У Х В А Л А

25 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 464/744/22

провадження № 61-1168ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Миколіва Андрія Михайловича на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 04 січня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Львівської міської ради, Житлово-Будівельного кооперативу № 172, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсним рішення загальних зборів житлово-будівельного кооперативу, визнання особи такою, що не набула права, та

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив визнати недійсним рішення загальних зборів Житлово-будівельного кооперативу № 172 (далі - ЖБК № 172), оформлене протоколом від 21 лютого 1992 року № 16; визнати ОСОБА_2 таким, що не прийнятий до ЖБК № 172 та не набув статусу його члена

на АДРЕСА_1 і як наслідок таким, що не набув майнових прав на нерухоме майно - квартиру

АДРЕСА_2 .

04 січня 2024 року рішенням Сихівського районного суду м. Львова в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

10 грудня 2024 року постановою Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 04 січня 2024 рокузалишено без змін.

22 січня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Миколів А. М. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Сихівського районного суду

м. Львова від 04 січня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 10 грудня 2024 року, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

03 лютого 2025року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

Заявнику детально роз`яснено, в чому полягають недоліки касаційної скарги, спосіб їх усунення, а також наслідки невиконання ухвали суду.

На виконання вимог ухвали заявник у лютому 2025 року надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу, зі змісту якої та доданих до неї додатків встановлено виконання вимог ухвали.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що повний текст оскаржуваної постанови складено 23 грудня 2024 року.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій

статті 394 цього Кодексу.

З інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що датою складення повного тексту постанови Львівського апеляційного суду

від 10 грудня 2024 року зазначено 23 грудня 2024 року.

Строк на касаційне оскарження судових рішень заявником не пропущено, оскільки касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту оскаржуваної постанови. Тому відсутня процесуальна необхідність у вирішенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди не врахували правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі

№ 373/2054/16-ц, в постановах Верховного Суду від 23 серпня 2023 року в справі № 707/1319/22, від 21 грудня 2023 року в справі № 521/8304/16-ц, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 3 частини третьої статті 411 ЦПК України, заявник вказує, що суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 398, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження в справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Миколіва Андрія Михайловича на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 04 січня

2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року.

Витребувати з Сихівського районного суду м. Львова цивільну справу

№ 464/744/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Львівської міської ради, Житлово-Будівельного кооперативу № 172, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсним рішення загальних зборів житлово-будівельного кооперативу, визнання особи такою, що не набула права.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська