Справа № 496/1077/25
Провадження № 2/496/1746/25
У Х В А Л А

25 лютого 2025 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., вивчивши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом заступника керівника Одеської обласної прокуратури - Ракович Максима Миколайовича в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус Зезик В`ячеслав Андрійович про визнання недійсним договору дарування, відновлення становища, шляхом повернення права власності на 1/3 частину квартири та стягнення судового збору,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду розглядається вказана цивільна справа.

Одночасно з позовом подано заяву про забезпечення позову шляхом накладання арешту на 1/3 частки квартири загальною площею 39.6 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , набуту ОСОБА_2 у власність на підставі договору дарування від 06.02.2024 р. № 75 та заборони ОСОБА_2 , а також іншим фізичним та юридичним особам здійснювати будь-які дії щодо передачі у власність 1/3 частка квартири загальною площею 39.6 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладання арешту та забороною на вчинення певних дій на спірне майно, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. На даний час 1/3 частини квартири (на яку могло бути звернуто стягнення в рамках виконавчого провадження) за оспорюваним договором дарування вибула з власності боржника ОСОБА_1 у власність її чоловіка ОСОБА_2 . Із зазначеного вбачається, що відчуження ОСОБА_2 вказаної частини нерухомого майна на користь третіх осіб та внесення до Державного реєстру речових прав запису про право приватної власності цією частиною квартири (чи всього житла) іншими особами, призведуть до неможливості реального поновлення інтересів кредитора Міністерства захисту довкілля та природніх ресурсів України, а також унеможливить або ускладнить виконання рішення суду.

Таким чином, у прокурора є об`єктивні підстави стверджувати перед судом, що не вжиття заходів забезпечення позову може створити передумови для відповідача щодо подальшого відчуження права власності 1/3 частини квартири, що у випадку ухвалення рішення суду про задоволення позовних вимог, створить перешкоди під час його виконання.

Суд розглянувши вищезазначену заяву та дослідивши всі надані до неї докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений: забороною вчиняти певні дії та накладенням арешту на майно. Частиною 2 цієї статті зазначено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від конкретного випадку.

Від так, судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати недійсним Договір дарування 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , від 06.02.2024 № 75, посвідчений приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Зезиком В.А. та відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом повернення права власності на 1/3 частки квартири.

За час розгляду справи в проваджені судді, існує ймовірність того, що до розгляду справи по суті, відповідач, як власник (розпорядник) майна, може виконати дій щодо відчуження спірного майна.

Дослідивши матеріали справи та зазначені позивачем обставини, суд вважає, що на теперішній час невжиття заходів забезпечення позову може призвести до реального ускладнення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, а отже необхідним є вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладання арешту та заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії пов`язані з переходом права власності щодо нерухомого майна.

Таке забезпечення позову, враховуючи його предмет, можна вважати співмірним із заявленими вимогами.

Необхідність обрання даних видів забезпечення позову є обґрунтованим, так як відсутність арешту та заборони відчуження вказаного майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, так як існує реальна можливість для відповідача відчужити майно третім особам, або воно може бути реалізованим в рамках виконавчого провадження, що суттєво ускладнить виконання можливого рішення суду.

Суд, також встановлює, що наразі відсутні підстави вважати застосування забезпечення позову таким, що спричинить відповідачу збитки. Право власності до вирішення справи по суті не позбавляється, ні забороняється існуюче право користування, якісні та кількісні показники майна не втрачаються. Забезпечення позову полягає усього лише у забороні здійснювати юридично значимі дії щодо відчуження нерухомості у будь який спосіб.

Розглянувши клопотання, суд дійшов висновку, що потреба у зустрічному забезпеченні в даному випадку відсутня, з урахуванням мотивів викладених судом в обґрунтування задоволення заяви.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на 1/3 частки квартири загальною площею 39.6 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, номер відомостей про речове право 53584505), набуту ОСОБА_2 у власність на підставі договору дарування від 06.02.2024 № 75.

Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а також іншим фізичним та юридичним особам здійснювати будь-які дії щодо передачі у власність 1/3 частка квартири загальною площею 39.6 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, номер відомостей про речове право 53584505), набутої ним у власність на підставі договору дарування від 06.02.2024 № 75.

Відповідно до ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Стягувач: заступник керівника Одеської обласної прокуратури - Ракович Максим Миколайович (, м. Одеса, 65026, вул. Пушкінська, 3) в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (адреса вул. Митрополита Василя Липківського, 35, м. Київ, 03035, )

Боржники: ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ); ОСОБА_2 (адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову направити сторонам по справі, а також відповідним державним органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 15 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Буран