Провадження № 2/385/757/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.02.2025 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Гришака А.М.,
з участю секретаря судового засідання Зеленко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Гайворон Кіровоградської області цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-
Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.12.2022 року в с. Софіївська Борщагівка на вул. Київська, біля будинку 38, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «CITROEN», державний № НОМЕР_1 (власник - ОСОБА_2 , водій - ОСОБА_3 ) та «FIAT», державний № НОМЕР_2 (власник - ОСОБА_4 , водій - ОСОБА_1 (далі за текстом відповідач)).
В результаті ДТП було завдано матеріальних збитків, оскільки мало місце пошкодження транспортних засобів.
Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/1089/23 від 13.02.2023 року, ДТП сталася внаслідок порушення водієм автомобіля «FІAT», державний № НОМЕР_2 , тобто відповідачем, Правил дорожнього руху України.
На момент ДТП у відповідача поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був відсутній, що свідчить про те, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця транспортного засобу, не була застрахована.
Оскільки, відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, то після вищезазначеної події потерпілий в ДТП ( ОСОБА_2 ), з метою отримання регламентної виплати, подав заяву про виплату коштів до МТСБУ.
Так як в даному випадку позивач зобов`язаний згідно з чинним законодавством здійснити регламентну виплату потерпілому в ДТП, то позивачем вищевказана заява була прийнята та здійснені дії по виплаті страхового відшкодування.
Для підтвердження розміру завданої шкоди, позивач замовив проведення автотоварознавчого дослідження у ТОВ «Сател груп», в особі оцінювача - Гастуляка Б.П., послуги якого обійшлися позивачу сумою в розмірі -1 450 грн.
Таким чином, до позивача після виплати перейшло право вимоги, яке потерпіла особа має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Оскільки винним у вчиненні ДТП, що мала місце 22.12.2022 року, є відповідач, то позивач набув права вимоги відшкодування збитків до нього.
У порядку досудового врегулювання, на адресу відповідача неодноразово був направлений лист, в якому МТСБУ просило відшкодувати збиток в досудовому порядку. Вимога МТСБУ не задоволена відповідачем. Інших засобів досудового врегулювання з відповідачем не здійснювалось.
Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20.01.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, при зверненні до суду заявив клопотання про розгляд справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про одержання судової повістки. Відзив на позовну заяву не надіслав.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Зважаючи на те, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв про причини неявки чи про відкладення, відзиву не подав, тому суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розглянув справу за його відсутності та згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.9а, 16.13 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративні правопорушення, за що статтями 124 та 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується копією постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.02.2023 року по справі №369/1089/23 (а.с. 7).
Відповідач на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не мав (а.с. 8).
27.01.2023 року ОСОБА_2 , власник автомобіля «CITROEN», державний номерний знак НОМЕР_1 , звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, котра сталася за участі автомобіля «FIAT», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 (а.с. 5).
27.01.2023 року ОСОБА_2 , власник пошкодженого автомобіля «CITROEN», державний номерний знак НОМЕР_1 , з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою (а.с. 14).
Норми права та мотиви їх застосування.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.
За змістом положень статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV (далі Закон №1961-IV) (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), страхування цивільно-правової відповідальності є обов`язковим і таке здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів самого страхувальника. Відтак, кожний власник наземного транспортного засобу з метою (зокрема) захисту саме своїх майнових інтересів зобов`язаний застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами.
Згідно п. 1.6 ст. 1 цього Закону №1961-IV власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.
Згідно з п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону №1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно з п. 40.3 ст. 40 Закону №1961-IV, МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.
Відповідно до частини другої п.22.1 ст. 22 Закону №1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону №1961-IV особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Як вбачається з вищенаведеного, відповідач, як володілець наземного транспортного засобу, з метою захисту саме своїх майнових інтересів не застрахував свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами, у зв`язку з чим його обов`язок, як володільця джерела підвищеної небезпеки, по відшкодуванню шкоди змушений був виконувати (і виконав його) позивач МТСБУ.
Також, відповідно до роз`яснень викладених в п. 6 Постанови Пленуму ВСУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4 особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.
За вищенаведених обставин в їх сукупності несплата майнової шкоди, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, призведе до покладення цивільно-правової відповідальності за наслідки ДТП за участю відповідача на МТСБУ, що не відповідає нормам матеріального права, а також засадам справедливості, добросовісності та розумності (стаття 3 ЦК України).
На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахованою не була, а відтак шкода на умовах, визначених Законом №1961-IV, підлягала відшкодуванню МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих яку відшкодовано.
Таким чином, позивачем за рахунок коштів фонду захисту потерпілих було виконано свій обов`язок та здійснено виплату відшкодування потерпілому витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.
За наведених обставин, позивач в порядку регресу має право вимагати від відповідача, як володільця транспортного засобу, відповідальність якого не була застрахована, відшкодування шкоди, заподіяної відповідачем.
Як видно з досліджених судом письмових доказів, наданих позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, такі отримані у порядку встановленому Законом, безпосередньо стосуються обставин справи та підтверджують твердження позивача на зазначені вище обставини, а відтак беруться судом до уваги, як належні та допустимі.
Відповідач в судове засідання не з`явився та не подав суду жодних доказів на спростування вимог позивача.
Розподіл між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь МТСБУ сплачений судовий збір за подання до суду позовної заяви у розмірі 3028 грн. 00 коп., оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 82, 141, 275, 280-285 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1181, 1191 ЦК України, ст.ст. 38, 40, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.02.2025 року.

Суддя: А. М. ГРИШАК

Дата документу 17.02.2025