ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/112/25 Справа № 243/6968/24 Суддя у 1-й інстанції - Хаустова Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
25 лютого 2025 року м.Кривий Ріг
справа № 243/6968/24
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Остапенко В.О.,
суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,
секретар судового засідання Лідовська А.А.
відповідач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Гуревич Родіон Геннадійович, про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 243/6968/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів,
УСТАНОВИВ:
В серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів.
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 вересня 2024 року позов задоволено, зобов`язано АТ «Державний ощадний банк України» відновити обслуговування платіжних карток та рахунків зі зняттям усіх наявних обмежень та блокувань, відкритих у АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Зобов`язано АТ «Державний ощадний банк України» відновити здійснення всіх операцій по карткам та рахункам, відкритих у АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язано АТ «Державний ощадний банк України» відновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доступ в особистому кабінеті веб-банкінгу «Ощад24/7». Стягнуто з АТ «Державний ощадний банк України» на користь держави судовий збір у сумі 1 211 грн 20 коп.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2025 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишено без задоволення. Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 вересня 2024 року залишено без змін.

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Гуревич Р.Г., звернулась до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі в якій просить стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги при розгляді справи № 243/6968/24 в Дніпровському апеляційному суді в сумі 7 000 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що позивачкою, з метою захисту своїх прав та інтересів під час розгляду апеляційним судом цивільної справи № 243/6968/24 було укладено договір про надання професійної правничої допомоги від 24 серпня 2024 року із адвокатом Гуревичем Р.Г. Згідно до положень п.п. 4.3 п.4 вказаного вище договору за надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі, яка складає 7 000 грн. Оплата клієнтом професійної правничої допомоги здійснюється на підставі рахунка адвоката у строк не пізніше 15 банківських днів із дати отримання рахунка.

Згідно до акту про прийняття-передачі наданих послуг від 21 січня 2025 року, який підписано обома сторонами, передбачено таке: «1. Виконавець з 24 серпня 2024 року по 21 січня 2025 року надав Замовнику професійну правничу допомогу відповідно до Договору про надання професійної правничої допомоги від 24 серпня 2024 року, а Замовник прийняв надані послуги. 2. Вартість послуг за період, вказаний в п. 1 цього Акту, становить 7 000,00 (сім тисяч) гривень, що відповідає змісту положення п.п. 4.3 п. 4 Договору про надання професійної правничої допомоги від 01 серпня 2024 року. Всього до сплати 7 000,00 (сім тисяч) гривень. До даного Акту додано Звіт про надану правову допомогу (Додаток №1)

Заслухавши суддю-доповідача, представника АТ «Державний ощадний банк України» - Самсонову Н.О., яка заперечувала проти задоволення заяви представника позивача, перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Гуревич Р.Г., та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Гуревич Р.Г., про ухвалення додаткового рішення, з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 вересня 2024 року позов задоволено, зобов`язано АТ «Державний ощадний банк України» відновити обслуговування платіжних карток та рахунків зі зняттям усіх наявних обмежень та блокувань, відкритих у АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язано АТ «Державний ощадний банк України» відновити здійснення всіх операцій по карткам та рахункам, відкритих у АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язано АТ «Державний ощадний банк України» відновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доступ в особистому кабінеті веб-банкінгу «Ощад24/7». Стягнуто з АТ «Державний ощадний банк України» на користь держави судовий збір у сумі 1 211 грн 20 коп.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2025 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишено без задоволення. Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 вересня 2024 року залишено без змін.

Судом установлено, що під час розгляду справи в апеляційному суді адвокат Гуревич Р.Г. представляв інтереси ОСОБА_1 на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 24 серпня 2024 року із адвокатом Гуревичем Р.Г. Згідно до положень п.п. 4.3 п.4 вказаного вище договору за надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі, яка складає 7 000 грн. Оплата клієнтом професійної правничої допомоги здійснюється на підставі рахунка адвоката у строк не пізніше 15 банківських днів із дати отримання рахунка.

Згідно до акту про прийняття-передачі наданих послуг від 21 січня 2025 року, який підписано обома сторонами, передбачено таке: «1. Виконавець з 24 серпня 2024 року по 21 січня 2025 року надав Замовнику професійну правничу допомогу відповідно до Договору про надання професійної правничої допомоги від 24 серпня 2024 року, а Замовник прийняв надані послуги. 2. Вартість послуг за період, вказаний в п. 1 цього Акту, становить 7 000,00 (сім тисяч) гривень, що відповідає змісту положення п.п. 4.3 п. 4 Договору про надання професійної правничої допомоги від 01 серпня 2024 року. Всього до сплати 7 000 грн. До даного Акту додано Звіт про надану правову допомогу (Додаток №1).

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами першою-третьою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При цьому, ч. 6 ст. 137 ЦПК України покладає обов`язок доведення неспівмірності витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

На виконання вказаних вимог, заявником було надано апеляційному суду про надання професійної правничої допомоги від 24 серпня 2024 року, за яким сторони домовилися про те, що вартість послуг адвоката за цією угодою та на виконання договору про надання правничої допомоги складає фіксовану винагороду а саме 7 000 грн.

Однак, колегія суддів вважає, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу є значно завищеним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21, провадження № 12-14гс22, зроблено висновок, про те, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

Наведене вище повністю узгоджується з твердженням скаржника про те, що суд не може на власний розсуд зменшити судові витрати без клопотання іншої сторони.

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

З огляду на зазначене положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.

Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Колегія суддів, з урахуванням наведеного вище та з урахуванням конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, розумності їхнього розміру, принципу співмірності судових витрат, розміру наданої правничої допомоги, складністю справи та виконаними адвокатом Гуревичем Р.Г. послугами, часом, витраченим адвокатом Гуревичем Р.Г. на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом Гуревичем Р.Г. послуг, ціною позову і значенням справи для сторін, результатами розгляду справи, приходить до висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 7 000 грн є завищеним. При цьому колегія суддів вважає, що з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн, що буде відповідати критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги у суді.

Такий висновок колегії суддів повністю узгоджується із правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18, від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, 21 листопада 2022 року у справі № 463/6544/20 та від 11 січня 2023 року у справі № 479/475/21.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що надані докази про понесення відповідачем судових витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 4 000 грн є достатніми, допустимими та достовірними.

На підставі наведеного вище колегія суддів приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Гуревич Р.Г., підлягає частковому задоволенню з ухваленням у справі додаткового рішення про стягнення з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 4 000 гривень.

Керуючись ст.ст. 270, 381 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Гуревич Родіон Геннадійович, - задовольнити частково.

Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів додаткове рішення.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у цій справі, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст додаткової постанови складено 26 лютого 2025 року.

Головуючий:

Судді: