Справа № 192/3611/24
Провадження № 2/192/348/25
У Х В А Л А

25 лютого 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Щербини Н. О.,

за участю секретаря судового засідання Короти Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 486241-КС-002 про надання кредиту від 15 лютого 2024 року у розмірі 140 745 гривень 05 копійок.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що сторонами в електронній формі було укладено Договір про надання кредиту, згідно з яким відповідач як позичальник отримав кредит у розмірі 49 000 гривень 00 копійок. Також 15 лютого 2024 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 486241-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди позивач надав відповідачу додатково кредит в сумі 9 000 гривень 00 копійок.

Тобто позивач зазначає, що відповідач отримав в кредит 58 000 гривень.

Разом з тим до позовної заяви наданий розрахунок заборгованості, згідно якого відповідач отримав в рексит лише 40 000 гривень.

Також в розрахунку зазначено, що заборгованість за тілом кредиту становить 45 970 гривень 02 копійок. Однак в позові вказано, що відповідач лише часткового сплатив кошти в розмірі 42 480 гривень 00 копійок.

Тому розмір отриманого кредиту та розмір заборгованості з урахуванням часткового погашення на суму 42 480 гривень 00 копійок підлягає з`ясуванню та уточненню, оскільки за вказаних обставин наданий до позову розрахунок заборгованості по кредитному договору не відповідає розміру заявлених позовних вимог.

Представник позивача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов не надав.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 1 та п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав, зокрема, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

З огляду на те, що неявка представника позивача перешкоджає розгляду справи по суті, тому суд вважає, що слід визнати його явку до суду обов`язковою у зв`язку з чим розгляд справи слід відкласти.

Керуючись ст. ст. 223, 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відкласти проведення судового засідання по справі до 20 березня 2025 року на 10 годину 00 хвилин.

Визнати явку представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» в судове засідання 20 березня 2025 року на 10 годину 00 хвилин до Солонянського районного суду Дніпропетровської області - обов`язковою.

Роз`яснити представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», що у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Щербина