фермерського господарства «ЛЕСЯ» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області та Володимирівська сільська рада Баштанського району Миколаївської області про витребування майна із чужого незаконного володіння,-
26 липня 2024 року адвокат Найдьонова Н.В., звернулася до суду в інтересах, Фермерського господарства «ЛЕСЯ» з позовною заявою до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області та Володимирівська сільська рада Баштанського району Миколаївської області про витребування майна із чужого незаконного володіння.
З обставин, вказаних у позовній заяві вбачається, що Фермерське господарство «ЛЕСЯ» є користувачем земельної ділянки, загальною площею 50 га, з якої, 44 га надавались ОСОБА_2 у постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею, серії МК № 013622 від 12.03.1998 року та 6,0 га, які надавались ОСОБА_2 у приватну власність для ведення селянського (фермерського) господарства, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії МК № 1624 від 12.03.1998 року.
В подальшому, в процесі розпаювання, зі складу земельної ділянки, площею 44 га, яке належало на праві користування Фермерському господарству «ЛЕСЯ», було виділено 9,66 га земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_3 , що підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку, серії МК № 099970 від 03.04.2005 року.
Таким чином, з урахуванням земельних ділянок, переданих у приватну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у постійному користуванні ФГ «ЛЕСЯ» залишилось 34,3409 га.
30 січня 2020 року на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 2212/0/14-20-СГ було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам України.
Ухвалою суду від 06 серпня 2024 року провадження у справі було відкрито, призначено підготовче судове засідання.
Проведення експертизи представник позивача просить доручити Дніпропетровському науково дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
В судовому засіданні представник позивача - адвокат Найдьонова Н.В. клопотання підтримала, суду пояснила, що питання для вирішення експертизи сформульовано виходячи з того, що Державні акти на 50,га та 34,3409 га не видавались, натомість, голова ФГ «ЛЕСЯ» отримав два Державні акти на 44,0 га в постійне користування та 6,0 га у приватну власність, що сукупно складають 50 га площі земельної ділянки.
Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти призначення експертизи, проте надав зауваження з приводу коректності поставленого питання перед експертами, а також висловив незгоду із експертною установою, які просить доручити проведення експертизи представник позивача.
З приводу питання, яке слід поставити на вирішення експертові, представник відповідача зазначив, що оскільки земельні ділянки розмежовуються межами, то експерту необхідно визначити питання можливого накладення саме меж земельних ділянок.
Щодо експертної установи, то представник відповідача звернув увагу на можливість визначення будь-якої іншої експертної установи, в тому числі: більш територіально наближеної до об`єкту експертизи.
Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши подане клопотання про призначення експертизи та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Беручи до уваги обставини, за яких виникли спірні правовідносини між сторонами у справі, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача про призначення земельно-технічної експертизи підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання, яке слід остаточно поставити перед експертом, суд враховує думку представника позивача, а також приймає пропозиції та зауваження представника відповідача та вважає врахувати Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, зареєстрованого в МЮ України 26.12.2012 року за № 1950/5.
Так, п.п 6.1 пункту 6 Розділу ІІ вказаних Методичних рекомендацій визначено, що основними завданнями земельно-технічної експертизи є: визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо); визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації; визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки; визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками, розробка варіантів їх розподілу (порядку користування); визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту.
Згідно з п.п. 6.1.1 п.п. 6.1 п. 6 Розділу ІІ Методичних рекомендаціях, визначено орієнтовний перелік питань, які ставляться на вирішення експерту, зокрема: чи є порушення меж (або накладання) земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки?
Натомість, з огляду на відсутність в матеріалах цивільної справи правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 34,3409 га, то при призначенні експертизи слід враховувати Державний акт на право постійного користування землею, площею 44 га, серії МК № 013622 від 12.03.1998 року, яка надавалась ОСОБА_2 у постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства та Державний акт на право приватної власності на землю, серії МК № 1624 від 12.03.1998 року 6,0 га, яка надавалась ОСОБА_2 у приватну власність для ведення селянського (фермерського) господарства, які сукупно складають 50 га та Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, площею 9,66 га, серії МК № 099970 від 03.04.2005 року, яка надавалась у приватну власність ОСОБА_3 зі складу земель, площею 44 га, що належали за Державним актом на право постійного користування землею, серії МК № 013622 від 12.03.1998 року ОСОБА_2 та за вирахуванням якої, фактично було утворено земельну ділянку площею 34,3409 га.
Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що запитання, яке слід поставити на вирішення експертизи повинно бути сформульоване наступним чином, а саме:
Вирішуючи питання щодо експертної установи, якій слід доручити проведення відповідної земельно-технічної експертизи, суд приходить до висновку про можливість доручити її проведення Дніпропетровському науково дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та не вбачає підстав для врахування зауважень представника відповідача з приводу цієї експертної установи, оскільки такі зауваження представника відповідача ґрунтувалися лише на можливості призначення іншої експертної установи без належного обґрунтування причин для цього.
Оскільки для проведення експертизи потрібен значний проміжок часу, то суд приходить до висновку про зупинення провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України на час проведення експертизи.
Керуючись ст. 116-118, 260-261, 352-354 ЦПК України, суд
Клопотання представника позивача - адвоката Найдьонової Н.В. про призначення земельно-технічної експертизи у цивільній справі за позовом Фермерського господарства «ЛЕСЯ» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області та Володимирівська сільська рада Баштанського району Миколаївської області про витребування майна із чужого незаконного володіння -задовольнити.
Призначити у цивільній справі судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити запитання:
У розпорядження експерта надати ІІІ томи матеріалів цивільної справи.
Роз`яснити сторонам наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст. 109 ЦПК України, а саме, можливість визнання судом факту, для з`ясування якого експертиза була призначена.
Оплату за проведення експертизи покласти на позивача.
Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 26 лютого 2025 року.

Суддя