Справа № 638/2194/25
Провадження № 2/638/3122/25
УХВАЛА

25 лютого 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивачка), представник адвокат Герасимчук О.О., звернулася з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач), у якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та Відповідачем, зареєстрований 18.08.2005 Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, з актовим записом №385.

Позовна заява надійшла до суду в електронному вигляді та містить зазначення про те, що документ сформований в системі «Електронний суд».

Представника Позивачки зазначає у позові, що позов поданий до Дзержинського районного суду м. Харкова в порядку частини другої статті 28 ЦПК України за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання Відповідача.

У відповідь на запит суду з реєстру територіальної громади міста Харкова та Єдиного державного демографічного реєстру надійшла інформація про відсутність запитуваних відомостей щодо Відповідача.

Ухвалою від 13.02.2025 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків шляхом надання доказів, які підтверджують зареєстроване місце проживання або перебування Відповідача за адресою: АДРЕСА_1 ; зазначення у позовній заяві реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або номера і серії паспорта для фізичних осіб - громадян України, адреси електронної пошти; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; надання належних доказів відправлення позовної заяви та документів, що додаються до неї, відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку.

24.02.2025 представник Позивачки направив до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви у якій зазначив: останнє відоме Позивачці місце прописки та проживання Відповідача - АДРЕСА_2 , вказану адресу може самостійно підтвердити Відповідач (зазначено контактний номер телефону); у Позивачки відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків та паспорт Відповідача; як відомо Позивачці, Відповідач не користується електронною поштою та її у нього немає; у Позивачки наявні оригінали документів, копії яких додано до заяви.

Заява про продовження строку усунення недоліків, заява про забезпечення доказів від Позивачки не надходила.

Розглянувши заяву про усунення недоліків, суд керується таким.

Суд враховує вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року вказав, що «фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» … Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Таким чином, згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Розгляд справи судами з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням статті 6 Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 ЦПК України).

Залишаючи позовну заяву без руху, суд в ухвалі від 13.02.2025 зазначив про необхідність надання доказів, які підтверджують зареєстроване місце проживання або перебування Відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , як підставу дотримання правил підсудності.

Відповідь представника Позивачки, що останнє відоме Позивачці місце прописки та проживання Відповідача - АДРЕСА_2 , що може самостійно підтвердити Відповідач, та зазначення про те, що у Позивачки відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків та паспорт Відповідача не є виконанням вимог ухвали від 13.02.2025 про надання доказів, які підтверджують зареєстроване місце проживання або перебування Відповідача.

Суд в ухвалі від 13.02.2025, посилаючись на Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та відносини між ними визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, а також на висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.12.2024 у справі № 487/2777/23, від 13.01.2020 у справі №910/28408/15, від 26.03.2020 у справі №910/9962/16, наголошував, що належним доказом направлення позовної заяви та доданих до нього документів відповідачеві у справі є бланк опису вкладення з номером поштового відправлення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фіскальним чеком/квитанцією про відправлення.

Частиною третьою статті 185 ЦПК України визначено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням Позивачкою вимог ухвали суду від 13.02.2025 про усунення недоліків позовної заяви та недотриманням вимог, визначених статтями 175, 177 ЦПК України, а також недотримання правил звернення до суду за підсудністю за зареєстрованим місцем проживання/перебування Відповідача або останнім відомим, оскільки Позивачка не надала докази, які підтверджують зареєстроване місце проживання або перебування Відповідача за адресою: АДРЕСА_1 ; не зазначила відомості, які ідентифікують особу Відповідача - реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, а також не надала належних доказів направлення позовної заяви та доданих до нього документів Відповідачеві - бланк опису вкладення з номером поштового відправлення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фіскальним чеком/квитанцією про відправлення, позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню разом із доданими до неї документами.

Конституцією України визначено основні засади судочинства і до них, зокрема, належать законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України), що кореспондується з положеннями частини першої статті 81 ЦПК України, якою встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, а тому прийняття до розгляду позовної заяви, поданої без дотримання вимог статтей 175, 177 ЦПК України, може бути витлумачено як надання переваги Позивачці.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 ЦПК України).

Повернення позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з вказаною заявою до суду, у тому порядку, який встановлений законодавством, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Зважачи на викладене, керуючись статтями 175-177, 185, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вважати неподаною та повернути Позивачці.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк, з дня винесення ухвали, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Малахова