Справа № 565/2868/24
Провадження № 2/565/158/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Зейкана І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Бірюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу № 565/2868/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

30 грудня 2024 року до Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява, в якій ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості за Кредитним договором №101837214 в розмірі 30813 грн., та за Договором позики №77369777 в розмірі 8227,49 грн, а всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 39 040,49 грн. та стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем укладені кредитний договір №101837214 від 11.12.2021 року з ТОВ «Мілоан» та договір позики №77369777 від 05.12.2021 року з ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклало договори факторингу 16.07.2024 року з ТОВ «Мілоан» та 14.06.2021 року з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», за змістом яких останні передали (відступили) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, які вказані у відповідних реєстрах до договорів. Позивач зазначає, що на підставі вказаних договорів набуло права на стягнення з відповідача заборгованості за вище вказаними кредитними договорами на загальну суму 39040,49 грн.

Від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Підодвірного Т.І. до суду надійшов відзив, у якому зазначає, що вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. На підтвердження позовних вимог позивач подав до суду копію договору від 11.12.2021 року № 101837214, від 05.12.2021 року № 77369777. При цьому, приєднаний до матеріалів справи Договори не містять підписів сторін договору. Разом з тим, доказів укладення такого договору, який за формою відповідає вимогам цивільного законодавства, Позивачем не надано. Отже, позивачем не надано доказів того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалася у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вона підписувалася електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином, Позивачем не доведено факту укладення сторонами договору від 11.12.2021 року № 101837214, від 05.12.2021 року № 77369777, що в свою чергу, свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань, а отже вимоги Позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Зауважує, що надані до позовної заяви розрахунок заборгованості за спірним кредитним договором не містить даних про суми коштів, що сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, а також процентну ставку обрахунку заборгованості. З урахуванням того, що розрахунки суми боргу, які містяться у позові не є зведеними документами, які не були погоджені з відповідачем і не підтверджені первинними обліковими бухгалтерськими документами, вважаю, що Позивач не довів наявність у Відповідача заборгованості за вказаними договорами кредиту у розмірі, зазначеному у розрахунках.

Щодо нібито відступлення права вимоги, представник відповідача звертає увагу суду на те, що надані Позивачем Витяг не містить підписів сторін, що уклали договір факторингу, а містить лише підпис представника ТОВ ФК ЄАПБ, що свідчить про те, що витяг виготовлено Позивачем самостійно і, що Позивач може зазначити у вказаному витязі будь-яку інформацію, на власний розсуд.

Від представника позивача Ільїна А.Є. до суду надійшла відповідь на відзив в якому він вказує, що Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті Первісного кредитора, подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого Первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку, на зазначений ним номер телефону, одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітноцифрової послідовності), який Відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. Сторони домовилися, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У заявці Клієнт зобов`язаний вказати повні, точні і достовірні особисті дані, які необхідні для прийняття Товариством рішення про надання кредиту. Заповнюючи Заявку, Клієнт дає свою згоду на передачу Первісному кредитору своїх персональних даних та їх обробку з метою оцінки фінансового стану і його здатності виконати зобов`язання за договором.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що наведена позивачем теза про отримання відповідачем грошових коштів за умовами кредитних договорів стороною захисту не доведена, при цьому сам Відповідач не визнає і одночасно не заперечує факт отримання грошових коштів, виносячи свою версію подій відносно отримання коштів «за дужки». Тобто, фактично сторона захисту не заперечує факт, але намагається показати, що Позивач не довів його належним чином.

Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок Позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, Відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.

Від представника відповідача ОСОБА_1 Підодвірного Т.І. до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив в якому зазначає, що у матеріалах справи відсутні: оферта на укладення кредитного договору, акцепт оферти на укладення кредитного договору, відсутня інформація щодо того, чи проходила особа яка нібито укладала кредитний договір ідентифікацію, як це передбачено чинним законодавством, відсутні докази проведення такої ідентифікації, відсутня відповідь особи яка нібито проходила ідентифікацію про прийняття пропозиції (акцепт), відсутнє підтвердження вчинення електронного правочину, яке повинен був отримати позичальник, при укладанні договору. Отже, матеріали судової справи взагалі не містять жодного доказу, що нібито укладення договору від 11.12.2021 року № 101837214, від 05.12.2021 року № 77369777 відбувалось в порядку визначеному чинним законодавством. А тому, якщо позивач вважає, що Відповідач отримував одноразовий ідентифікатор, використовував його для укладення кредитного договору, всі ці обставини повинні бути доведені належними та допустимими доказами, наприклад інформацією від мобільного оператора про належність номера телефону саме Відповідачеві, підтвердження направлення смс-повідомлення на цей номер, докази, що саме Відповідач реєструвалась в ЕС «кредиторів» Позивачем також надані не були, як і не повідомлено, як саме проводилась ідентифікація особи, та не надано доказів такої ідентифікації.

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, просив у позовній заяві про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, просили провести розгляд справи за їх відсутності.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України)

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Положенням ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі поданих копій договорів суд встановив, що між відповідачем укладені кредитний договір №101837214 від 11.12.2021 року з ТОВ «Мілоан» та договір позики №77369777 від 05.12.2021 року з ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

За змістом кредитного договору №101837214 від 11.12.2021 року, укладеного відповідачем з ТОВ «Мілоан», останнє надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 8000,00 грн, строком на 30 календарних днів, стандартна (базова) процентна ставка на день 5,00%, до 10.01.2022. Крім того, відповідно до договору позики №77369777 від 05.12.2021 року, укладеного відповідачем з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», останнє надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 3150,00 грн, строком на 30 календарних днів, знижена процентна ставка на день 0,01%, до 04 січня 2022 року.

Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклало договори факторингу 16.07.2024 року з ТОВ «Мілоан» та 14.06.2021 року з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», за змістом яких останні передали (відступили) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, які вказані у відповідних реєстрах до договорів. Позивач зазначає, що на підставі вказаних договорів набуло права на стягнення з відповідача заборгованості за вище вказаними кредитними договорами на загальну суму 39040,49 грн.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Як вбачається з матеріалів справи правовідносини за договором позики № 77369777 від 05.12.2021, укладеними між ТзОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 виникли відповідно 05 грудня 2021, тобто значно пізніше ніж було укладено договір факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, таким чином на час укладення договору факторингу у ТзОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" було відсутнє право вимоги до ОСОБА_1 за вище вказаним договором позики, оскільки відповідач, на час укладання договору факторингу не був боржником - набувачем послуг чи товарів за первинним договором.

У постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 1005/7136/2012 (провадження № 61-18606св21) зазначено, що "тлумачення частини першої статті 512ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13".

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі № 914/868/17).

При цьому, суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак, це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу.

Також, Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20).

Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.

На підставі викладеного суд вважає, що ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" не довело переходу до нього прав вимоги за договором факторингу від 14.06.2021 року до відповідача за договором позики № 77369777 від 05.12.2021, укладеним між ТзОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за вказаним договором позики, оскільки ТзОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" не мав права на відступлення права вимоги, яким він не володів.

За змістом кредитного договору №101837214 від 11.12.2021 року, укладеного відповідачем з ТОВ «Мілоан», останнє надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 8000,00 грн, строком на 30 календарних днів, стандартна (базова) процентна ставка на день 5,00%, до 10.01.2022.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору та кредит для ТОВ «Мілоан» не повернув. Зокрема позивач зазначає, що вище вказаним кредитним договором за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 30813 грн, з яких 7200 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22093 грн сума заборгованості за відсотками, 1520 грн. сума заборгованості за комісією.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.

Оскільки відповідач умови кредитного договору не виконав, суд доходить висновку про те, що ТОВ «Мілоан» набуло право вимоги на стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 30813 грн, з яких 7200 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22093 грн сума заборгованості за відсотками, 1520 грн. сума заборгованості за комісією.

Копією договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 року, укладеного між ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Мілоан», а також копією акту прийому передачі реєстру боржників до цього договору від 16.07.2024, витягом з реєстру боржників від 16.07.2024, підтверджується, що ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги боргу за укладеним кредитним договором з ОСОБА_1 .

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем ОСОБА_1 .

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково на загальну суму 30 813 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до суми задоволених позовних вимог, а саме 2389,69 грн.

Керуючись статтями 141, 247, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 30 813 (тридцять тисяч вісімсот тринадцять) грн 00 копійок заборгованості за договором кредиту №101837214 від 11.12.2021.

У задоволенні позову у іншій частині відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені у справі судові витрати в розмірі 2389 (дві тисячі триста вісімдесят дев`ять) грн 69 (шістдесят дев`ять) коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", місце знаходження м. Київ, вул, С.Петлюри, 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Головуючий суддя І.Ю. Зейкан