ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1698/25 Справа № 233/3555/24 Суддя у 1-й інстанції - Левчук О.О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Лідовська А.А

сторони справи:

позивач -ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження,відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справі, цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на окрему ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2024 року, ухвалену суддею Левчук О.О. у м. Костянтинівка Донецької області, (відомості про дату складення повного судового рішення відсутні),

ВСТАНОВИВ

21.06.2024 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18.10.2024 року, позовну заяву, подану від імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди - повернуто без розгляду.

Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що відповідно до відомостей, наданих Державною прикордонною службою України, ОСОБА_1 18.04.2022 13:46:48 виїхала за межі України через прикордонний пункт Краківець та на час надання відповіді 08.08.2024 року не поверталася на територію України.

Позов та клопотання про розгляд справи за відсутності позивача були направлені з відділення Укрпошти розташованого в м. Костянтинівка.

А отже, позов та клопотання про розгляд справи за відсутності позивача від імені ОСОБА_1 були підписані іншою особою, а не позивачем та містять ознаки підробки документу.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2024 року у зв`язку з виявленими під час вирішення спору за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, порушеннями діючого законодавства України, які мають ознаки кримінальних правопорушень, постановлена окрема ухвала, яка направлена до Головного управління національної поліції в Донецькій області для прийняття процесуального рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Окрема ухвала також направлена до Костянтинівської окружної прокуратури для відповідного реагування. Про розгляд окремої ухвали повідомити Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом місяця з дня отримання копії даної ухвали.

Позивач ОСОБА_1 оскаржила окрему ухвалу в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати оскаржувану окрему ухвалу суду першої інстанції, як передчасну.

Скаржник зазначає, що вона звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за договором позики. До позову долучила оригінал боргової розписки та завірені копії паспорта та РНОКПП, проте суд першої інстанції ухвалою від 18.10.2024 повернув заяву без розгляду, з тих підстав, що позов, клопотання про розгляд справи за відсутності позивача від імені ОСОБА_1 були підписані іншою особою, а не позивачем, оскільки відповідно до відомостей Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 18.04.2022 виїхала за межі України через прикордонний пункт Краківець та на час надання відповіді цією службою 08.08.2024 не поверталася на територію України.

Вказує, що в окремій ухвалі суд першої інстанції посилається на висновки, які були зроблені судом в ухвалі Костянтинівського міськрайонного суду від 18.10.2024 (повернення без розгляду позовної заяви), хоча на час ухвалення оскаржуваної ухвали, ухвала про повернення без розгляду позову не набрала законної чинності.

У додаткових поясненнях до апеляційної скарги на окрему ухвалу суду першої інстанції скаржник зазначає, що вона дійсно перебуває за кордоном в республіці Ірланція. Цивільний позов, відповідні клопотання та завірені копії документів вона підписує особисто. А потім перевізником передає своїм родичам на територію України, які засобами поштового зв`язку надсилають відповідні документи на адресу суду. Вказує, що її перебування за межами України не може скасовувати її прав як громадянина України в сфері цивільних та цивільно-процесуальних відносин. Наголошує на тому, що поштовий зв`язок між Ірландією та Україною наразі не врегульований, вона не може відправити відповідні документи безпосередньо з республіки Ірландія. Вважає, що суд першої інстанції прийняв передчасне рішення, яке не підтверджено жодними доказами.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а окрема ухвала суду скасуванню, з огляду на таке.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про постановлення окремої ухвали, виходив з того, що позов та клопотання про розгляд справи за відсутності позивача від імені ОСОБА_1 були підписані іншою особою, а не позивачем та містять ознаки підробки документу. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до відомостей, наданих Державною прикордонною службою України, ОСОБА_1 18.04.2022 13:46:48 виїхала за межі України через прикордонний пункт Краківець та на час надання відповіді 08.08.2024 року не поверталася на територію України. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у зв`язку з виявленням під час судового розгляду порушень законодавства, які містить ознаки кримінальних правопорушень передбачених ст.358 КК України, ст.366 КК України, слід постановити окрему ухвалу, яку направити до Головного управління національної поліції в Донецькій області та прокурору Костянтинівської окружної прокуратури для прийняття процесуального рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції та погоджується з доводами позивача, викладеними в апеляційній скарзі, виходячи з наступних підстав.

21.06.2024 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 21.05.2016 року позивачка дала в борг відповідачу грошові кошти в розмірі 500 000грн., які відповідач зобов`язався повернути до 01.01.2022 року та сплатити відсотки у розмірі 300 000грн., про що відповідач склав розписку, оригінал якої зберігається у позивача. Проте, у вказаний в розписці строк, відповідач грошові кошти позивачу не повернув.

Просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 800 000грн.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09.08.2024 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 04.09.2024 року об 11-00 годині, з викликом сторін.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04.09.2024 зазначену цивільну справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 20.09.2024 року об 11-00 годині.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином, на адресу суду поштовою кореспонденцією надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2024 року позовну заяву, подану від імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди повернуто без розгляду.

ОСОБА_1 оскаржила ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2024 року про повернення її заяви без розгляду в апеляційному порядку.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2024 року скасовано з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2024 року, виходив з того, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу не відповідають обставинам справи та порушують норми процесуального права, що є підставою для її скасування.

Відповідно до ст.262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк.

Окремі ухвали є засобом зміцнення законності та правопорядку, сприяють усуненню недоліків у діяльності державних органів, громадських організацій і посадових осіб, запобігають вчиненню злочинів та інших правопорушень, впливають на формування у громадян поваги до права та становлять важливу частину діяльності судів.

Відтак, окрема ухвала це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини й умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушників. Вона може бути постановлена лише, якщо під час саме судового розгляду конкретної справи було встановлене відповідне правопорушення. Суд не здійснює юридичну кваліфікацію правопорушення, хоча в окремій ухвалі може зазначити, елементи якого складу правопорушення потрібно перевірити.

Колегія суддів, враховуючи встановлені апеляційним переглядом обставини справи дійшла висновку, що під час вирішення судом питання про повернення позовної заяви без розгляду, з підстав подачі позову та клопотання не позивачем, а іншою особою, дійшла висновку, що ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду, а відтак, окрема ухвала постановлена в рамках цієї справи також підлягає скасуванню, з огляду на скасування ухвали про повернення позову без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Окрему ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2024 року скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 25 лютого 2025 року.

Головуючий:

Судді: