_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/1959/25
Провадження № 2-о/947/122/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В. при секретарі Кравченко К.С. розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа АТ АБ «Південний» про розкриття банківської таємниці, -

встановив :

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Цейтліну Вікторію Євгенівну звернулася до суду з даною заявою у якій просила суд зобов`язати АБ «Південний» розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, а саме інформацію про рахунки, які були відкриті у Банку на ім`я ОСОБА_2 і та інформацію про рух коштів по рахунках за весь період їх існування. Заява вмотивована тим, що її чоловік ОСОБА_2 помер, вона прийняла спадщину і нотаріус видав їй свідоцтво про право на спадщину за законом, у тому числі на грошві кошти, які на певних рахунках,які були відкриті на ім`я ОСОБА_2 . Заявниця вказує, що розкриття інформацію про рух коштів по рахунках необхідно їй для захисту її майнових прав.

У судовому засіданні представник заявниці підтримала заяву, просила її задовольнити.

Інші учасники справу у засідання не прибули.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що заявниці перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 24.01.2009р. Останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом по двох поточних рахунках в іноземній валюті, відкритих в АБ «Південний» на ім`я ОСОБА_2 на загальну суму 68,54 долари США та одному поточному рахунку в національній валюті відкритому у тому ж Банку на суму 75706,91 грн.

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Частиною 2 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок розкриття банківської таємниці визначений ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками: 1) на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи. Інформація щодо рахунка умовного зберігання (ескроу) та операцій за ним розкривається також на письмовий запит бенефіціара. Інформація про залишок коштів на банківському рахунку, майнові права на кошти на якому є предметом обтяження, операції за ним, обтяження, стосовно яких до банку надійшли повідомлення, у тому числі взяті банком на облік, інші обмеження права розпоряджання рахунком розкривається також на письмовий запит обтяжувача, якщо право обтяжувача на отримання відповідної інформації передбачено правочином, на підставі якого виникає таке обтяження; 2) за рішенням суду.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську інформацію, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію, перелік яких визначено законом і є вичерпним, і заявниця не входить до переліку таких осіб.

Вказані обмеження, зокрема викладені в ч. 4 ст. 62 Закону, й не стосуються випадків надання банком інформації, яка є банківською таємницею, за дозволом клієнта чи за рішенням суду.

Звертаючись до суду з вимогою про розкриття банком інформації заявник вказала, що запитувана інформація необхідна їй для захисту її майнових прав.

Згідно ст. 66 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави.

Статтею 46 Закону України «Про нотаріат» передбачено право нотаріусу при вчиненні нотаріальних дій витребувати від підприємств, установ і організацій відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до п. 3.4 глави 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 року № 267, до банку для надання довідок за рахунками (вкладами) у разі смерті їх власників державним нотаріальним конторам або приватним нотаріусам, іноземним консульським установам (для вчинення такими особами нотаріальних дій з охорони спадкового майна, з видачі свідоцтв про право на спадщину, про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя) щодо наявності рахунків (вкладів) та залишку коштів на рахунках (вкладах) померлих власників цих рахунків та/або щодо залишку коштів, які належать померлим фізичним особам та зберігаються на будь-яких рахунках у банках, та/або щодо рухомого майна таких осіб, що перебуває на збереженні та/або в заставі банку як заклад, щодо наявності індивідуального банківського сейфа та/або договорів про надання в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, та/або щодо наявності рахунків умовного зберігання (ескроу) та грошових коштів на цих рахунках, призначених для перерахування померлим бенефіціарам, подається заява за довільною формою. Довідка про наявність/відсутність інформації складається банком за довільною формою.

Слід зазначити, що інформація про відкриті рахунки та суми грошей на них була отримана 13.11.2023 Приватним нотаріусом Алєксєєвою О.О. на її запит до АБ «Південний», після чого і було видано вищевказане Свідоцтво про паво на спадщину за законом.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями ч. 1 ст. 1076 ЦК України, відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Пунктами 4, 5 ст. 348 ЦПК України встановлено, що заява про розкриття банківської таємниці має містити, поміж іншого, обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено; обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.

Відповідно до ч. 2 ст. 350 ЦПК України якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав та повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні заяви.

З матеріалів заяви не вбачається які майнові права хоче захистити заявниця.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявник не обґрунтувала необхідності розкриття інформації, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її підписання. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Я. В. Бескровний