справа № 490/7981/24 провадження №2/489/456/25
РІШЕННЯ

Іменем України

25 лютого 2025 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

У вересні 2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» через систему «Електронний суд» звернулося до Центрального районного суду міста Миколаєва, ухвалою якого від з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 64396,80 грн., 2422,40 грн. судового збору і 10000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Як на підставу позовних вимог позивач вказує, що 04.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна») та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір № 6932315 про надання споживчого кредиту, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 16000,00 грн. строком на 30 днів до 29.07.2024 зі сплатою стандартною процентної ставки в розмірі 1,99 % в день.

27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно умов якого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором № 6932315 від 04.08.2023, позичальником по якому є відповідач. Відповідно до договору факторингу заборгованість відповідача на момент набуття прави вимоги склала: сума кредиту 16000,00 грн., сума процентів за користування кредитом 29292,80 грн., всього 45292,80 грн.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена та складає: 16000,00 грн. тіло кредиту та 29292,80 грн. нараховані проценти та 19104,00 грн. нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів, всього 64396,80 грн.

Посилаючись на наведені обставини позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та понесені судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 19.11.2024 за клопотанням позивача витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо належності відповідачу платіжної картки та зарахування на неї 04.08.2023 суми кредиту.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.

Правом на дання відзиву відповідач не скористалася.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи встановлено, що 04.08.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено договір № 6932315 про надання споживчого кредиту.

За умовами пунктів 1.3 1.5 кредитного договору відповідачу надано кредит в розмірі 16000,00 грн. терміном на 30 днів із сплатою стандартної процентної ставки в розмірі 1,99 % в день, яка підлягає застосуванню в межах строку кредитування; повернення кредиту та сплата процентів вказуються у графіку платежів.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору (пункт 2.2 договору).

Проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто методом «факт/факт» (пункту 3.1 договору).

Договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С6566» 04.08.2023 12656:58.

Одночасно з договором ОСОБА_2 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С6566» підписав додаток №1 до вказаного договору, який містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальну річну процентну ставку.

До укладення договору відповідач підписав електронним одноразовим підписом (ідентифікатор «С6566») паспорт споживчого кредиту.

Із позову вбачається, що після укладення кредитного договору відповідач отримав кредит в сумі 16000,00 грн. на свою платіжну карту № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек Україна».

Згідно відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек Україна» від12.06.2024 №202406-2а 14.08.2023 13:02:07 здійснено переказ коштів сумі 16000,00 грн., номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек Україна» - e4bd566d-96fa-44cc-8677-2bc0428f656e, номер транзакції в системі ТОВ №Авентус Україна» - 37932034, Session ID -02, код авторизації 655508, банкеквайдер АТ «ПУМБ», призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_2 .

Відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 17.12.2024 № 20.1.0.0.0/7 підтверджується, що на ім`я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 в банку емітовано картку № НОМЕР_4 , на яку 04.08.2023здійсненопереказ коштів на суму 16000,00 грн.

Відповідно доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості, через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором, виникла заборгованості, розмір якої становить 16000,00 грн. тіло кредиту та 29292,80 грн. нараховані проценти та 19104,00 грн. нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів, всього 64396,80 грн.

27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого Клієнт (первісний кредитор) відступив Фактору (новому кредитору) право вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в т.ч. по кредитному договору № 6932315, позичальником по якому є відповідач.

Таким чином, право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 6932315, позичальником по якому є ОСОБА_1 від ТОВ «Авентус Україна» перейшло до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна».

Згідно реєстру боржників на момент набуття права вимоги заборгованість по кредитному договору складала 45292,80 грн., з яких 16000,00 грн. заборгованості по кредиту та 29292,80 грн. за відсотками.

Про відступлення права грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту, зазначену ним при укладенні кредитного договору.

Таким чином, після набуття права вимоги, позивач як новий кредитор здійснив в межах строку кредитного договору нарахування процентів за 60 календарних днів (27.05.2024 25.07.2024), в розмірі 19104,00 грн., що відповідає умовам кредитного договору.

Правове обґрунтування та мотиви суду

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до вимог статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1055 ЦК України).

Згідно частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (статті 634ЦК України).

За змістом частини дванадцятої статті 11 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

При цьому, згідно частини першої статті 512ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦК України.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджується, що договір про надання споживчого кредиту № 6932315 підписано ОСОБА_1 електронним підписом шляхом зазначення одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Таким чином, відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Судом встановлено, що відповідач допустив порушення взятих на себе грошових зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість підтверджена розрахунком позивача, яка нічим не спростована, та 64396,80 грн.

За таких обставин, оцінивши наявні у справі докази та враховуючи, що відповідно до відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд приходить до висновку про доведеність порушення відповідачем грошових зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі вказаному позивачем, яка нічим не спростована, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

На підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2422,40 грн.

При вирішенні вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд враховує наступне.

Підтвердження несення витрат на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. позивач надав до суду наступні докази: Договір № 17/07-2024 про надання правової (правничої) допомоги від 17.07.2024, Акт прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) згідно договору № 10/07-2024 від 17.07.2024; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10, видано адвокату Столітньому М.М.; Ордер на надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 08.08.20204 № 1681073; рахунок на оплату по замовленню № 4237/14/083 від 14.03.2024 на суму 10000,00 грн.

Із акту акт прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 14.08.2024 вбачається, що його сторони підтвердили вартість правничих послуг на суму 10000,00 грн., як і складаються із: зустрічі адвоката та клієнта, для надання первинної консультації та аналізу наданих документів, витрачений час1 година, вартість 1000,00 грн.; аналізу практики та правих позицій Верховного Суду, ознайомлення та аналіз норм чинного законодавства, витрачений час 1 година, вартість 1000,00 грн.; оформлення додатків до позовної заяви, підготовка та направлення адвокатського запису, витрачений час 3 години, вартість 3000,00 грн.; підготовка позовної заяви, подання позовної заяви до суду та подання клопотання про витребування доказів, витрачений час 4 години, вартість 4000,00 грн.; підготовка адвоката до судових засідань, участь в судових засіданнях, витрачений час 1 година, вартість 1000,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, суд враховує складність справи, а саме те, що вона є типовою і не складною, перелік наданих послуг, час, необхідний для складання позовної заяви у спорі, а також критерії розумності та співмірності.

У постанові Верховного Суду від 20.10.2021 у справі №757/29103/20-ц зазначено, що в разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку з розглядом конкретної справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на викладене та керуючись принципом справедливості та верховенства права, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат, розумності їх розміру, а також складності справи, яка не є складною, однотипності справи, що з огляду на професійний рівень адвоката не потребує значного витрачання часу, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн. При цьому, суд враховує, що аналіз норм законодавства і практики Верховного Суду є складовою підготовки позовної заяви, при тому, що на позивача процесуальний закон не покладає обов`язку із зазначення конкретних положень законодавства при складанні позову. Складовою позову є його додатки, а тому вказані в акті витрати частку на підготовку позову, який є однотипним та не складним, та додатків до нього, що сумарно становить 7 годин є занадто завищеними. Також адвокатом не витрачався час на участь в судових засіданнях, витрати на які згідно акту становлять 1 годину, оскільки такі у справі відсутні, так як її розгляд відбувався в письмовому провадженні

За такого, визначений судом розмір витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за договором № 6932315 від 04.08.2023 в розмірі 64396,80 грн. (шістдесят чотири тисячі триста дев`яносто шість гривень 80 коп.), 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 коп.) витрат на правову допомогу та 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) судового збору.

У іншій частині стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 25.02.2025.

Суддя І.В.Коваленко