Провадження № 6/204/43/25
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі подання Державного виконавця другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кисельова І. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

встановив:

6 лютого 2025 року з Кіровського районного суду м. Дніпропетровська до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю надійшло подання Державного виконавця другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження керівника боржника юридичної особи Комунальне підприємство «Дезінфекція» Дніпропетровської обласної ради Джичко Людмили Богданівни, у праві виїзду за межі України. В обґрунтування свого подання зазначає, що в Другому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), перебуває на примусовому виконання зведене виконавче провадження № 72449404 до складу якого входять виконавчі провадження з примусового виконання: виконавчих листів № 203/4956/22, 203/4979/22, 203/741/23, 203/886/23, 203/4980/22, 203/759/23 Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, виконавчого листа № 204/11245/22 Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, виконавчого листа № 202/10908/22 Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, виконавчого листа № 199/9515/22 Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська та вимоги на користь ГУ ДПС у дніпропетровській області. Заборгованість за зведеним виконавчим провадженням у загальному розмірі становить 831 248,14 грн. Станом на дату направлення подання боржника рішення судів не виконано. У зв`язку з чим виконавець звертається до суду з даними вимогами.

Вивчивши подання та матеріали додані до нього, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Відповідно до роз`яснень Верховного суду України від 01.02.2013 викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Під ухиленням розуміються такі дії або бездіяльність боржника, які полягають у навмисному або іншому свідомому невиконанні ним обов`язку по виконанню рішення суду. Про ухилення боржника від виконання обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання обов`язків, що передбачені частиною 5 статті 9 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 8 статті 19 цього Закону, особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Крім того, слід зазначити що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Необхідною умовою для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України є наявність встановленого факту про те, що боржнику відомо про рішення, яким на нього покладені відповідні зобов`язання, примусове виконання якого здійснюється державним виконавцем.

Закон уповноважує суд обмежити вже існуюче право особи на виїзд за кордон, коли останній має намір чи вчинив такі дії і вже отримав дозвіл про це від уповноваженого державного органу.

З подання державного виконавця та долученого до нього повідомлення про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що на виконанні Державного виконавця другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кисельова І. на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 72449404 до складу якого входять виконавчі провадження з примусового виконання: виконавчих листів № 203/4956/22, 203/4979/22, 203/741/23, 203/886/23, 203/4980/22, 203/759/23 Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, виконавчого листа № 204/11245/22 Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, виконавчого листа № 202/10908/22 Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, виконавчого листа № 199/9515/22 Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська та вимоги на користь ГУ ДПС у дніпропетровській області. Заборгованість за зведеним виконавчим провадженням у загальному розмірі становить 831 248,14 грн.

У своєму поданні виконавець просить обмежити керівника боржника юридичної особи Комунальне підприємство «Дезінфекція» Дніпропетровської обласної ради Джичко Людмили Богданівни, у праві виїзду за межі України.

Однак, жодних доказів на підтвердження наявності відносно ОСОБА_1 відкритого виконавчого провадження, відомостей про здійснення та отримання ОСОБА_1 викликів державного виконавця, суду не надано.

Крім того, до матеріалів подання не долучено постанови про відкриття виконавчих проваджень та їх зведення, доказів наявності заборгованості за рішенням суду чи не виконання рішення суду станом на час звернення до суду з даним поданням.

До матеріалів подання також не долучено доказів того, що ОСОБА_2 взагалі має намір виїхати за кордон, насамперед, з метою невиконання зобов`язання, яке начебто в неї наявне.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що необхідність застосування по відношенню до боржника обмеження у праві виїзду за межі України жодним чином не доведена, підстав для такого обмеження відносно громадянки ОСОБА_2 не встановлено, а саме подання не обґрунтоване.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку про відсутність достатніх законних підстав для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 441 ЦПК України, -

ухвалив:

Подання Державного виконавця другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кисельова І. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Т.О. Дубіжанська