Справа № 502/219/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

до

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про визнання майна спільним майном та визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до Кілійської міської ради про визнання майна спільним майномта визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який на день смерті проживав в АДРЕСА_1 (на теперішній час адреса: АДРЕСА_1 ). Перед смертю ОСОБА_4 заповітів на своє майно не складав. Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав йому як власнику згідно Договору купівлі продажу житлового будинку від 30.09.1999 року. Вказане майно було набуто під час шлюбу спадкодавця та ОСОБА_1 , що в розумінні статті 60 Сімейного кодексу України є спільним майном подружжя. Грошові кошти для придбання вищевказаного будинку, який в подальшому був зареєстрований на спадкодавця, були витрачені спільні ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , оскільки відносини подружжя ґрунтувалися на принципі взаємної довіри, у були витрачені спільні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були відсутні підстави для заперечень проти оформлення права власності виключно на відповідача. Тому судовим рішенням необхідно визнати житловий будинок АДРЕСА_1 спільним майном подружжя - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 в рівних частках по частині кожного.Після смерті ОСОБА_4 спадщину фактично прийняли спадкоємці першої черги дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вони були зареєстровані та фактично проживали разом зі спадкодавцем. Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не відкривалась. Таким чином ОСОБА_1 стало належати 2/3 частини вказаного житлового будинку (1/2 частина як власнику і 1/6 частина за спадщиною після смерті ОСОБА_4 ), а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стало належати по 1/6 частині кожному за спадщиною після смерті ОСОБА_4 . Оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні, то оформити право власності в нотаріальному порядку позивачі не можуть. Крім того, необхідно визнати частину майна спільним майном подружжя. Жодного спору у позивачів з будь-якою фізичною особою стосовно спадкового майна немає. Як спадкоємці за законом позивачі мають право на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст.1261 ЦК України та ст. 1268 ЦК України.

В зв`язку з зазначеним, позивачі просили суд:

- визнати житловий будинок АДРЕСА_1 спільним майном подружжя - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 в рівних частках по частині кожного.

- визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 на 2/3 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А1- житловий будинок (загальна площа 112,5 кв. метра, житлова площа 53,3 кв. метра), літ. Б1-сарай, літ. В- сарай, літ. Г гараж, літ. Д убиральня, літ. Е- сарай, літ. Ж навіс, літ. З сарай, літ. И1- сарай №1-5;I - надвірні споруди, в тому числі на частину як власника в спільному майні подружжя та на 1/6 частину згідно спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

- визнати право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 на 1/6 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А1- житловий будинок (загальна площа 112,5 кв. метра, житлова площа 53,3 кв. метра), літ. Б1-сарай, літ. В- сарай, літ. Г гараж, літ. Д убиральня, літ. Е- сарай, літ. Ж навіс, літ. З сарай, літ. И1- сарай №1-5;I - надвірні споруди згідно спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

- визнати право власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 на 1/6 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А1- житловий будинок (загальна площа 112,5 кв. метра, житлова площа 53,3 кв. метра), літ. Б1-сарай, літ. В- сарай, літ. Г гараж, літ. Д убиральня, літ. Е- сарай, літ. Ж навіс, літ. З сарай, літ. И1- сарай №1-5;I - надвірні споруди згідно спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представником позивачів було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивачів та задовольнити позов.

Представник відповідача Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідносвідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 06.02.1993 р., рос. ОСОБА_6 та рос. ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 06.02.1993 року, про що зроблено актовий запис за № 12. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. « ОСОБА_8 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 25.01.1994 р. запис акта про народження № 20 рос. ОСОБА_6 та рос. ОСОБА_9 є батьками: рос. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 09.09.2003 р. запис акта про народження № 141 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_7 від 15.04.2005 р., актовий запис № 139, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно договору купівлі продажу житлового будинку від 30.09.1999 р., ОСОБА_4 є власником житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорта від 08.04.2022 року житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , складається з: літ. А1 - житловий будинок (загальна площа 112,5 кв. метра, житлова площа 53,3 кв. метра), літ. Б1 - сарай, літ. В - сарай, літ. Г гараж, літ. Д убиральня, літ. Е - сарай, літ. Ж навіс, літ. З сарай, літ. И1 - сарай №1-5; I - надвірні споруди.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 79884767 від 29.01.2025 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко І.П., інформація в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_4 відсутня.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до змісту частин 1, 2, 3 статті 61 Сімейного кодексу України, об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї , то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивачів на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1261, 1268 ЦК України, ст. 60-61 СК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання майна спільним майном та визнання права власності за спадщиною - задовольнити повністю.

Визнати житловий будинок АДРЕСА_1 спільним майном подружжя - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 в рівних частках по частині кожного.

Визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 на 2/3 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А1- житловий будинок (загальна площа 112,5 кв. метра, житлова площа 53,3 кв. метра), літ. Б1-сарай, літ. В- сарай, літ. Г гараж, літ. Д убиральня, літ. Е- сарай, літ. Ж навіс, літ. З сарай, літ. И1- сарай №1-5;I - надвірні споруди, в тому числі на частину як власника в спільному майні подружжя та на 1/6 частину згідно спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 на 1/6 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А1- житловий будинок (загальна площа 112,5 кв. метра, житлова площа 53,3 кв. метра), літ. Б1-сарай, літ. В- сарай, літ. Г гараж, літ. Д убиральня, літ. Е- сарай, літ. Ж навіс, літ. З сарай, літ. И1- сарай №1-5;I - надвірні споруди згідно спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати право власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 на 1/6 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А1- житловий будинок (загальна площа 112,5 кв. метра, житлова площа 53,3 кв. метра), літ. Б1-сарай, літ. В- сарай, літ. Г гараж, літ. Д убиральня, літ. Е- сарай, літ. Ж навіс, літ. З сарай, літ. И1- сарай №1-5;I - надвірні споруди згідно спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников