Справа №601/1328/20
Провадження № 2/601/2/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2025 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого Мочальської В.М.,

з участю секретаря судового засідання Домінської І.В.,

представника позивача Гурника О.І.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Кременці цивільну справу за позовом Кременецького районного лісогосподарського підприємства «Кремліс» до ОСОБА_1 , Кременецької міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення, припинення права власності на земельну ділянку,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Керівник Кременецького районного лісогосподарського підприємства «Кремліс» Рябоконь О.В. (далі позивач) звернувся в суд з позовом, у якому просив:

1.Визнати незаконним та скасувати рішення тридцятої сесії сьомого скликання Великобережецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області №957 від 12.12.2019 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 ».;

2. Припинити право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,7419 га за кадастровим номером :02:001:041, місце розташування: Тернопільська область, Кременецький район, с. Великі Бережці, номер запису про право власності: 34775196 від 18.12.2019;

3. Стягнути з відповідачів судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані таким.

Рішенням тридцятої сесії сьомого скликання Великобережецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області №957 від 12.12.2019 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,7419 га за кадастровим номером :02:001:0411 в межах с. В.Бережці та передано земельну ділянку у власність відповідачки ОСОБА_1 .

На підставі цього рішення ОСОБА_1 отримала у власність спірну земельну ділянку, номер запису про право власності 34775196.

Однак, за матеріалами лісовпорядкування 2004, 2015 та 2016 років, спірна земельна ділянка частково накладається на КРКЛП «Кремліс», які розташовані у 16 кварталі, виділ 39.

Таке накладення земельних ділянок підтверджується планово-картографічними матеріалами.

Про обставину того, що земельна ділянка ОСОБА_1 стосується безпосередньо земель лісового фонду було неодноразово доведено до відома сільської ради, однак належної реакції не було.

Позивач стверджує, що спірна земельна ділянка незаконно передана у приватну власність за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні КРКЛП «Кремліс», більшість площі якої є земельною ділянкою лісового фонду та відноситься до земель лісогосподарського призначення, рішення щодо зміни цільового призначення не приймалися, відповідна проектно-технічна документація не розроблялася, земельна ділянка не вилучалася в попереднього користувача. Відсутні рішення уповноважених органів лісового господарства Тернопільської області про переведення спірної земельної ділянки з земель лісового фонду до категорії земель нелісових для використання у цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, тобто спірним рішенням, яким відведено спірну земельну ділянки у приватну власність без згоди землекористувача, без вилучення ділянки з постійного користування, без зміни цільового призначення, без розроблення і затвердження в установленому законом порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. В проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 наявний акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, однак він не підписаний суміжним землекористувачем КРКЛП «Кремліс».

Внаслідок прийняття спірного рішення та у зв`язку з видачею державного акту на право власності на спірну земельну ділянку позивач позбавлений можливості розпоряджатись і користуватись нею.

В судовому засіданні представник позивача Гурник О.І. позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, пославшись на доводи наведені у відзиві на позов.

Представник відповідача Кременецької міської ради Галатович І.П. в судове засідання не з`явилася, однак надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі.

Рух справи.

17.07.2020 позовна заява надійшла до суду.

22.07.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

12.08.2020 представник позивача подав клопотання про призначення у справі земельно-технічної експертизи.

21.09.2020 представник позивача подав клопотання про долучення доказів.

21.09.2020 представник позивача подав клопотання про залучення ОСОБА_1 як співвідповідача.

22.09.2020 ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області продовжено строк розгляду справи на 30 днів.

21.10.2020 ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області залучено ОСОБА_1 як співвідповідача.

30.11.2020 представник позивача подав клопотання про долучення доказів.

08.01.2021 представник позивача подав клопотання про заміну відповідача Великобережецьку сільську раду на Кременецьку міську раду.

11.01.2021 ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області замінено відповідача Великобережецьку сільську раду на Кременецьку міську раду.

28.01.2021 представник позивача подав додаткові пояснення в порядку ч.5 ст. 174 ЦПК України.

29.01.2021 ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області призначено земельно-технічну експертизу.

12.02.2021 представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Корф П.К. подав апеляційну скаргу на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 29.01.2021, якою призначено земельно-технічну експертизу.

18.03.2021 постановою колегії суддів судової палати в цивільних справах Тернопільського апеляційного суду ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 29.01.2021 залишено без змін. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

31.05.2021 ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області поновлено провадження у справі.

13.06.2021 надійшло клопотання представника позивача про залучення нового адвоката для здійснення представництва інтересів позивача та про відкладення розгляду справи.

01.07.2021 надійшло клопотання представника позивача адвоката Сідорова В.М. про ознайомлення з матеріалами справи.

16.11.2020 відповідачка ОСОБА_1 подала клопотання про долучення доказів.

17.07.2021 представник позивача адвокат Сідоров В.М. подав клопотання про призначення у справі земельно-технічної експертизи.

16.07.2021 ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області провадження у справі зупинено на час проведення земельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 29.01.2021.

27.11.2024 до суду надійшло повідомлення експерта Львівського НДІСЕ МЮ України Янюка Д.В. про неможливість надання висновку судової земельно-технічної експертизи по матеріалах цивільної справи у зв`язку з ненаданням експерту матеріалів лісовпорядкування КРКЛП «Кремліс» з каталогами координат зовнішніх меж земельних ділянок в системі координат СК-63 та УСК-2000.

06.12.2024 ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області поновлено провадження у справі.

17.01.2025 ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Позиції сторін.

Представник відповідача Великобережецької сільської ради подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відзив мотивований тим, що надані позивачем докази не підтверджують те, що станом на час прийняття Великобережецькою сільською радою спірного рішення, спірна земельна ділянка перебувала в складі земель лісогосподарського призначення, перебуває в постійному користуванні КРКЛП «Кремліс», не надано доказів накладення земельних ділянок, земельна ділянка ОСОБА_1 не межує із землями лісогосподарського призначення. Просить у позові відмовити.

Представник позивача подав відповідь на відзив представника Великобережецької сільської ради вказавши, що спірна земельна ділянка згідно матеріалів таксації належить КРКЛП «Кремліс». Частково, а не повністю накладається на землі лісогосподарського призначення лісового фонду. Наявні в розпорядженні позивача планово-картографічні матеріали лісовпорядкування плани лісонасадження, план обходу, планшети тощо, підтверджують перебування в постійному користуванні підприємства земель лісового фонду. Земельна ділянка площею 0,7419 га за кадастровим номером :02:001:0411, займає значну частину земель лісового фонду, що знаходяться за межами населеного пункту і в межах площі даної земельної ділянки містяться дерева, які згідно матеріалів таксації належать лісогосподарському підприємству, а відтак земля під ними (що охоплює більшу частину половини площі ділянки) належить до земель лісогосподарського призначення. Відповідачем не надано доказів на спростування твердження позивача щодо приналежності спірної земельної ділянки до землі лісового фонду. Звертає увагу, що Великобережецька сільська рада без будь яких правових підстав наділена статусом суміжного землекористувача до спірної ділянки. Просить позов задовольнити.

Представник третьої особа без самостійних позовних вимог на предмет спору ОСОБА_1 - адвокат Корф П.К. подав письмові пояснення на позовну заяву, вказавши, що позивач неправильно визначив статус ОСОБА_1 , остання має бути залучена до участі в справі як співвідповідач. Щодо користування спірною земельною ділянкою зазначає, що до 2007 року вона завжди перебувала у користуванні ОСОБА_2 , яка є бабою ОСОБА_1 , що підтверджується витягом із протоколу третьої сесії Великобережецької сільської ради від 16.06.1995. Додані до позовної заяви матеріали лісовпорядкування не затвердженні у встановленому законодавством порядку. Позивач безпідставно посилається на розпорядження Кременецької РДА від 29.12.2008 №903, оскільки дозвіл на виготовлення проекту відведення земель лісогосподарського призначення у користування позивача дійсний був до 01.12.2009. Акт обстеження земельної ділянки, на який посилається позивач, є недопустимим доказом. Позивачем не надано доказів того, що він є суміжним землекористувачем земельної ділянки, виділеної у власність ОСОБА_1 . Просить в позові відмовити.

Представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Корф П.К. подав відзив на позов, пославшись на доводи, наведені ним у письмових поясненнях на позовну заяву. Просив в позові відмовити.

Представник позивача Рябоконь О.В. подав відповідь на відзив представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Корфа П.К., пославшись на доводи, наведені у відповіді на відзив представника Великобережецької сільської ради.

Представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Корф П.К. подав заперечення на відповідь позивача на позов, пославшись на доводи, наведені ним відзиві на позов.

Представник відповідача Кременецької міської ради не скористався правом на подачу відзиву.

Встановлені судом обставини та застосовані норми права.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені такі фактичні обставини справи.

З проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,7419 га у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства за адресою: с. Великі Бережці (в межах населеного пункту) Кременецького району Тернопільської області, виготовленого ТОВ «Геоземсервіс» вбачається, що рішенням Великобережецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області від 20.09.2016 надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,7419 га за рахунок земель не наданих у власність чи постійне користування в межах населених пунктів в т.ч. сільськогосподарські землі в межах с. В.Бережці.

Рішенням Великобережецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області №957 від 13.12.2019 затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0, 7419 га за кадастровим номером :02:001:0411 в межах с. В.Бережці у власність ОСОБА_1 . Передано безоплатно у власність ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,7419 га за кадастровим номером :02:001:0411 в межах с.В.Бережці.

Рішенням Великобережецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області №128 від 27.06.2001 передано землі лісового фонду, що знаходяться на території сільської ради і були в користуванні бувших сільськогосподарських підприємств, Кременецькому міжгосподарському підприємству по веденню лісового господарства для ведення мисливського та лісового господарства.

Рішенням Великобережецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області №248 від 05.11.2007 погоджено дозвіл Кременецькому районному лісогосподарському підприємству «Кремліс» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок земель лісового фонду в постійне користування для ведення лісогосподарської діяльності в розмірі 446 га за рахунок земель запасу сільської ради в т.ч. лісові землі.

Розпорядженням голови районної державної адміністрації Кременецької РДА від 29.12.2008 №903 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земель лісогосподарського призначення (землі запасу) у користування Кременецькому районному лісогосподарському підприємству «Кремліс» для ведення лісового господарства, орієнтовною площею 1174 га за межами населених пунктів, а саме по Великобережецькій сільській раді 446 га. Даний дозвід дійсний до 01.12.2009.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2020 визнано протиправним та скасовано припис державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Хименця Я.І. від 18 червня 2019 року №464-ДК/0295Пр/03/01/-19.

Відповідно до архівного витягу із протоколу третьої сесії Великобережецької сільської ради двадцять другого скликання від 16.06.1995 надано громадянам у приватну власність земельні ділянки для обслуговування житлового і надвірних будівель для ведення особистого підсобного господарства та надання земельних ділянок в постійне користування ОСОБА_2 в розмірі 1.01 га, з них: 0.14 га для обслуговування будівель, 0,60 га для ведення підсобного господарства, 0,27 га постійне користування.

Відповідно до повідомлення архівного відділу Кременецької РДА від 26.11.2019 №03-01/1442 в протоколах сесій Великобережецької сільської ради за період 1995 2007 років рішень про вилучення земельної ділянки у ОСОБА_2 , наданої у приватну власність рішенням від 16 червня 1995 року немає.

Відповідно до рішення Великобережецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області від 29.03.2007 № 175 припинено право користування земельною ділянкою для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в розмірі 0,14 га та земельними ділянками для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,87 га померлої ОСОБА_2 в селі В.Бережці. Дано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,87 га в селі В.Бережці.

Відповідно до повідомлення в.о. начальника Кременецького управління ГУ ДПС у Тернопільській області від 08.10.2019 ОСОБА_1 за 2016, 2017, 2018 роки проведена сплата по земельному податку з фізичних осіб.

Відповідно до розпорядження сільського голови Великобережецької сільської ради № 25-од від 01.06.2018 створено комісію по обстеженню зелених насаджень на земельній ділянці Великобережецької сільської ради.

Відповідно до Статуту Кременецького РКЛП «Кремліс» засновником підприємства є Кременецька районна рада. Підприємство підпорядковане, підзвітне і підконтрольне Кременецькій районній раді, є правонаступником Кременецького міжгосподарського підприємства по веденню лісового господарства.

Відповідно до повідомлення начальника відділу у Кременецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 19.11.2020 № 0-19-0.29-273/109-20 відповідно до даних Ф-6 станом на 01.01.2016 у користуванні чи у власності за КРКЛП «Кремліс» землі лісогосподарського призначення на території Великобережецької сільської ради не рахувалися, у користуванні чи у власності за КРКЛП «Кремліс» землі сільськогосподарського призначення на території Великобережецької сільської ради не рахувалися. Відділ у Кременецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області інформацією про видачу КРКЛП «Кремліс» правовстановлюючих документів на право власності чи право користування земельними ділянками лісогосподарського сільськогосподарського призначення на території Великобережецької сільської ради не володіє.

Відповідно до виписки з протоколу засідання постійної комісії з питань земельних відносин Великобережецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області від 04.09.2019 відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,7419 га за кадастровим номером :02:001:0411 в с. В. Бережці в зв`язку з тим, що частина земельної ділянки відноситься до земель лісового фонду.

Представником позивача надано матеріали лісовпорядкування, як доказ щодо факту накладення спірної земельної ділянки на землі лісогосподарського призначення, які знаходяться в користуванні позивача, однак суд вважає дані докази неналежними, оскільки матеріали не містять інформації щодо предмета доказування, а саме щодо накладення земельних ділянок позивача та відповідачки.

З огляду на встановлені обставини, застосовуючи їм відповідні правовідносини, суд приходить до такого.

Конституцією України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави; об`єктом права власності Українського народу.

Відповідно до статті 13 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють від імені Українського народу права власника в межах, визначених Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Відповідно до статті 14 Конституції України право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

З урахуванням визначеного статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та встановлених Законом України «Про судоустрій і статус суддів» завдань суду як державної правозахисної інституції суд, здійснюючи правосуддя у сфері земельних правовідносин, покликаний забезпечити захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод громадянина, інтересів юридичних осіб, суспільства і держави.

Звертаючись до суду з цим позовом, керівник КРКЛП «Кремліс» просив визнати незаконним та скасувати рішення тридцятої сесії сьомого скликання Великобережецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області №957 від 12.12.2019 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 », припинити право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,7419 га за кадастровим номером :02:001:041, місце розташування: Тернопільська область, Кременецький район, с. Великі Бережці, номер запису про право власності: 34775196 від 18.12.2019.

Вимог про витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь позивача не заявляв.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України та статтею 319 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і право розпоряджатися майном належить лише власникові майна.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) у порядку статті 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16 (провадження № 14-2цс21), зазначивши, що водночас володіння приватними особами лісовими ділянками цілком можливе, оскільки вони можуть мати такі ділянки на праві власності. Так, відповідно до частини першої статті 8, частини першої статті 9 ЛК України у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності; у комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності. Згідно зі статтею 10 ЛК України ліси в Україні можуть перебувати у приватній власності; суб`єктами права приватної власності на ліси є громадяни та юридичні особи України. Відповідно до статті 12 ЛК України громадяни та юридичні особи України можуть безоплатно або за плату набувати у власність у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств замкнені земельні лісові ділянки загальною площею до 5 гектарів; ця площа може бути збільшена в разі успадкування лісів згідно із законом; громадяни та юридичні особи можуть мати у власності ліси, створені ними на набутих у власність у встановленому порядку земельних ділянках деградованих і малопродуктивних угідь, без обмеження їх площі; ліси, створені громадянами та юридичними особами на земельних ділянках, що належать їм на праві власності, перебувають у приватній власності цих громадян і юридичних осіб.

Відповідно до частини п`ятої статті 1 ЛК України лісові ділянки можуть бути вкриті лісовою рослинністю, а також постійно або тимчасово не вкриті лісовою рослинністю (внаслідок неоднорідності лісових природних комплексів, лісогосподарської діяльності або стихійного лиха тощо). До не вкритих лісовою рослинністю лісових ділянок належать лісові ділянки, зайняті незімкнутими лісовими культурами, лісовими розсадниками і плантаціями, а також лісовими шляхами та просіками, лісовими протипожежними розривами, лісовими осушувальними канавами і дренажними системами.

Отже, в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих природних ознак таких земельних ділянок (якщо такі ознаки наявні) особа, проявивши розумну обачність, може і повинна знати про те, що земельна ділянка є лісовою земельною ділянкою. Це може свідчити про недобросовісність такої особи і впливати на вирішення спору, зокрема про витребування лісової земельної ділянки, але не може свідчити про неможливість володіння (законного чи незаконного) приватною особою такою земельною ділянкою.

Тому Велика Палата Верховного Суду підтверджує свій висновок про те, що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку статті 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності. Такий висновок випливає з постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 368/1158/16-ц (провадження № 14-140цс18), на яку посилається Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, постанов Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц (провадження № 14-96цс18), від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18, розділ 1.5.4).

Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника.

Такі висновки містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18).

Крім того, у постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила: «50. Власник з дотриманням вимог статті 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна. 51. У спорах про витребування майна суд має встановити обставини незаконного вибуття майна власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих і достатніх доказів. При цьому закон не вимагає встановлення судом таких обставин у іншій судовій справі, зокрема не вимагає визнання незаконними рішень, відповідно до яких відбулось розпорядження майном на користь фізичних осіб, у яких на підставі цих рішень виникли права. 52. Оскільки вимога про визнання наказів ГУ Держземагентства незаконними та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою, то така вимога не є нерозривно пов`язаною з вимогою про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння. При цьому позивач у межах розгляду справи про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність зазначених наказів без заявлення вимоги про визнання їх незаконними та скасування, оскільки такі рішення за умови їх, невідповідності закону не тягнуть правових наслідків, на які вони спрямовані».

Позивач просив визнати незаконним та скасувати рішення тридцятої сесії сьомого скликання Великобережецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області, припинити право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку.

Проте такі вимоги не є необхідним та ефективним способом захисту порушених прав, що не приводить до їх поновлення.

Ефективним способом захисту у цій справі є вимоги про витребування спірної земельної ділянки. Проте позивач, звертаючись до суду з позовом, не заявляв вимог про витребування земельної ділянки на свою користь та в судовому засіданні не скористався правом щодо зміни предмета позову.

З врахуванням вищенаведеного позов до задоволення не підлягає.

Судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволені позовних вимог відмовлено, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.4,12,76,141,258,263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У позові Кременецького районного лісогосподарського підприємства «Кремліс» до ОСОБА_1 , Кременецької міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення, припинення права власності на земельну ділянку - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Кременецьке районне комунальне лісогосподарське підприємство «Кремліс» (47073, Тернопільська область, Кременецький район, с. Іква, вулиця Б.Хмельницького, 12, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: Кременецька міська рада (47003, вул. Шевченка, 67, м.Кременець, Тернопільська область, ).

Повний текст рішення складено 21.02.2025.

Головуючий