Справа № 463/7819/24
Провадження № 2/463/320/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судових засідань Афанасьєва Д.С.

представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника відповідача МО України Кравціва Р.Ю.

представника відповідача ЛО ТЦК та СО Задерецького А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту перебування на утриманні та визнання права на одержання одноразової грошової допомоги,-

встановив:

ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , просить встановити факт перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні батька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період часу з 2018 року по день його загибелі - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; визнати за ОСОБА_3 право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктами 1, 2 Постанови КМУ №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», в сумі 15 000 000 (п`ятнадцять мільйонів) грн. у зв?язку із загибеллю його батька ОСОБА_4 на підставі пунктів 1 та 6 частини 4 статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . Його батьками є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які перебували в шлюбі, зареєстрованому 01 серпня 1999 року Новояричівською селищною радою Кам?янка-Бузького району Львівської області, актовий запис №13. 04 квітня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кам?янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області було зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , актовий запис №42.

До 2018 року ОСОБА_3 проживав разом із матір?ю - ОСОБА_5 , а з 2018 року у зв?язку із непорозуміннями із матір?ю проживав разом із батьком - ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає без реєстрації по даний час.

У період з вересня 2018 року по серпень 2021 року ОСОБА_3 навчався у Вищому професійному училищі №29 м. Львова, а 01 вересня 2021 року поступив до Львівського національного університету природокористування, де навчався до 30 червня 2023 року на платній основі (за кошти фізичних осіб) на денній формі навчання та отримав навчальний ступінь «бакалавр» за спеціальністю «Автомобільний транспорт». З жовтня 2023 року по даний час ОСОБА_3 продовжує навчання у цьому ж вищому навчальному закладі на денній формі навчання задля отримання ступеню вищої освіти «магістр» за тією ж спеціальністю.

01 березня 2022 року батько ОСОБА_3 - ОСОБА_4 був призваний на військову службу по мобілізації у зв?язку із збройною агресією російської федерації проти України відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію».

ІНФОРМАЦІЯ_8 померла матір ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 08.05.2023 року Новояричівською селищною радою Львівського району Львівської області.

12 лютого 2024 року ОСОБА_3 отримав від ІНФОРМАЦІЯ_9 Сповіщення сім?ї (близьких родичів) померлого (загиблого) №209 від 12.02.2024 про те, що його батько - ОСОБА_4 , 1966 р.н., стрілець стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в КНП «Київська міська клінічна лікарня №l» під час лікування після поранення, отриманого в районі села Табаївка (Харківська область). Смерть ТАК, пов?язана з виконанням обов?язків військової служби. Згідно сповіщення військової частини НОМЕР_3 від 12.02.2024.

14 лютого 2024 року ОСОБА_3 здійснив поховання свого батька, що підтверджується Свідоцтвом про поховання та Свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , виданого 15.02.2024 серії НОМЕР_4 Актовий запис №244.

Станом на час загибелі батька ОСОБА_3 виповнилося 23 роки, однак у зв?язку з навчанням та відсутністю самостійного доходу він продовжував перебувати на утриманні батька, який, перебуваючи на військовій службі, переказував йому грошові кошти на його картковий рахунок, які ОСОБА_3 витрачав на прожиття, навчання, оплату комунальних послуг, харчування, одяг, відпочинок, тощо, а тому вважає, що на підставі постанови КМУ №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану» (надалі Постанова №168) у зв?язку із загибеллю батька ОСОБА_3 належить право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі, встановленому даною Постановою, як особі, що перебувала на утриманні загиблого військовослужбовця.

Ухвалою від 26.08.2024 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання 23.09.2024.

06.09.2024 від представника відповідача ЛО ТЦК та СО надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просить в задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 відмовити повністю. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази щодо розміру доходів як загиблого ОСОБА_4 , так і позивача ОСОБА_3 , а також щодо розміру допомоги позивачу з боку ОСОБА_4 . Співвідношення розмірів допомоги, яку позивач отримував від батька, та інших одержуваних ним доходів не доведено, оскільки такі докази позивачем не подані. Отже, з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, відсутні підстави для висновку, що позивач ОСОБА_3 перебував на повному утриманні свого батька ОСОБА_4 .

Надані позивачем письмові докази також жодним чином не підтверджують факту перебування на повному утриманні ОСОБА_3 , оскільки не містять інформації про надання померлим позивачу матеріальної допомоги на постійній основі, що була основним джерелом засобів до їх існування, про розмір такої допомоги та розмір доходів самого позивача.

Крім цього, у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що позивач на момент виникнення права (дата загибелі ІНФОРМАЦІЯ_10 ), був непрацездатним та потребував допомоги в утриманні.

09.09.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній зазначає, що наведені у відзиві доводи про відсутність доказів на підтвердження факту перебування позивача на утриманні свого батька є безпідставними та необґрунтованими, оскільки надані позивачем докази вказують на те, що він з 2018 року по 11.02.2024 перебував на повному утриманні батька.

Так, як зазначалося у позовній заяві позивач з 2018 року досі навчається на денній формі навчання, що вочевидь свідчить про відсутність у нього самостійного доходу, у зв?язку з чим перебував на утриманні свого батька - ОСОБА_4 .

Також вважає безпідставними покликання відповідача на те, що надані позивачем письмові докази не містять інформації про надання померлим - ОСОБА_4 позивачу - ОСОБА_3 матеріальної допомоги на постійній основі та розмір такої допомоги, оскільки згідно з представленими позивачем банківськими виписками про перекази коштів померлий ОСОБА_4 переказував позивачу ОСОБА_3 кошти, такі перекази мали постійний, систематичний характер. Так, згідно з платіжними інструкціями ПАТ «ПриватБанк» документально підтвердженими є перекази коштів ОСОБА_4 на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 в ПАТ «ПриватБанк», а саме: 22.08.2021 року у сумі 3000,00 грн., 05.09.2021 року у сумі 6000,00 грн., 10.07.2022 року у сумі 20000,00 грн., 22.08.2022 року у сумі 20000,00 грн., 20.11.2022 року у сумі 20000,00 грн., 01.01.2023 року у сумі 30000,00 грн., 25.01.2023 року у сумі 30000,00 грн., 15.04.2023 року у сумі 30000,00 грн., 14.05.2023 року у сумі 30000,00 грн., 22.06.2023 року у сумі 50000,00 грн., 16.07.2023 року у сумі 10000,00 грн., 30.07.2023 року у сумі 10000,00 грн., 29.08.2023 року у сумі 250000,00 грн., 19.09.2023 року у сумі 250000,00 грн., 29.09.2023 року у сумі 400000,00 грн., 15.10.2023 року у сумі 200000,00 грн., 28.10.2023 року у сумі 200000,00 грн., 20.11.2023 року у сумі 10000,00 грн. та 26.12.2023 року у сумі 50000,00 грн.

Окрім того, згідно виписки з банківського рахунку позивача в ПАТ «ПриватБанк» від 08.04.2024 року у березні 2024 року на його картковий рахунок нараховані виплати з військової частини НОМЕР_5 , а саме, належне загиблому ОСОБА_4 грошове забезпечення в розмірі 110932,18 грн., 198112,90 грн. та 13406,60 грн.

Вказані виплати у зв?язку із загибеллю ОСОБА_4 проведені на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №76 від 15.03.2024 року його сину - ОСОБА_3 (копія наказу долучена до позовної заяви).

Також, відповідно до Свідоцтв про право на спадщину за законом від 29 серпня 2024 року, виданих приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кекіс Г.С., що зареєстровані в реєстрі за №3445 та №3446 (спадкова справа №08/2024), єдиним спадкоємцем майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_4 є його син - ОСОБА_3 .

З урахуванням наведеного вважає, що відповідач безпідставно зазначає у відзиві про те, що позивачем не надано доказів про надання померлим ОСОБА_4 матеріальної допомоги на постійній основі позивачу ОСОБА_3 та розмір такої допомоги, як підстав для встановлення факту перебування ОСОБА_3 на утриманні ОСОБА_4

23.09.2024 від представника відповідача МО України надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити повністю. Зазначає, що відповідно до ст. 16-1 Закону №2011-XII (в редакції, яка діяла на момент загибелі ОСОБА_4 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_10 ) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ) право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Разом з тим, станом на день виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги позивач досяг повноліття та не відноситься до непрацездатних членів сім`ї годувальника в розумінні Закону №2262-ХІІ, а отже не відноситься до кола осіб, що мають право на виплату одноразової грошової допомоги.

В підготовчому засіданні 23.09.2024 за клопотанням представника позивача про ознайомлення з відзивом оголошено перерву до 30.10.2024.

30.09.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній зазначає, що наведені доводи відповідача вважає безпідставними та такими, що суперечать доказам, які долучені до позовної заяви, та з яких очевидним є висновок про те, що позивач не мав самостійного доходу, оскільки навчався на денній формі навчання, у зв`язку з чим перебував на утриманні свого батька ОСОБА_4 . Утриманцями військовослужбовця можуть вважатись і члени його сім`ї, які належать до кола утриманців годувальника, визначеного Законами України "Про пенсійне забезпечення", "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Цивільним кодексом Української РСР та іншими законами. Виходячи з положень цих нормативних актів до категорії "член сім`ї", який перебуває на утриманні військовослужбовця, можна віднести дітей та інших членів сім`ї віком до 18 років; членів сім`ї, які є вихованцями, учнями, студентами, курсантами, слухачами, стажистами; членів сім`ї, які визнані у встановленому порядку непрацездатними через хворобу чи є такими за віком; працездатних членів сім`ї, які займаються такими видами трудової діяльності, як догляд за дітьми, братами, сестрами чи онуками військовослужбовця, які не досягли 8-річного віку, за інвалідом першої групи, дитиною - інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, тощо.

Отже, наведені у позовній заяві обставини та надані позивачем докази вказують на те, що ОСОБА_3 з 2018 року по 11.02.2024 року перебував на повному утриманні батька ОСОБА_4 .

Такі висновки також підтверджуються відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 25.09.2024 року, з яких вбачається наступне: - впродовж 2022 2023 років позивач жодних доходів не отримував; - у січні та лютому 2024 року позивач отримував стипендію в сумі 2000 грн.

В ході підготовчого провадження долучено до матеріалів справи відзиви відповідачів на позовну заяву, відповіді на відзив представника позивача, письмові пояснення, а також задоволено клопотання представника позивача про долучення письмових доказів та відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою підготовчого засідання від 30.10.2024 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 26.11.2024, в якому оголошено перерву до 04.02.2025.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та відповідях на відзиви. Зазначили, що оскільки позивач навчався на денній формі навчання, не працював, доходів не утримував, перебував на повному утриманні свого батька, тому має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з його загибеллю.

Представник відповідача МО України в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві. Зазначив, що право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця мають непрацездатні члени сім`ї, які перебували на його утриманні. Оскільки на час смерті батька позивач досяг 23 років, а тому не вважається непрацездатним, незважаючи на продовження ним навчання, у зв`язку з чим і право на отримання вказаної допомоги у нього не виникло.

Представник відповідача ЛО ТЦК та СО в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з аналогічних підстав, викладених у відзиві та письмових поясненнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Сторонами визнано та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , є сином ОСОБА_4 (а.с.10), який 01.03.2022 був призваний на військову службу по мобілізації у зв?язку із збройною агресією російської федерації проти України відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» (а.с.25-36) та ІНФОРМАЦІЯ_10 помер (а.с.41) в КНП «Київська міська клінічна лікарня №l» під час лікування після поранення, отриманого в районі села Табаївка (Харківська область) (а.с.38-39). Смерть ТАК, пов?язана з виконанням обов?язків військової служби, про що 12.02.2024 позивач отримав від ІНФОРМАЦІЯ_9 сповіщення сім?ї (близьких родичів) померлого (загиблого) №209 від 12.02.2024 (а.с.40).

Батько ОСОБА_4 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_12 (а.с.164), а його мати ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_13 (а.с.165).

Звертаючись до суду із позовними вимогами позивач обґрунтовує такі тим, що перебував на утриманні свого батька, оскільки з 2018 року разом із ним проживав (а.с.13), навчався на денній формі навчання (а.с.14-24), отримував від батька регулярну грошову допомогу (а.с.49-73), його мати померла ІНФОРМАЦІЯ_14 (а.с.37), тому вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 як особа, яка перебувала на утриманні загиблого військовослужбовця.

Пунктом 2 Постанови №168 від 28.02.2022 в редакції, чинній на дату смерті батька позивача ІНФОРМАЦІЯ_10 , встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, крім громадян російської федерації або республіки білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Згідно зі ст.16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей №2011-XII від 20.12.1991, в редакції, чинній на дату смерті батька позивача ІНФОРМАЦІЯ_10 , у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до ч.1, 4, 6 ст.30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції, чинній на дату смерті батька позивача 11.02.2024, право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Непрацездатними членами сім`ї вважаються:

а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;

б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;

в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю. Відповідне зниження пенсійного віку жінкам, установлене абзацом першим цього пункту, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року;

г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати;

д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не більш як до досягнення ними 23 років. Діти-сироти мають право на пенсію в разі втрати годувальника до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції, чинній на дату смерті батька позивача ІНФОРМАЦІЯ_10 , члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Разом з тим, судом встановлено, що на день смерті свого батька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_10 позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , досяг 23 років, а тому з урахуванням вищевказаних положень Закону не вважається непрацездатним членом сім`ї померлого військовослужбовця та відповідно не належить до членів сім`ї померлого військовослужбовця, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника, незалежно від того перебував він на його утриманні чи ні.

З урахуванням наведеного незалежно від того чи вважається позивач утриманцем померлого згідно з ч.1 ст.31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції, чинній на дату смерті батька позивача 11.02.2024, відсутні підстави стверджувати, що позивач був утриманцем свого батька в розумінні ст.16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей №2011-XII від 20.12.1991, в редакції, чинній на дату смерті батька позивача ІНФОРМАЦІЯ_10 , що давало б йому право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією нормою та п.2 Постанови №168 від 28.02.2022 в редакції, чинній на дату смерті батька позивача ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у позивача відсутнє право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктами 1, 2 Постанови КМУ №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», в сумі 15 000 000 (п`ятнадцять мільйонів) грн. у зв?язку із загибеллю його батька ОСОБА_4 , а встановлення факту перебування позивача на утриманні свого батька не призведе до досягнення мети його звернення до суду у цій справі, а тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 відсутні.

Не свідчить про наявність у ОСОБА_3 права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктами 1, 2 Постанови КМУ №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану» і посилання позивача на пункти 1 та 6 частини 4 статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки вказана редакція Закону набрала чинності вже після смерті батька позивача 11.02.2024, тобто після виникнення спірних правовідносин, а тому застосуванню не підлягає.

Керуючись ст.12, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 293, 352, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні батька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період часу з 2018 року по день його загибелі - ІНФОРМАЦІЯ_4 та визнання за ОСОБА_3 право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктами 1, 2 Постанови КМУ №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», в сумі 15 000 000 (п`ятнадцять мільйонів) грн. у зв?язку із загибеллю його батька ОСОБА_4 на підставі пунктів 1 та 6 частини 4 статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідачі: Міністерство оборони України, місцезнаходження: м.Київ, просп.Повітрофлотський, 6, ,

ІНФОРМАЦІЯ_15 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 .

Повне судове рішення складене 14.02.2025.

Суддя: Р.Я. Головатий