Справа № 377/1059/24
Провадження № 2/682/276/2025
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2025 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Зеленської В.І,
з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
25.03.2024 р рішенням № 1 Товариство з обмеженою відповідальністю "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" змінило назву (найменування) Товариства на Товариство з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС".
Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 09.12.2024 року цивільна справа за позовом ТОВ "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передана на розгляд до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області за підсудністю (а.с.60-61).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.01.2025 цивільна справа № 377/1059/24 передана на розгляд судді Зеленській В.І.
Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.01.2025 відкрите провадження у справі № 377/1059/24 за позовом ТОВ "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін сторін у зв`язку з малозначністю справи.
Представник позивача в заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності на підставі письмових доказів, долучених до позовної заяви.
Відповідачка ОСОБА_1 у заяві до суду просить застосувати до позовних вимог строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши позовну заяву, заяву відповідачки про застосування строку позовної давностіта письмові докази, суд приходить до наступного.
Між сторонами виникли договірні правовідносини, врегульовані нормами Цивільного кодексу України.
У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
05 грудня 2018 року ОСОБА_1 заповнила та власноручно підписала Анкету-Опитувальник клієнта - фізичної особи у АТ "Ідея Банк" (а.с.20) та Заяву-Анкету про розмір свого щомісячного доходу, в якій вказала розмір запитуваної суми кредиту та реквізити для зарахування кредитних коштів (а.с.16).
Пунктом 1.2 Договору передбачено, що банк надав кредит відповідачці у день підписання договору строком на 24 місяці. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку, для зарахування на банківський поточний рахунок ОСОБА_1 , вказаний в Заяві-Анкеті позичальника на отримання кредиту (при видачі кредиту у готівковій формі) (а.с.9).
За користування кредитом ОСОБА_1 зобов`язалася сплачувати проценти в розмірі 0,01% річних від залишку суми кредиту (п.1.3 Договору); плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених Графіком щомісячних платежів за Кредитним договором (п.1.4 Договору); повернути кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості 24-ма щомісячними внесками включно до 5 дня/числа кожного місяця, згідно з Графіком щомісячних платежів у такій черговості: 1) оплата простроченої заборгованості кредиту за Договором; 2) погашення нарахованої заборгованості за Договором, строк сплати якої не минув; 3) сплата штрафних санкцій (пені) згідно п.3.3.1 цього Договору; 4) погашення іншої заборгованості (в т.ч. дострокове погашення заборгованості за кредитом) (п.2.1 Договору).
Сторонами погоджено Графік щомісячних платежів за Кредитним договором, який міститься в п.6 (а.с. 12, 15).
Відповідачка ознайомилась з інформацією про умови кредитування та вартість кредиту, що стверджується її підписом у Паспорті споживчого кредиту - Інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) (а.с. 11).
Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.
Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).
Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.
Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.
Повернення кредиту, сплату відсотків та плату за обслуговування кредитної заборгованості відповідачка мала здійснювати щомісячними платежами, надаючи позивачеві до 05 дня/числа кожного місяця кошти у сумі 2766,96 грн (щомісячний платіж) упродовж строку кредитування. Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
Тобто, зобов`язання з надання кредиту, його повернення та сплати процентів є основним, а зобов`язання зі сплати інших процентних платежів (плата за обслуговування кредитної заборгованості) є додатковим до основного.
АТ "Ідея Банк" обов`язки за умовами Договору виконало, надавши кредитні кошти відповідачці ОСОБА_1 , яка зобов`язалась повертати кредит з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості періодичними платежами впродовж 24 місяців до 05.12.2020 року включно.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
- 06.05.2019 р сплатила 0,24 грн строкових процентів по кредиту, 111,48 грн - пені за прострочений кредит, 1126,21 грн та 173,26 грн- плати за обслуговування кредиту, 1467,25 грн - строкового основного боргу по кредиту, а всього - 2800,00 грн;
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України).
Зобов`язання може бути належно виконане простроченим боржником і після спливу позовної давності. Згідно з частиною першою статті 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.
У випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини друга та четверта статті 267 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відтак, у межах строку кредитування до 05.12.2020 року відповідачка мала, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти та плату за обслуговування кредитної заборгованості періодичними (щомісячними) платежами до 05 числа кожного місяця.
Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України) .
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України.
Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).
Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідачки повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.
У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.
Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14, від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16.
Отже, оскільки за умовами договору відповідачка мала виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту, зі сплати процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості до 05 числа кожного місяця впродовж строку кредитування (24 місяці), перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. А тому встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів.
Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування.
Позивач звернувся з позовом до суду у 25.11.2024 року. У позовній заяві позивач просить про стягнення з відповідачки процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості, нарахованих станом на 25.07.2023 р, тобто, як вважає позивач, у межах загальної позовної давності.
З огляду на те, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом та нараховувати плату за обслуговування кредитної заборгованості, то після 05 грудня 2020 року позивач не міг нараховувати такі проценти і плату за обслуговування кредитної заборгованості.
Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до положень ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом... боржник, який не отримав повідомлення про передачу прав вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".
25 березня 2024 року Рішенням № 1 ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" змінило назву (найменування) Товариства на ТОВ "СВЕА ФІНАНС" (а.с.42).
Таким чином, суд приходить до висновку, що строк позовної давності не може відраховуватись з моменту відступлення позивачу права вимоги, а саме після підписання договору факторингу № 01.02-31/23 від 25 липня 2023 року.
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір факторингу зумовлює перехід до фактора вже існуючого у клієнта права, а не утворює нового, а отже до фактора переходять і усі правові наслідки дій чи бездіяльності клієнта щодо захисту права грошової вимоги, що була предметом договору факторингу.
В свою чергу, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (стаття 264 Цивільного кодексу України).
Враховуючи наведене, а також той факт, що відповідачка ОСОБА_1 здійснила останню операцію щодо погашення кредитної заборгованості 20.02.2020 р, трьохрічний строк позовної давності сплинув 20.02.2023. Натомість позивач звернувся до суду з позовом 25.11.2024, тобто поза межами трьохрічного строку позовної давності.
З огляду на викладене суд погоджується з аргументами відповідачки ОСОБА_1 про те, що позивач пропустив позовну давність тому в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 4-13, 17, 18, 76, 77, 81, 141, 263, 265, 274 ЦПК України, ст.ст. 252, 253, 257, 261, 267, 514, 526, 599, 610, 612, 631, 1048, 1050, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України, суд
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в підсистемі "Електронний суд".

Головуючий суддя Зеленська В. І.