Справа № 466/3605/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Свірідової В.В.

присяжних Фаля І.Д., Миця І.Я.

секретаря с/з Мошовської М.-О.П.

з участю заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Лемішка І.П.

представника ОСОБА_2 - адвоката Тимофіїв Н.Ю.

представника заінтересованої особи Равойт-Верес Х.М.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , з участю заінтересованої особи Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, -

встановив:

01.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в інтересах ОСОБА_2 , з участю заінтересованої особи Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним та призначити його опікуном недієздатної особи.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його батьком. Коли йому виповнилось два роки батько захворів на психічне захворювання.

Відповідно до висновку №628 від 11.03.2020, ОСОБА_2 , за станом свого здоров`я потребує постійного догляду за рівнем обмеження життєдіяльності: обмежений до самообслуговування, має обмеження здатності до орієнтації, обмеження здатності до спілкування та здатності контролювати свою поведінку.

У зв`язку з цим, його батькові, 23.08.2013року встановлено ІІ група інвалідності. Період встановлення-безстроково, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК (Психіатрична МСЕК №1, серія 10ААБ №157332.)

В квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровані та проживають: заявник з дружиною та двома малолітніми дітьми, його батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка теж має 3 групу інвалідності, рідний брат заявника ОСОБА_4 , який проживає за кордоном та позбавлений можливості здійснювати догляд за батьком.

Оскільки батько, не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними,потребує опіки з його сторони та постійної сторонньої допомоги, він є фактично близьким родичем батька, має намір та здатний виконувати обов`язки опікуна, тому змушений звернутись до суду з заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатним та призначити його опікуном свого батька.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 03.04.2024 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку окремого провадження (а.с.28).

19.09.2024 на адресу суду надійшла заява від адвоката Тимофіїв Н.Ю. про вступ у справу, в якості представника особи, відносно якої вирішується питання про визнання її недієздатною.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 22.04.2024 призначено у справі за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено спеціалістам Львівської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» (м. Львів, вул. Кульпарківська,95).(а.с.38).

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 30.09.2024 поновлено провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання особи недієздатною та призначення опікуна.(а.с.76)

Від голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради 15.10.2024 та 20.12.2024 (уточнена редакція) поступило до суду подання про призначення опікуна недієздатній фізичній особі ОСОБА_2 (а.с.81-83, 125-127).

Заявник ОСОБА_1 та представник заявника адвокат Лемішка І.П. в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, пославшись на обставини зазначені у заяві та додатково пояснили, що ОСОБА_2 стаждає на психічне захворювання з 1991 р., з 2013 року є інвалідом 2 групи та потребує постійної опіки. Його дружина ОСОБА_3 , мати заявника, також є інвалідом 3 групи, у неї хворі ноги та потребує операції. Брат заявника ОСОБА_4 працює з 2017 р. та проживає в Німеччині, відтак інших осіб, які би здійснювали опіку над батьком та проживали з ним за однією адресою немає.

В судовому засіданні адвокат Тимофіїв Н.Ю. просила суд заявлені вимоги задовольнити, оскільки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалий час страждає хронічним психічним захворюванням (параноїдної шизофренії) та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Заінтересована особа представник органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Равойт-Верес Х.М. в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення заяви та підтримала подання органу опіки про встановлення опікуном ОСОБА_2 - його сина ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.6)та на даний час вони проживають разом за одною адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до відомостей з Реєстру Львівської міської територіальною громади за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані наступні особи:- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дружина ОСОБА_2 та мати заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; син ОСОБА_2 (брат заявника) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; дружина заявника- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та двоє малолітніх дітей заявника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до висновку №628 від 11.03.2020 ОСОБА_2 , за станом свого здоров`я, потребує постійного догляду за рівнем обмеження життєдіяльності: обмежений до самообслуговування, має обмеження здатності до орієнтації, обмеження здатності до спілкування та здатності контролювати свою поведінку. (а.с.16)

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серія ААБ №157532 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено ІІ група інвалідності (а.с.14).

Згідно висновку судово-медичного експерта №891 від 11.07.20224 ОСОБА_2 страждає хронічним, стійким розладом у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного перебігу з вираженим емоційно-вольовим дефектом. За своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.(а.с.41-43)

За змістом ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила).

Згідно із ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Статтею 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

За вимогами ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Дружина недієздатного- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , подала заяву про те, що не заперечує щоб її син був опікуном її недієздатного чоловіка, оскільки сама має 3 групу інвалідності (а.с.15,17,104-106)

Інший син недієздатного- ОСОБА_4 , надав заяву, що не заперечує щодо призначення опікуном недієздатного батька свого брата ОСОБА_1 , оскільки сам доглядати батька не має можливості, оскільки постійно з 2017року проживає у Федеративній Республіці Німеччина.(а.с.100-102)

Дружина заявника ОСОБА_5 , надала заяву, що не заперечує щоб її чоловік здійснював опіку над недієздатним батьком.(а.с.107-109)

Інших родичів, які виявили бажання бути опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органом опіки та піклування не виявлено.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, заявник просить призначити опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Шевченківська районна адміністрація клопоче перед судом про призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що подали на адресу суду відповідне подання про призначення опікуна недієздатній фізичній особі.

При вирішенні питання щодо призначення опікуна, суд враховує, що ОСОБА_1 за станом здоров`я може виконувати обов`язки опікуна. Обставин, за яких ОСОБА_1 не можу бети опікуном, не виявлено.(а.с.96)

Відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» на території України станом на 18.08.2024 ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.(а.с.98)

Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №891 від 11.07.2024р. вбачається, що у ОСОБА_2 наявні психічні порушення відносяться до тяжкого, хронічного, стійкого психічного розладу при якому особа не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Отже, ОСОБА_2 страждає хронічним, стійким психічним розладом у вигляді параноїдної шизофренії,безперервного перебігу з вираженим емоційно-вольовим дефектом. За своїм психічним станом ОСОБА_2 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відтак, суд дійшов до висновку, що з метою захисту особистих майнових та немайнових прав, необхідно призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опікуна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який є рідним сином останнього, та у свою чергу надав свою згоду на це.

За вказаних обставин, суд вважає, що у справі достатньо доказів, які у своїй сукупності дають підстави для задоволення заяви та визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним та призначити останньому опікуна в особі ОСОБА_1 .

Частиною 6 статті 300 ЦПК України передбачено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК України передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), адже ч. 6 ст. 300 ЦПК України встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у два роки.

Водночас суд зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 300 ЦПК України опікун, представник органу опіки та піклування має право подати клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною не пізніше, ніж за 15 днів до закінчення визначеного судом строку визнання особи недієздатною.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Згідно з ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263 - 265, 268, 272, 273, 293- 296, 299, 300 ЦПК України, ст.ст. 39 - 41, 58, 60, 63 ЦК України, суд,-

ухвалив:

заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 недієздатним.

Встановити опіку над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 та призначити опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,РНОКПП НОМЕР_3 .

У відповідності до ч.6 ст.300 ЦПК України, встановити строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 недієздатним, у 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено та проголошено 25.02.2025 р.

Головуючий суддя Свірідова В.В.

Присяжні Фаль І.Д.

Миць І.Я.