Справа № 349/2044/24
Провадження № 2/349/95/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 лютого 2025 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Рибія М. Г.,

за участю секретаря судового засідання Пунько Н. С.,

розглянувши у підготовчому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Микитчин П. С., до Рогатинської міської ради про визнання недійсним сертифіката на право на земельну частку (пай) та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 пред`явила позов до Рогатинської міської ради про визнання недійсним сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ІФ № 0042819 від 14.01.2000, виданого Рогатинською РДА на ім`я ОСОБА_2 , та визнання за нею права власності на земельну частку (пай) площею 56,48 умовних кадастрових гектари із земель, що належали СВСГ «Черченська», в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог вказала, що її батько, ОСОБА_2 , був власником земельної частки (паю) площею 56,48 умовних кадастрових гектари. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Сертифікат на підтвердження права власності ОСОБА_2 на земельну частку (пай) був виданий після його смерті. Заповіту ОСОБА_2 не залишив. На день його смерті вона проживала разом з батьком. Коли звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на земельну частку (пай).

Позивач та її представник, адвокат Микитчин П. С., в підготовче засідання не з`явилися. У позовній заяві представник позивача зазначив про розгляд справи за їхньої відсутності.

Представник Рогатинської міської ради в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Так, згідно з копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 15 жовтня 2024 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , виданого 21 квітня 1973 року, підтверджується, що вона є дочкою ОСОБА_2 .

Копією свідоцтва про укладення шлюбу від 07 листопада 1992 року підтверджується, що ОСОБА_3 після укладення шлюбу обрала прізвище ОСОБА_4 .

Відповідно до довідок № 141 від 16.10.2024 та № 150 від 31.10.2024, виданих старостою Черченського старостинського округу Рогатинської міської ради Клим І., ОСОБА_2 до дня смерті проживав з дочкою, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався у виконкомі Черченської сільської ради.

В силу ст. 549 ЦК УРСР, чинної на момент відкриття спадщини ОСОБА_2 , де вказано, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, спадщину ОСОБА_2 прийняла ОСОБА_1 як спадкоємець за законом.

Приватний нотаріус Рогатинського районного нотаріального округу Клід О. Я. постановою від 21 листопада 2024 року № 644/02-31 відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у СВСГ «Черченська», с. Черче у зв`язку з неподанням нею документів, що підтверджують право власності ОСОБА_2 на це нерухоме майно.

Відповідно до цієї постанови спадкова справа заведена 21 листопада 2024 року.

В книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) спілки власників селянських господарств «Черчинська» зазначено, що ОСОБА_2 набув право на земельну частку (пай) згідно з сертифікатом серія ІФ № 0042819 площею 56,48 умовних кадастрових гектари із земель, що перебували у колективній власності СВСГ «Черченська».

Згідно із ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» Право на земельну частку (пай) мають, зокрема:

колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку;

громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом;

громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Відповідно до цієї ж статті право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму ВСУ, наданими в п. 11 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР (1540-06). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року ( 2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до ч. ч. 9, 10 ст. 5 Земельного кодексу України 1990 року кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств.

Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 6 Земельного кодексу України 1990 року при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації.

Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі.

Рішенням Черчинської сільської ради народних депутатів від 19.12.1995 вирішено передати землі для товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 662,5 га на території Черченської сільської ради народних депутатів безплатно у приватну власність громадянам в межах середньої земельної частки без визначення меж ділянок в натурі.

Також згідно з цим рішенням вирішено визначити громадянам, які мають на це право і включені до списку, сертифікати на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки та зареєструвати їх в книзі записів (реєстрації сертифікатів).

ОСОБА_2 включений до списку, який додається до цього рішення.

Отже, це рішення та книга реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) підтверджують, що ОСОБА_2 мав право на земельну частку відповідно до ст. 5 Земельного кодексу України 1990 року.

Згідно з ст. 25 ЦК України здатність фізичної особи мати цивільні права та нести цивільні обов`язки є цивільною правоздатністю, яка виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Оскаржуваний сертифікат на право на земельну частку (пай) не порушує цивільні права та інтереси позивача, хоч і був виданий після припинення цивільної правоздатності ОСОБА_2 , тому суд відмовляє у визнанні його недійсним.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 мав майнове право на земельну частку (пай), яке успадкувала ОСОБА_1 , однак не може отримати документа, який засвідчує її право власності, це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Керуючись ст. ст. 200, 206, 264, 265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Рогатинської міської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 як спадкоємцем за законом ОСОБА_2 права власності на земельну частку (пай) площею 56,48 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Рогатинської територіальної громади, із земель, що належали СВСГ «Черченська».

Відмовити у визнанні недійсним сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ІФ № 0042819.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: с. Васючин Рогатинської територіальної громади, РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Рогатинська міська рада, місцезнаходження: вул. Галицька, 65, м. Рогатин, .

Повне судове рішення складено 25.02.2025.

Суддя М. Г. Рибій