КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/4622/2025 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Музичко С.Г., Желепи О.В.,

секретар судового засідання: Дуб С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Баховського Михайла Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: обслуговуючий кооператив «Магнолія», обслуговуючий кооператив «Садово-дачний кооператив «Ентузіаст» про скасування рішення про державну реєстрацію та визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.05.2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: обслуговуючий кооператив «Магнолія», обслуговуючий кооператив «Садово-дачний кооператив «Ентузіаст» про скасування рішення про державну реєстрацію та визнання правочину недійсним - задоволено.

Скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Бєлломі Олени Віталіївни № 60764766 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) від 05.10.2021 щодо реєстрації за ОСОБА_1 права власності на садовий будинок загальною площею 13,5 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу садового будинку від 18 жовтня 2023 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховим Артемом Сергійовичем та зареєстрований в реєстрі за номером 1153, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1 073,60 гривень., з кожного.

22.05.2024 року адвокат Кузьмін Д.Л., в інтересах ОСОБА_2 подав до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій просив стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 35 000 грн.

Про намір подати дану заяву було зазначено в письмових поясненнях наданих в судовому засіданні, призначеному на 16.05.2024 року.

Заява обгрунтована тим, що при постановленні рішення судом першої інстанції не вирішено питання про судові витрати.

Вартість наданих адвокатом послуг відповідно до умов Договору є фіксованим, тобто не залежить від обсягу наданих послуг, витраченого часу та інших обставин, що враховуються при погодинній оплаті.

Також зазначав, що 21.05.2024 року між сторонами Договору без зауважень складено Акт приймання-передачі наданих послуг із переліком послуг, що надані позивачу на стадії розгляду справи в суді першої інстанції.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 07 листопада 2024 року заяву адвоката Кузьміна Дениса Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000 грн.

У задоволенні інших вимог заяви відмовлено.

Не погодившись з вказаним додатковим рішенням суду першої інстанції, адвокат Баховський М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нову постанову, якою в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що позивач у позовній заяві визначив, що попередня (орієнтовна) сума судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, витрати на правову допомогу.

Оскільки станом на день дебатів представнику позивача було достеменно відомо про обсяг наданої ним правової допомоги, проте, доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів останній суду не надав, а поважних причин не подання вказаних доказів суду першої інстанції в заяві наведено не було, на переконання апелянта, вказана обставина слугувала підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення та розподіл судовиїх витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

15 січня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_2 - адвоката Кузьміна Д.Л., в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

12 січня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_3 - адвоката Карнаух-Голодняк О.В., в якому просила задовольнити апеляційну скаргу та скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та постановити нову постанову, якою у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

22 січня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшли письмові пояснення від представника ОСОБА_2 - адвоката Кузьміна Д.Л..

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи додаткове рішення та частково задовольняючи заяву представника позивача про відшкодування судових витрат понесених на оплату правничої допомоги суд першої інстанції врахувавши складність справи та виконаної адвокатом роботи, які підтверджені належними доказами, принципу справедливості, співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також з урахуванням заперечень представників відповідачів щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідачів на користь позивача по 12 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, з кожного.

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що звертаючись з позовом, позивач у позовній заяві зазначив про попередній розрахунок судових витрат на правову допомогу, де зазначено, що вартість послуг адвоката у даній справі складає 35 000 грн.

16.05.2024 року в судових дебатах представник позивача надав додаткові пояснення в письмовій формі, де в прохальній частині зазначив, що у випадку задоволення позову, ОСОБА_2 зобов`язується подати підтверджуючі документи щодо понесення витрат на правничу допомогу у встановлені ЦПК Укранїи строки (а.с. 202-217 том 3).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.05.2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: обслуговуючий кооператив «Магнолія», обслуговуючий кооператив «Садово-дачний кооператив «Ентузіаст» про скасування рішення про державну реєстрацію та визнання правочину недійсним - задоволено.

22.05.2024 року адвокат Кузьмін Д.Л., в інтересах ОСОБА_2 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій просив стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 35 000 грн.

Водночас обґрунтувань поважності причин неподання доказів понесених судових витрат на правову допомогу до закінчення судових дебатів, представником позивача не надано.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст.270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 8 ч. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду № 346/2744/21 від 22 квітня 2024 року.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку стягуючи з відповідачів на користь позивача судові витрати на правову допомогу, оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги, що подана заява представника позивача про розподіл судових витрат (на правову допомогу) не містить відповідно до ч.1 ст. 246 ЦПК України обґрунтування поважності причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів.

Отже, сторона позивача без поважних причин не подала усі докази на підтвердження розміру понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, тому в суду згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України не було підстав вирішувати питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позову.

Суд першої інстанції не застосував норму ч. 1 ст. 246 ЦПК України і дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу на користь позивача.

Відповідно до ст 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви адвоката Кузьміна Дениса Леонідовича, в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Баховського Михайла Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви адвоката Кузьміна Дениса Леонідовича, в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено «25» лютого 2025 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді С.Г. Музичко

О.В. Желепа