Провадження № 2/127/5189/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25.02.2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, у якому просила суд: визначити склад спадкового майна, а саме, що частка ОСОБА_4 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0256 га, кадастровий номер :01:045:0084 по АДРЕСА_1 на день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 та становила 1/4 частку; судові витрати залишити за позивачем.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були співвласниками земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0256 га кадастровий номер :01:045:0084 по АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності. Право спільної сумісної власності зареєстроване Державним реєстратором Левчук І.В. 20.04.2019 на підставі рішення Вінницької міської ради №1597 від 22.02.2019. Чоловік позивачки ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 помер і після його смерті відкрилась спадщина. Звернувшись до нотаріуса, позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесену 19.08.2024 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В., оскільки земельна ділянка належала ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, внаслідок чого неможливо визначити склад спадкового майна, тобто частку померлої особи та оформити спадщину. За таких обставин, оформити спадкові права на частку земельної ділянки, що входить до складу спадкового майна, позивач не має можливості, оскільки розмір частки земельної ділянки не визначений, у зв`язку з чим і виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача адвокат Ковальова В.С. до судового засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу в її відсутність та відсутність позивача, не заперечує щодо заочного розгляду справи, судові витрати просила залишити за позивачем.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилися, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Заяв про розгляд справи без їх участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачами у визначений судом строк до суду не подано.

Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 16.02.2024 відділом ДРАЦС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №537 (а.с. 8).

На день смерті ОСОБА_4 , позивачка ОСОБА_1 перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 11.10.1977 (а.с. 7).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В. 19.02.2024 було заведено спадкову справу №07/2024, копія якої надана на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2024 та приєднана до матеріалів справи (а.с. 41-78).

З матеріалів спадкової справи встановлено, що 19.02.2024 ОСОБА_1 дружина померлого, звернулася до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 (а.с. 42).

У шестимісячний строк з дня відриття спадщини, діти померлого ОСОБА_5 та ОСОБА_3 подали приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В. заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 їхнього батька ОСОБА_4 (а.с. 42 на звороті, а.с. 53, 54, 56-61).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка площею 0,0256 га, кадастровий номер :01:045:0084, належить ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності (без визначення часток кожного співвласника), право власності за якими зареєстроване ОСОБА_6 , державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області 20.04.2019 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номери запису про право власності: 31290166, 31290414, 31290277, 31290340 (а.с. 5-6).

Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В. №121/02-31 від 19.08.2024 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 0,0256 га, кадастровий номер :01:045:0084, за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , оскільки частка померлого у вказаній земельній ділянці, що є об`єктом права спільної сумісної власності, не визначена (а.с. 9, 78).

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Згідно із ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом (ст. 370 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Згідно із ст. 369 ЦК України здійснення права спільної сумісної власності проводиться за згодою всіх співвласників.

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,0256 га, кадастровий номер :01:045:0084, за адресою: АДРЕСА_1 по теперішній час рахується як об`єкт спільної сумісної власності. Вчинити будь-які дії щодо даної ділянки, в тому числі, визначити в даний час розмір часток співвласників ділянки в спільній сумісній власності на неї в позасудовому порядку вже неможливо, оскільки один із співвласників помер і його цивільна дієздатність припинена з моменту смерті, що передбачено ст. 25 ЦК України.

Згідно із ст. 370 ч. 2 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Суду не надано доказів щодо існування будь-яких домовленостей між співвласниками земельної ділянки, про розмір часток кожного з них у земельній ділянці, тому частки кожного з них у спільній власності на земельну ділянку були рівними, а саме кожному при житті ОСОБА_4 належала 1/4 ідеальна частка цієї земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 статті 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків установлених законом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

При цьому, суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд враховує положення вказаних вище норм закону про рівність часток співвласників, а також те, що розмір частки кожного співвласника у спільній сумісній власності на землю не визначені та невизначення часток не дає можливості позивачу в повній мірі розпоряджатися своїм правом власності на вказане майно, тому суд дійшов висновку, що вимоги позову про визначення розміру частки померлого ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0256 га, кадастровий номер :01:045:0084, за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 1/4 ідеальної частки підлягають задоволенню.

За клопотанням позивача судові витрати по справі залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 355, 357, 368, 369, 370, 372 ЦК України, ст.ст. 86, 89 Земельного Кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-282, 268, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0256 га, кадастровий номер :01:045:0084, за адресою: АДРЕСА_1 , складає 1/4 (ідеальну) частку.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: