Провадження №2/748/22/25
Єдиний унікальний № 743/148/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді: Майбороди С.М.,

з участю секретаря судового засідання Пасько К.П.,

прокурора Драшпуль Н.О.,

представників відповідача адвокатів Лугини О.В., Підгорного К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Любецької селищної ради до Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача : Чернігівська обласна державна адміністрація, про визнання незаконним та скасування розпорядження, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2023 року заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах Любецької селищної ради з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації № 11 від 06.01.2012, яким надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 1,0000 га (кадастровий номер :10:001:0050), усунути перешкоди у здійсненні Любецькою селищною радою права користування та розпорядження вказаною земельною ділянкою. Позовні вимоги мотивовані тим, що розпорядженням Ріпкинської районної державної адміністрації № 11 від 06.01.2012 ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (за межами населеного пункту) та передано йому у власність земельну ділянку загальною площею 1,0000 га із кадастровим номером :10:001:0050 для ведення особистого селянського господарства сільськогосподарського призначення на території колишньої Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області. На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_1 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 490397, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 02119. Однак, розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації № 11 від 06.01.2012 видано з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягає визнанню незаконним та скасуванню. Відповідно до науково-експертного висновку Інституту водних проблем і меліорації НААН України щодо дотримання вимог водного законодавства в частині відведення в приватну власність земельних ділянок за рахунок земель водного фонду р. Дніпро поряд з селом Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області, затвердженого 16.07.2021, земельна ділянка з кадастровим номером :10:001:0050 накладається на прибережну захисну смугу (ПЗС) річки Вербка, яка є протокою (рукавом) р. Дніпро і відповідно до вимог Водного кодексу України відноситься до земель водного фонду. Передача у приватну власність земель водного фонду для ведення особистого селянського господарства законом не передбачена, заборонено розорювання земель, садівництво та городництво. Ріпкинська районна державна адміністрація розпорядилася землями водного фонду та фактично змінила цільове призначення спірної земельної ділянки із земель водного фонду на землі для ведення особистого селянського господарства попри те, що не є розпорядником даної категорії земель в розумінні ст. 122 Земельного кодексу України.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 10 квітня 2023 року провадження у зазначеній справі відкрито.

Розпорядженням керівника апарату Ріпкинського районного суду Чернігівської області № 250 від 22 вересня 2023 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 743/148/23 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 у відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2023 призначення судді не відбулось, не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Розпорядженням в.о. голови суду № 59 від 25.09.2023, передано справу № 748/148/23 на розгляд Чернігівському районного суду Чернігівської області.

Відповідно до ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2023 року справу прийнято до провадження Чернігівського районного суду Чернігівської області та призначено проведення підготовчого засідання.

Ухвалою від 13 вересня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

19 травня 2023 року Чернігівською обласною державною адміністрацією було надано пояснення, відповідно до якого земельна ділянка, про яку йдеться у позові, площею 1,0000 га з кадастровим номером :10:001:0050 розташована за межами населеного пункту на території Любецької селищної ради (колишньої Неданчицької сільської ради) Чернігівського району Чернігівської області, а тому під дію виключних випадків (зазначених вище) не підпадає і з 27 травня 2021 року належить до земель комунальної власності територіальних громад. Просили розгляд справи здійснювати за відсутності представника.

07 вересня 2023 року представником відповідача ОСОБА_1 було надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого, в задоволенні позову просив відмовити, оскільки усю передбачену законом процедуру набуття громадянином України у власність (приватизації) зазначеної вище земельної ділянки з боку Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області та громадянина ОСОБА_1 було належним чином дотримано. Земельна ділянка площею 1,0 га, кадастровий номер :10:001:0050 на території Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області за своїм основним цільовим призначенням віднесена до категорії земель - землі сільськогосподарського призначення, а її цільовим призначенням та видом використання є для ведення особистого селянського господарства. Будь-яких рішень про зміну цільового призначення цієї земельної ділянки з земель сільськогосподарського призначення на землі водного фонду ніким і ніколи не ініціювалось та не приймалося, проекту землеустрою щодо її відведення, необхідного для зміни цільового призначення земельної ділянки з земель сільськогосподарського призначення на землі водного фонду, ніким і ніколи не розроблялося і не затверджувалося. Твердження про накладання земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0062 на прибережну захисну смугу (ПЗС) річки Вербка, яка є протокою (рукавом) р. Дніпро і відповідно до вимог Водного кодексу України відносяться до земель водного фонду, є безпідставними. Будь-яких проектів землеустрою, у яких би було встановлено, що на всій або на частині належної ОСОБА_1 земельної ділянки знаходиться прибережна захисна смуга, не існує, ніким і ніколи не розроблялося. Будь-яких протиправних дій з боку ОСОБА_1 , спрямованих на набуття права власності на спірну земельну ділянку не встановлено і встановлено бути не може, але не зважаючи на це заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури бажає позбавити його права власності на неї без надання за це будь-якої компенсації, тобто непропорційно з порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Оскільки про приватизацію вказаної вище земельної ділянки державі, в інтересах якої подано цей позов, в особі її відповідних органів, та органам місцевого самоврядування стало відомо ще у 2012 році, а з того часу минуло більше 3-х років, строк позовної давності до усіх заявлених по цій справі позовних вимог є таким, що сплив.

12 вересня 2023 року заступником керівника Чернігівської окружної прокуратури було надано відповідь на відзив, в якому зазначено, що землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які розповсюджується особливий порядок їх використання та надання їх у користування, такі землі не є землями державної власності сільськогосподарського призначення. Ураховуючи викладене, колишня Ріпкинська районна державна адміністрація не мала права розпоряджатися земельною ділянкою, безпідставно змінюючи її цільове призначення, а перебування у приватній власності ОСОБА_1 земельної ділянки завдає шкоду державним інтересам, оскільки права та інтереси, у т.ч. на земельні ділянки реалізуються, зокрема, через цільовий характер використання земельних ділянок та набуваються лише згідно із законом, що в випадку передачі у власність земельної ділянки водного фонду ОСОБА_1 , такому порядку не відповідає. При погодженні проекту землеустрою про передачу спірної земельної ділянки у приватну власність набувачу, не враховувався меженний період, не досліджувалась крутизна схилу, не встановлювався статус водного об`єкта, що свідчить про формалізм погодження документації та поверхневе її дослідження, що беззаперечно підтверджується Науково-експертним висновком наданим прокуратурою. Фактичний розмір і межі прибережної захисної смуги визначені нормами закону, а проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги є лише документом, який містить графічні матеріали та відомості про обчислену площу в розмірі й межах, встановлених законодавством. Водночас, відсутність цього проекту та невизначення відповідними органами державної влади на території межі прибережної захисної смуги в натурі не може трактуватися, як відсутність самої прибережної захисної смуги та можливість до її встановлення передавати у приватну власність ділянки, що підпадають під нормативно визначену 100-метрову зону від урізу води. Позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж всього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду. «Суспільним», «публічним» інтересом звернення Чернігівською окружною прокуратурою до суду з вимогою повернути селищній раді спірну земельну ділянку є задоволення насамперед суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю Українського народу, земель водного фонду, як національного багатства України та як джерела задоволення потреб суспільства в водних ресурсах і забезпеченні безпечного довкілля. власник земельної ділянки в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих, характерних для земель водного фонду (ст. ст. 1, 3, 4 ВК України) природних ознак (наявності річки Вербка (протоки річки Дніпро), її берегових ліній, прибережно-захисних смуг) спірної земельної ділянки знав або, проявивши розумну обачність, міг знати про те, що землі водного фонду відведено з порушенням вимог закону, що ставить їх добросовісність під час набуття земельної ділянки у власність під обґрунтований сумнів. За таких обставин даний позов по суті не суперечить загальним принципам і критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, викладеним у статті 1 Першого протоколу.

У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представники відповідача ОСОБА_1 просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на підстави, зазначені у відзиві на позов.

Відповідач Чернігівська РДА Чернігівської області явку свого представник в судове засідання не забезпечили, надали заяву про розгляд справи без його участі.

Третя особа Чернігівська ОДА явку свого представник в судове засідання не забезпечили, надали заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.

06.10.2011 ОСОБА_1 звернувся до Ріпкинської районної державної адміністрації із письмовою заявою, у якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 1,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Неданчицької сільської ради Ріпкинського району (том 1 а.с.131).

Ріпкинська районна державна адміністрація Чернігівської області видала розпорядження № 364 «Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 », яким надала дозвіл громадянину ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Неданчицької сільської ради (за межами населеного пункту) орієнтовною площею 1,0 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (том 1 а.с. 131 зворот).

ОСОБА_1 заявою від 20.09.2011 звернувся до ФОП ОСОБА_3 про розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства на території Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області (том 1 а.с.132).

Підприємцем ОСОБА_3 (ліцензія Державного комітету України із земельних ресурсів серії AB № 440130 від 29.01.2009 р.), було розроблено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 на території Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області площею 1.0000 га земель сільськогосподарського призначення (сіножаті) (том 1 а.с. 129-140).

Планом відведення земельної ділянки у власність площею 1.0000 га для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 на території Неданчицької сільської ради, Ріпкинського району, Чернігівської області вказаний вище проект землеустрою було погоджено районною Комісією з розгляду питань пов`язаних з погодженням документації із землеустрою (том 1 а.с. 137).

Крім того свій висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 08.12.2011 р. № 4358-П надало Головне управління культури, туризму і охорони культурної спадщини Чернігівської обласної державної адміністрації (том 1 а.с. 138).

Розпорядженням Ріпкинської районної державної адміністрації № 11 від 06.01.2012 ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (за межами населеного пункту) та передано йому у власність земельну ділянку загальною площею 1,0000 га із кадастровим номером :10:001:0050 для ведення особистого селянського господарства сільськогосподарського призначення на території колишньої Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області (том 1 а.с.58).

На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_1 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 490397, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 02119 (том 1 а.с.24).

У матеріалах справи наявний Науково-експертний висновок щодо дотримання вимог водного законодавства в частині відведення в приватну власність земельних ділянок за рахунок земель водного фонду р. Дніпро поряд з селом Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області, складений Інститутом водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України 16.07.2021, згідно з яким: 1. Існування та гідрографічні характеристики річки (протоки) Вербка, яка є протокою старичного типу річки Дніпро, підтверджено наявними історичними описами, картографічними матеріалами та матеріалами супутникової зйомки високої роздільної здатності.2. Земельні ділянки із зазначеними кадастровими номерами знаходяться на березі річки (протоки) з назвою Вербка та штучно створеного затону з виходом до річки Вербка, але по факту це є однією з проток великої річки Дніпро, тому нормативна ширина прибережної захисної смуги (ПЗС) тут має становити 100м. 3. Оскільки територія земельних ділянок була штучно намита над природними відмітками заплави річки Дніпро крутизна схилу, отримана за результатами проведених топографо-геодезичних вишукувань та розрахунків, у всіх створах навколо досліджуваного водного об`єкту перевищує 3 градуси. 4. Відповідно до статті 88 Водного кодексу України прибережна захисна смуга вздовж річки (протоки) Вербка, з урахуванням крутизни схилів більше 3 градусів, має бути встановлена вздовж берегу річки від урізу води (у меженний період) на відстані 200 метрів. 5. Враховуючи вищевикладене земельні ділянки з кадастровими номерами :10:001:0036, :10:001:0037, :10:001:0038, :10:001:0039, :10:001:0040, :10:001:0041, :10:001:0042, :10:001:0043, :10:001:0044, :10:001:0045, :10:001:0046, :10:001:0049, :10:001:0050, :10:001:0052, :10:001:0056, :10:001:0062, :10:001:0123, :10:001:0136, :10:001:0137, :10:001:0140, :10:001:0141, :10:001:0165, :10:001:0166, :10:001:0167, :10:001:0168, :10:001:0170, :10:001:0266, :10:001:0267, :10:001:0268, :10:001:0269, :10:001:0270, :10:001:0271, :10:001:0272 накладаються на прибережну захисну смугу (ПЗС) річки Вербка, яка є протокою (рукавом) р. Дніпро і відповідно до вимог Водного кодексу України відносяться до земель водного фонду.6. В свою чергу земельні ділянки з кадастровими номерами :10:001:0138, :10:001:0139, :10:001:0169 не накладаються на прибережну захисну смугу (ПЗС) і не відноситься до земель водного фонду. 7. На підставі отриманої під час польових та камеральних досліджень даних зроблено висновок, що частина вищезазначених земельних ділянок відведено на землях водного фонду, а саме річки (протоки) Вербка, яка є протокою річки Дніпро. Отримані результати науково-експертного висновку підготовлені для представлення їх до суду, органів виконавчої влади та місцевого самоврядування (том 1 а.с. 36-62).

В ході судового розгляду щодо даного висновку надали свої пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які вказали, що обстеження земельної ділянки проводилось 24 червня 2021 року на підставі звернення прокуратури. Методичні рекомендації, які визначають прибережні смуги відсутні, межений період було отримано розрахунково. Ними були використані топографічні карти. Вважають, що прибережна смуга накладається на протоколу річки Дніпро. Кар`єр, який з`єднується з протокою утворився штучно.

21.07.2021 заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури звернувся до Любецької селищної ради із запитом, в якому зазначав, що Чернігівською обласною прокуратурою встановлюється наявність підстав для вжиття заходів представницького характеру на захист інтересів держави в суді при розпорядженні землями водного фонду, які перебувають в обмеженому цивільному обороті. Просив повідомити обласну прокуратуру чи вживалися та чи будуть вживатися селищною радою заходи реагування для усунення допущених Ріпкинською РДА та ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області порушень законодавства та повернення в розпорядження територіальної громади земель водного фонду. (том 1 а.с.50-51)

28.07.2021 заступником керівника Чернігівської окружної прокуратури на адресу Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області направлений лист аналогічного змісту. ( том 1 а.с.52)

28.07.2021, 04.08.2021 Любецька селищна рада Ріпкинського району Чернігівської області надала відповіді заступнику керівника Чернігівської обласної прокуратури та заступнику керівника Чернігівської окружної прокуратури, де зазначила, що для встановлення факту накладання зазначених у звернені земельних ділянок, які були передані у приватну власність громадянам з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та індивідуального садівництва на прибережну захисну смугу річки Вербка, яка є протокою (рукавом) р. Дніпро та для захисту інтересів держави щодо порушень норм водного та земельного законодавства при розпорядженні землями водного фонду, які перебувають в обмеженому цивільному обороті, Любецька селищна рада не заперечує щодо вжиття заходів представницького характеру органами Чернігівської прокуратури в суді щодо усунення виявлених порушень норм водного та земельного законодавства. ( том 1 а.с.53-54)

30.01.2023 заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури звернувся до Любецької селищної ради із листом в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», в якому повідомив, що Чернігівською окружною прокуратурою підготовлено до Ріпкинського районного суду позовну заяву в інтересах держави в особі Любецької селищної ради Ріпкинського району до Чернігівської районно державної адміністрації, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування розпорядження, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою. Позовна заява найближчим часом буде скеровано до суду для розгляду. ( том 1 а.с.55)

На запит Чернігівської обласної прокуратури Інститут водних проблем і меліорації у листі № 428/08 від 03.11.2022 повідомив, що зазначені у листі земельні ділянки накладалися на землі водного фонду на момент їх виділення у 2011-2020 роках. (том 1 а.с.59)

На запит Чернігівської обласної прокуратури Інститут водних проблем і меліорації у листі № 647/06 від 09.12.2021 повідомив, що головним джерелом інформації щодо розташування та меж зазначених земельних ділянок є «Публічна кадастрова карта України». Інформація щодо статутсу рукава ОСОБА_6 (річки Вербка, що є протокою Дніпра) отримана з офіційного геоінформаційного порталу Державного водного кадастру Державного агентства водних ресурсів України. Гідронім (назва) водного об`єкта «Вербка» поряд з селом Неданчичи можна ідентифікувати на топографічних картах за 1941 та 1989 р.р.. Безпосередньо назва «прот.Вербка» зазначена на топографічній карті за 1989 рік. Потрібно наголосити, що в Україні не рідко існують приклади дублювання назв водних об`єктів, що розташовані у різних регіонах країни. Мала річка Вербка протікає в басейні річки Убідь, що знаходиться за межами ділянки досліджень.Розбіжність у назві на різних топографічних картах одного й того самого водного об`єкта «рукав ОСОБА_6 » та «прот.Вербка» можна пояснити уточненням та узгодженням назв гідрофітних об`єктів на основі новітніх джерел інформації. У будь-якому випадку наявність двох різних назв не змінює статусу водного об`єкта і він залишається рукавом (протокою старичного типу) річки Дніпро, що не суперечить науково-експертному висновку з встановлення його нормативної прибережної смуги. ( том 1 а.с.60-62)

Згідно з інформацією, наданою Державним агентством водних ресурсів України: тип об`єкту гідрографії - річка; клас об`єкту гідрографії - мала; власна назва - Вербка; довжина 19,0 км; є лівою притокою річки Убідь. Суббасейн річки Десна (код суббасейну М5.1.5). Район басейну річки Дніпро; річка Вербка протікає: по території Понорницької селищної громади Новгород-Сіверського району Чернігівської області; при впадіння в річку Убідь - по території Сосницької селищної громади Корюківського району Чернігівської області. ( том 1 а.с.141-142)

Відповідно до каталогу річок України річка Вербка впадає в річку Убідь. ( том 1 а.с.143-147)

Відповідно до тексту вступу Методики з визначення меж водоохоронних зон прибережних захисних смуг і смуг відведення з особливим режимом використання, представлена методика розроблена з врахуванням підготовленого в Інституті водних проблем і меліорації НААН проекту змін до Водного кодексу України в частині встановлення меж прибережних водоохоронних територій і може бути прийнята для впровадження тільки після їх затвердження на законодавчому рівні. На сьогодні представлена Методика пропонується для широкого обговорення запропонованих концептуально нових підходів до встановлення меж прибережних захисних смуг, водоохоронних зон, смуг відведення з особливим режимом використання, а також берегових смуг водних шляхів з метою їх подальшого врахування при підготовці проекту змін до Водного кодексу України. ( том 1 а.с.148-150)

На запит адвоката Інститут водних проблем і меліорації повідомили, що у межах виконання договору з Чернігівською обласною прокуратурою щодо перевірки дотримання вимог водного законодавства в частині відведення в приватну власність 28 земельних ділянок, в т.ч. земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0050, що розташована у безпосередній близькості від водного об`єкта рукава Верба (річки Вербка), яка ж протокою ( рукавом) річки Дніпро, згідно відповідного наказу директора співробітники Інституту Шевчук С.А. та ОСОБА_5 були направлені з 23 червня 2021 року по 25 червня 2021 року для проведення вишукувальних робіт поряд з селом Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області. ( том 1 а.с.246) Також надано договір № 04.2.16-21 від 02 липня 2021 року між Чернігівською обласною прокуратурою та Інститутом водних проблем і меліорації. ( том 1 а.с.249-251)

На запит адвоката Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області повідомили, що відповідно до матеріалів інвентаризації земель на території Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, розробленої Чернігівським філіалом Українського науково-дослідного і проектно-вишукувального інституту по землевпорядкуванню в 1991 році, запитуваний земельний масив розташований на землях сільськогосподарського призначення, штучна водойма чи кар`єр відсутні. Будь-які інші графічні матеріали по даній сільській ріді не розроблялися. ( том 2 а.с.80, 84-94)

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14.03.2024 призначено по справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.( том 1 а.с.257-260)

Експерт направив до суду клопотання про надання додаткових матеріалів, а саме топографічна зйомка (висотна з горизонталями) берегової лінії водних об`єктів в районі розташування земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0050 станом на час передачі її у власність та проект землеустрою щодо встановлення меж та розмірів прибережної смуги навколо водних об`єктів на території Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області в районі розташування досліджуваної земельної ділянки станом на 2012 рік. ( том 1 а.с.269)

На виконання ухвали суду від 17.05.2024 Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області повідомили, що топографічна зйомка (висотна з горизонталями) берегової лінії водних об`єктів в районі розташування земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0050 станом на час передачі її у власність та проект землеустрою щодо встановлення меж та розмірів прибережної смуги навколо водних об`єктів на території Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області в районі розташування досліджуваної земельної ділянки станом на 2012 рік у Головному управлінні відсутні. ( том 2 а.п.15)

Аналогічну відповідь надали Деснянське басейнове управління водних ресурсів, повідомивши також, що паспорти водних об`єктів, які знаходяться поблизу земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0050 річка (протока) Вербка та водойма, що має з нею гідрологічний зв`язок відсутні. ( том 2 а.с.18)

Як слідує з повідомлення Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз у зв`язку з незадоволенням клопотання експерта проведення судової експертизи неможливо. ( том 2 а.с.36)

З метою забезпечення ведення державного водного кадастру в частині обліку поверхневих водних об`єктів Держводагентством здійснюється ведення геопорталу «Водні ресурси України» (далі - геопортал), що знаходиться за посиланням http://geoportal.davr.gov.ua:81.

Відповідно до геопорталу запитуваний водний об`єкт обліковується як рукав Верба, що є частиною річки Дніпро.

Рукав річки водяний потік, що відійшов у бік від головного русла річки, який нижче за течією знову впадає у цю ж річку. Має сформоване відокремлене русло з усіма властивими річковому руслу особливостями морфологічної будови. Відповідно, рукав має всі гідрологічні показники, спільні з основною річкою.

Відповідно до ДСТУ 3517-97 «Гідрологія суші. Терміни та визначення основних понять», рукав річки - відгалуження русла річки, якому притаманні всі властиві річковому руслу особливості морфологічної будови.

Статтею 1 Водного кодексу України визначено вичерпний перелік об`єктів, які віднесені до водних об`єктів - море, лиман, річка, струмок, озеро, водосховище, ставок, канал та водоносний горизонт. Усі інші елементи довкілля, в яких зосереджені води, є частинами перелічених водних об`єктів, тобто, рукави та протоки річок є їх частинами.

Водний об`єкт є у державному реєстрі географічних назв та записаний як протока Вербка.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч.1 ст.83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю.

До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом (підпункт ґ) ч.4. ст.83 Земельного кодексу України).

У відповідності до ст.88 Водного кодексу України та ст. 60 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів;для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів;для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Статтею 58 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до земель водного фонду належать землі, зайняті: прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами.

Виходячи з приписів частин 2-4 статті 59 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів).

Державним водогосподарським організаціям за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються у постійне користування землі водного фонду для догляду за водними об`єктами, прибережними захисними смугами, смугами відведення, береговими смугами водних шляхів, гідротехнічними спорудами тощо.

Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Статтями 61 Земельного кодексу України та 89 Водного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється, зокрема, розорювання земель, а також садівництво та городництво.

Частиною 3 статті 60 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою. Межі встановлених прибережних захисних смуг і пляжних зон зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації.

Стаття 22 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначає землі сільськогосподарського призначення та порядок їх використання. Разом з тим, вказаною статтею передбачено, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проєктів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель.

Виходячи з положень ст.1, 20, 50-54 Закону України "Про землеустрій", проєкт землеустрою - сукупність нормативно-правових, економічних, технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити протягом 5-10 і більше років, яким встановлюються межі об`єктів землеустрою.

Пунктами 1, 5 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 № 486 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що цей Порядок встановлює єдиний правовий механізм визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них. Розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації.

Суб`єктами права власності на землю, у відповідності до ст.80 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Пунктами 1,3,4 ст. 122 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності (крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті) у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів, зокрема, для ведення водного господарства.

Обласні державні адміністрації передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті.

Право державної власності на землю, згідно з ч.2 ст. 84 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону.

Згідно з ч.1,2 ст. 20 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Відповідно до ст. 21 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; г) притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.

В даній справі позивач має довести належними та допустимими доказами, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :10:001:0050 накладається на прибережну захисну смугу (ПЗС) річки Вербка, яка є протокою (рукавом) р. Дніпро (яка з урахуванням крутизни схилів більше 3 градусів має бути встановлена вздовж берега річки від урізу води (у меженний період) на відстані 200 метрів) і відповідно до вимог Водного кодексу України відносяться до земель водного фонду.

На підтвердження доводів того, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :10:001:0050 відноситься до земель водного фонду, прокурор посилається на Науково-експертний висновок щодо дотримання вимог водного законодавства в частині відведення в приватну власність земельних ділянок за рахунок земель водного фонду р. Дніпро поряд з селом Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області від 16.07.2021, складений працівниками Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України - завідувачем відділення водних ресурсів Шевчуком С.А. та головним фахівцем лабораторії моніторингу та охорони вод Козицьким О.М., яким встановлено, що: - земельні ділянки із зазначеними кадастровими номерами знаходяться на березі річки (протоки) з назвою ОСОБА_6 та штучно створеного затону з виходом до річки Вербка, але по факту це є однією з проток великої річки Дніпро, тому нормативна ширина прибережної захисної смуги (ПЗС) тут має становити 100 м; - відповідно до статті 88 Водного кодексу України прибережна захисна смуга вздовж річки (протоки) Вербка, з урахуванням крутизни схилів більше 3 градусів, має бути встановлена вздовж берегу річки від урізу води (у меженний період) на відстані 200 м; - земельни ділянки, зокрема, з кадастровим номером :10:001:0050, накладаються на прибережну захисну смугу (ПЗС) річки Вербка, яка є протокою (рукавом) р.Дніпро і відповідно до вимог Водного кодексу України відносяться до земель водного фонду.

Частиною першою статті 72 ЦПК України визначено, що експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст. 102 Цивільного процесуального кодексу України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Виходячи з положень ст.7 Закону України «Про судову експертизу», судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом (ч.2 ст.9 Закону України «Про судову експертизу»).

Відповідно до ч.1, 2, 5, 6 ст.106 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Судом встановлено, що на час проведення експертизи щодо дотримання вимог водного законодавства, Інститут водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України мав повноваження та основні види діяльності, до яких відноситься підготовка науково-експертних висновків щодо дотримання вимог водного законодавства у сфері управління водними ресурсами та меліорації земель.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про судову експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

02 липня 2021 року між Чернігівською обласною прокуратурою та Інститутом водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України, в особі директора Ромащенка Михайла Івановича укладено договір № 04.2.16-21 про виконання науково-дослідних послуг (експертиза). Згідно п. 1.1 Договору, Виконавець зобов`язується провести за завданням Замовника науково-дослідні послуги (ДК: 71319000-7 Експертні послуги) щодо дотримання вимог водного законодавства в частині відведення в приватну власність земельних ділянок за рахунок земель водного фонду р. Дніпро поряд з селом Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області (далі-Роботи), а Замовник зобов`язується їх прийняти та оплатити на умовах, визначених цим Договором. Перелік послуг, їх особливості та складові описані у Технічному завданні, що є невід?ємним Додатком до даного Договору №1. ( том 1 а.с.249-251)

Відповідно Технічного завдання від 02 липня 2021 року, яке є Додатком 1 до Договору № 04.2.16-21 від 02 липня 2021 року, термін проведення робіт - з 02 липня 2021 року по 30 липня 2021 року. Мета роботи: встановлення фактів порушення водного законодавства в частині відведення в приватну власність земельних ділянок за рахунок земель водного фонду р. Дніпро, передача отриманих висновків до суду, органів виконавчої влади та місцевого самоврядування. ( том 1 а.с.251 на звороті-252)

Згідно з Календарним планом на виконання науково-дослідних послуг, який є Додатком 2 до Договору № 04.2.16-21 від 02 липня 2021 року, початком строку виконання етапів роботи, а саме, встановлення фактів порушення водного законодавства в частині відведення в приватну власність земельних ділянок за рахунок земель водного фонду р. Дніпро поряд з селом Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області та підготовки Науково-експертного висновку, заплановано з 02 липня 2021 року, закінчення - 30 липня 2021 року. Вартість робіт етапу, яка погоджена Протоколом погодження договірної ціни, що є Додатком 3 до Договору № 04.2.16-21 від 02 липня 2021 року, становить 25 000 грн. (том 1 а.с.252 на звороті)).

Актом № 1 Здачі - Приймання науково-дослідних послуг (експертиза) від 06 липня 2021 року, підтверджується виконання обсягу робіт за Договором № 04.2.16-21 від 02 липня 2021 року на суму 25 000 грн., що складає 100% від договірної ціни (том 1 а.с.254).

Згідно з п. 8.1. Договору №04.2.16-21 від 02.07.2021, договір набуває чинності з моменту його укладення. Договір є укладеним з дня досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов, які передбачені даним договором, яке виражається у вигляді підписання наступних документів: договір, технічне завдання (додаток 1), календарний план робіт (додаток 2), протокол погодження договірної ціни (додаток 3), калькуляція кошторисної вартості (додаток 4).

Згідно Наказу № 18-Вд від 22 червня 2021 року з метою своєчасного та якісного проведення науково-дослідних робіт за договірною тематикою Інституту (договір № 04.2.16-21), наказано відрядити ОСОБА_4 , завідувача відділення водних ресурсів та Козицького Олега Миколайовича, головного фахівця лабораторії екології водних об`єктів відділу екології водних екосистем та охорони вод відділення водних ресурсів до Чернігівської області терміном на 03 дні з 23 червня 2021 року (том 1 а.с.248).

Таким чином, вбачається, що фактично проведення науково-дослідних (експертних) робіт працівниками Інституту водних проблем і меліорації НААН Шевчуком С.А. та Козицьким О.М. щодо встановлення меж прибережної захисної смуги р.Дніпро на ділянці піщаного кар?єру с. Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області було здійснено до укладення Договору №04.2.16-21 про виконання науково-дослідних послуг (експертизи) від 02.07.2021, яким передбачено початок виконання послуг протягом 3-х робочих днів після підписання Договору та погоджено терміни проведення науково-дослідних (експертних) послуг: початок 02.07.2021, закінчення 30.07.2021.

А тому на момент фактично проведення науково-дослідних (експертних) робіт співробітниками інституту Шевчуком С.А. та Козицьким О.М. були відсутні підстави для проведення Інститутом водних проблем і меліорації НААН зазначеної експертизи, оскільки такі роботи проведені до укладення договору з прокуратурою.

Відповідно до приписів ст.8 Закону України «Про судову експертизу» організація науково-методичного забезпечення судово-експертної діяльності та організаційно-управлінські засади діяльності державних спеціалізованих установ покладаються на міністерства та інші державні органи, до сфери управління яких належать державні спеціалізовані установи, що здійснюють судово-експертну діяльність. Міністерства та інші державні органи здійснюють у визначеному ними порядку контроль за дотриманням законодавства з питань судово-експертної діяльності державними спеціалізованими установами, що належать до сфери їх управління. Науково-методичне та організаційно-управлінське забезпечення діяльності судових експертів, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, покладається на Міністерство юстиції України. Міністерство юстиції України у визначеному ним порядку здійснює контроль за дотриманням законодавства з питань судово-експертної діяльності судовими експертами, які не є працівниками державних спеціалізованих установ. Методики проведення судових експертиз (крім судово-медичних та судово-психіатричних) підлягають атестації та державній реєстрації в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При проведенні експертного дослідження спеціалісти Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України у листі №636/06 від 03.12.2021 використали розроблену в ІВПіМ НААН «Методика з визначення меж водоохоронних зон, прибережних захисних смуг і смуг відведення з особливим режимом використання (з урахуванням проекту змін до Водного Кодексу України)» (Шевчук С.А. та ін. Київ: ІВПіМ, ЦП «Компринт», 2015. 44 с.), яка методологічно розкриває порядок проведення робіт з встановлення ширини прибережної захисної смуги (ПЗС) водних об`єктів.

Посилання на вищевказану Методику міститься на арк. 22 Науково-експертного висновку щодо дотримання вимог водного законодавства в частині відведення в приватну власність земельних ділянок за рахунок земель водного фонду р.Дніпро поряд з селом Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області від 16.07.2021.

Відповідно до тексту вступу Методики з визначення меж водоохоронних зон прибережних захисних смуг і смуг відведення з особливим режимом використання, представлена методика розроблена з врахуванням підготовленого в Інституті водних проблем і меліорації НААН проекту змін до Водного кодексу України в частині встановлення меж прибережних водоохоронних територій і може бути прийнята для впровадження тільки після їх затвердження на законодавчому рівні. На сьогодні представлена Методика пропонується для широкого обговорення запропонованих концептуально нових підходів до встановлення меж прибережних захисних смуг, водоохоронних зон, смуг відведення з особливим режимом використання, а також берегових смуг водних шляхів з метою їх подальшого врахування при підготовці проекту змін до Водного кодексу України. ( том 1 а.с.148-150)

Суд звертає увагу, що єдиний правовий механізм визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, встановлюється Порядком визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 №486 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Так, за змістом Науково-експертного висновку щодо дотримання вимог водного законодавства в частині відведення в приватну власність земельних ділянок за рахунок земель водного фонду р.Дніпро поряд з селом Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області від 16 липня 2021 року відстань у 100 та 200 м від урізу води отримано на підставі Методики з визначення меж водоохоронних зон, прибережних захисних смуг і смуг відведення з особливим режимом використання 2015 року, яка не затверджена належним чином, а тому не могла бути використана під час проведення науково-дослідних (експертних) робіт щодо дотримання вимог водного законодавства в частині відведення в приватну власність земельних ділянок за рахунок земель водного фонду р.Дніпро поряд з селом Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області.

Разом з тим висновок містить два окремі пункти, у яких йдеться про ширину прибережної захисної смуги 100 метрів та 200 метрів. Водночас фактична відстань від спірних земельних ділянок до водного об`єкта (річки, рукава чи протоки) у висновку не зазначена.

Крім того, у порушення вимог ч. 2 ст. 60 Земельного кодексу України, абз. 2 ст. 88 Водного кодексу України, згідно яких прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період), відповідною шириною. На арк. 18 Науково - експертного висновку наведено результати розрахунку крутизни схилів, а саме : «На час проведення досліджень 25 червня 2021 року рівень води у річці Дніпро на гідрологічному посту Неданчичі становив 339 см (Відмітка нуля поста 100,58 м БС). Геодезичні, вимірювання проводились в період спаду повені, коли відмітки рівня води Дніпра були на 70 см вищі середніх меженних рівнів, тому в подальших розрахунках крутизни схилу було використано значення меженних відміток рівня води - 269 см, що відповідає рівню води у абсолютних відмітках БС- 103,27м ». Таким чином, у наданому висновку при розрахунку крутизни схилів було використано значення меженних відміток рівня води з реальних показників шляхом використання приблизних показників за власними розрахунками експертів.

З наведених судом підстав Науково-експертний висновок щодо дотримання вимог водного законодавства в частині відведення в приватну власність земельних ділянок за рахунок земель водного фонду р. Дніпро поряд з селом Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області від 16 липня 2021 року, складений працівниками Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України завідувачем відділення водних ресурсів Шевчуком С.А. та головним фахівцем лабораторії моніторингу та охорони вод Козицьким О.М., на який посилається позивач на доведення заявлених позовних вимог, є неналежним та недопустимим доказом у цій справі.

Матеріали справи містять проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок з кадастровим номером :10:001:0050, у якому наявні висновки комісії з питань розгляду питань, пов?язаних з погодженням документації із землеустрою на території Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, згідно якого на момент складання документації із землеустрою землі сільськогосподарського призначення, землі запасу, обмеження на земельних ділянках відсутні.( том 1 а.с.129-139)

За даними з Державного земельного кадастру про земельну ділянку цільове призначення спірних земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, категорія земель-землі сільськогосподарського призначення.

Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

За приписами ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (Постанова ВС від 21 вересня 2022 року у справі № 645/5557/16-ц)

З урахуванням встановлених обставин прокурором не надано належних та допустимих доказів того, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :10:001:0050 накладається на прибережну захисну смугу (ПЗС) річки Вербка, яка є протокою (рукавом) р. Дніпро і відповідно до вимог Водного кодексу України відносяться до земель водного фонду, а отже заявлені позовні вимоги щодо визнання незаконним та скасувати розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації № 11 від 06.01.2012, яким надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 1,0000 га (кадастровий номер :10:001:0050), та усунення перешкоди у здійсненні Любецькою селищною радою права користування та розпорядження вказаною земельною ділянкою задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Любецької селищної ради до Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача : Чернігівська обласна державна адміністрація, про визнання незаконним та скасування розпорядження, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 27 лютого 2025 року.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Чернігівська окружна прокуратура (, адреса місцезнаходження : вул. Шевченка, 1, м. Чернігів) в інтересах держави в особі Любецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області ( , адреса місцезнаходження : вул. Добринінська, 60, смт Любеч, Чернігівський район, Чернігівська область).

Відповідач : Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівської області, , адреса : вул. Шевченка, 48, м. Чернігів.

Відповідач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_1 .

Третя особа : Чернігівська обласна державна адміністрація, , адреса : вул. Шевченка, 7, м. Чернігів.

Суддя С. М. Майборода