БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/40/25
Справа № 356/669/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Дудар Т.В.,

за участю секретаря Харченко Ж.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Березанського міського суду Київської області перебуває вказана вище цивільна справа.

17.09.2024 ухвалою Березанського міського суду Київської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. У задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження відмовлено. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі.

20.02.2025 через систему «Електронний суд» представник відповідача Вітліна М.О. подала зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про захист прав споживачів шляхом визнання договорів частково недійсними (зареєстровано канцелярією суду за вх. № 672 від 21.02.2025).

Так, у зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 просить суд: 1. Визнати недійсними пункти 2.3, 2.4 договору позики від 10.07.2023 № 4247781, укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». 2. Визнати недійсним п. 2.3 договору позики від 03.07.2023 № 78148491, укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». 3. Визнати недійсним п. 1.5.3 кредитного договору від 14.07.2023 № 8394348, укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН». 4. Визнати недійсним п. 1.5.3 кредитного договору від 04.07.2023 № 103272141, укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН». 5. Визнати недійсним п. 2 Додатку № 1 до договору позики від 10.07.2023 № 5822922, укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ».

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що відповідно до змісту позовної заяви предметом позову є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договорами позики та кредиту, а саме: - за договором позики від 10.07.2023 № 4247781, укладеному з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»: 8000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 21600,00 гривень сума заборгованості за відсотками; за договором позики від 03.07.2023 № 781484916, укладеному з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»: 11000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 33000,00 гривень сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором від 14.07.2023 № 8394348, укладеному з ТОВ «МІЛОАН»: 5000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 13505,00 гривень сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором від 04.07.2023 № 103272141, укладеному з ТОВ «МІЛОАН»: 5000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 10507,00 гривень сума заборгованості за відсотками; за договором позики від 10.07.2023 № 5822922, укладеному з ТОВ «МАНІФОЮ»: 7000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 14334,60 гривень сума заборгованості за відсотками.

Позивач за зустрічним позовом вважає, що умови вищевказаних договорів порушують його права і законні інтереси як споживача фінансових послуг, а також є такими, що суперечать положенням чинного законодавства, якими регульовано спірні правовідносини. Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 вважає, що для захисту його прав та інтересів як споживача фінансових послуг умови договорів позики та кредиту, які встановлюють необґрунтовано завищені ставки процентів та є несправедливими, необхідно визнати недійсними.

Також 20.02.2025 через систему «Електронний суд» представник відповідача Вітліна М.О. подала клопотання про прийняття зустрічного позову до розгляду разом з первісним позовом, у якому вказала, що у провадженні Березанського міського суду Київської області перебуває зазначена вище справа № 356/669/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Підстави позову обґрунтовані посиланням на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договорами позики та кредиту від 10.07.2023 № 4247781, від 03.07.2023 № 78148491, від 14.07.2023 № 8394348, від 04.07.2023 № 103272141 та від 10.07.2023 № 5822922. Ухвалою суду від 17.09.2024 відкрито провадження у справі.

Відповідач не визнає заявлені позовні вимоги в частині стягнення нарахованих відсотків, оскільки вважає, що відповідні умови вищевказаних договорів порушують його права і законні інтереси як споживача фінансових послуг, а також є такими, що суперечать положенням чинного законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини.

Використовуючи процесуальне право, надане ст. 193 ЦПК України, відповідач пред`являє в межах даної справи зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про захист прав споживача шляхом визнання договорів позики та кредиту від 10.07.2023 № 4247781, від 03.07.2023 № 78148491, від 14.07.2023 № 8394348, від 04.07.2023 № 103272141 та від 10.07.2023 № 5822922 частково недійсними.

Як стверджує ОСОБА_1 , зустрічний позов є взаємопов`язаним із первісним позовом, оскільки стосується юридичних фактів, на яких ґрунтуються підстави первісного позову. Крім цього, задоволення зустрічного позову частково виключає задоволення первісного позову, оскільки визнання відповідних умов договорів недійсними виключає стягнення з відповідача нарахованих процентів.

Таким чином, на думку представника відповідача, наявні визначені статтею 193 ЦПК України підстави для прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом.

ОСОБА_1 вказує, що зустрічний позов подається поза межами строку встановленого частиною першою статті 193 ЦПК України, з незалежних від відповідача причин. Приводом до звернення з даним позовом є приєднання до матеріалів справи за ухвалою суду нових доказів, які були подані позивачем з пропуском визначеного законом строку. Приєднання вказаних доказів має наслідком зміну правової позиції відповідача у даній справі, про відповідне процесуальне рішення відповідач дізнався після його ухвалення, що відбулося після подання відзиву.

Отже, представник відповідача просить суд поновити ОСОБА_2 строк для подання зустрічного позову. Прийняти зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про захист прав споживача шляхом визнання договорів частково недійсними до спільного розгляду з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не направив до суду свого представника (а.с. 10, 13 Т. 2).

Разом з тим, в прохальній частині позовної заяви представник позивача вказав, що у разі розгляду даної справи за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_2 просить здійснювати її розгляд за відсутності представника позивача (а.с. 8 Т. 1).

Крім того, у поданій до суду заяві від 23.09.2024 за вих. № 007890999 (зареєстровано канцелярією суду за вх. № 3257 від 02.10.2024) представник позивача просила суд, серед іншого, розгляд справи провести за відсутності представника позивача (а.с. 111 Т. 1).

Представник відповідача адвокат Вітліна М.О., участь якої у судовому засіданні за її клопотанням була забезпечена у порядку ст. 212 ЦПК України, повністю підтримала клопотання з підстав, у ньому викладених. Просила поновити строк на подачу зустрічного позову і прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісними позовом.

Заслухавши представника відповідача, ознайомившись з клопотанням, зустрічним позовом, суд дійшов такого висновку.

Як передбачено п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (ч. 2 ст. 193 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З аналізу змісту ст. 55, 129 Конституції України можна дійти висновку, що застосування права на судовий захист здійснюється у випадках та порядку, встановлених законом.

Отже, реалізація конституційного права на судовий захист включає в себе і застосування норм процесуального закону.

Таким чином, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, звертаючись до суду із зустрічним позовом, позивач за зустрічним позовом повинен дотримуватись норм ЦПК України щодо порядку її подання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Вирішуючи клопотання про прийняття зустрічного позову суд з`ясовує такі питання: чи виникають позовні вимоги з одних правовідносин, чи можуть вимоги за позовами зараховуватися, чи виключить задоволення зустрічного позову повністю або частково задоволення первісного позову, чи поданий зустрічний позов у строк для подання відзиву на позов.

Судом встановлено, що 17.09.2024 ухвалою Березанського міського суду Київської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. У задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження відмовлено. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі та надано відповідачу право у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. Роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Роз`яснено, що копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються: докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 4, 5, 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З довідки про доставку електронного документу від 17.09.2024 вбачається, що ухвала про відкриття провадження від 17.09.2024 була надіслана одержувачу ОСОБА_2 в його електронний кабінет: 18.09.2024 о 15:12:47 (а.с. 106).

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до ордеру на надання правничої допомоги № 1495485 (а.с. 118, 123, 125) - договір про надання правничої допомоги/доручення органу (установи), уповноваженої законом на надання безоплатної правничої допомоги № 44/24, датований 02 жовтня 2024 року, тобто в межах строку, встановленого судом для подачі відзиву.

25.10.2024 представник відповідача звернулася до суду з клопотанням про поновлення процесуального строку, а саме: поновлення ОСОБА_2 строку на подання відзиву із запереченням проти позову, представник відповідача Вітліна М.О. просила суд врахувати, що пропуск зазначеного процесуального строку є незначним; строк пропущено з поважних причин, оскільки договір про надання правової допомоги укладено з клієнтом за день до спливу строку, а фактичне виконання розпочато після 11.10.2024, після отримання примірнику договору підписаного клієнтом, при цьому з об`єктивних причин здійснити у коротший строк аналіз матеріалів та підготовку процесуальних документів було неможливим.

Відтак, ухвалою Березанського міського суду Київської області від 29.10.2024 клопотання представника відповідача адвоката Вітліної Марини Олександрівни про поновлення процесуального строку у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було задоволено. Поновлено ОСОБА_2 строк на подання відзиву на позовну заяву.

Як передбачено ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Так, судом встановлено дату отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі, а саме: з довідки про доставку електронного документу від 17.09.2024 вбачається, що ухвала про відкриття провадження від 17.09.2024 була надіслана одержувачу ОСОБА_2 в його електронний кабінет: 18.09.2024 о 15:12:47 та дату звернення представником відповідача адвокатом Вітліною М.О. до суду із зустрічною позовною заявою - 20.02.2025.

Зазначене вище свідчить про те, що зустрічна позовна заява подана з порушення встановленого ч. 1 ст. 193 ЦПК України строку, відповідно до якої відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відтак, наявні правові підстави для застосування наслідків, передбачених ч. 3 ст. 194 ЦПК України, а саме: повернення заявнику зустрічної позовної заяви як поданої з порушенням вимог частин першої статті 193 ЦПК України.

Розглядаючи клопотання представника відповідача про поновлення ОСОБА_2 строку для подання зустрічного позову, суд виходить з такого.

Представник відповідача мотивує подання зустрічного позову поза межами строку, встановленого частиною першою статті 193 ЦПК України, з незалежних від відповідача причин, тим, що приводом до звернення з даним позовом є приєднання до матеріалів справи за ухвалою суду нових доказів, які були подані позивачем з пропуском визначеного законом строку. Приєднання вказаних доказів має наслідком зміну правової позиції відповідача у даній справі, про відповідне процесуальне рішення відповідач дізнався після його ухвалення, що відбулося після подання відзиву.

У клопотанні не конкретизовано, про приєднання яких саме доказів йдеться.

В судовому засіданні 15.01.2025 судом було ухвалено задовольнити клопотання представника відповідача про доручення документів по справі, а саме відповіді на відзив, що 05.11.2024 надійшла до суду від представника позивача.

Вказана вище відповідь на відзив містила додатки.

Подання відповіді на відзив є правом позивача, передбаченим ст. 179 ЦПК України.

При цьому як встановлено ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

На переконання суду наведені представником відповідача причини подання зустрічної позовної заяви з пропуском встановленого Цивільним процесуальним кодексом строку, не можуть бути визнані поважними.

Окремо суд зауважує, що питання про приєднання до справи відповіді на відзив було вирішено в судовому засіданні 15.01.2025, при цьому заперечення щодо долучення нових доказів, наданих позивачем одночасно з поданням відповіді на відзив були подані представником відповідача ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» 11.11.2024, однак зустрічну позовну заяву було подано до суду 20.02.2025.

У клопотанні представника відповідача про поновлення ОСОБА_2 строку для подання зустрічного позову не обґрунтовано необхідність стороні відповідача такого тривалого проміжку часу для звернення до суду із зустрічною позовною заявою.

Отже, зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті зустрічного позову та повернення заявнику зустрічної позовної заяви.

При цьому, застосування судом наслідків пропущення строків звернення до суду із зустрічним позовом не є порушенням права на доступ до суду.

Повернення зустрічної позовної заяви позивачу за зустрічним позовом не позбавляє його права на звернення до суду в загальному порядку.

Щодо оскарження в апеляційному прядку ухвали суду про про відмову у прийнятті та поверненні зустрічного позову суд враховує висновок, зроблений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 333/6667/20.

Згідно частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, міститься у частині першій статті 353 ЦПК України.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України в апеляційному порядку окремо від рішення суду може бути оскаржена ухвала про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Частиною шостою статті 185 ЦПК України, до якої відсилає частина друга статті 194 ЦПК України, передбачено, що про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Про залишення зустрічної позовної заяви в суді у випадку її повернення заявнику зазначено у частині третій статті 194 ЦПК України.

Вищенаведене свідчить про те, що процесульним законом визначено уніфікований, єдиний підхід при застосуванні наслідків подання позовної заяви (як первісної, так і зустрічної), яка подана без додержання вимог, що визначені ЦПК України. Таким чином існує необхідність і у застосуванні єдиного підходу при реалізації учасниками справи права на апеляційне оскарження ухвали суду про повернення позовної заяви (як первісної, так і зустрічної).

У пункті 15.10 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України зазначено, що у разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, передбачені пунктами 1, 6-9, 11, 14-16, 20, 22, 23, 37-39 частини першої статті 353 цього Кодексу (крім ухвал про відмову у прийнятті або повернення зустрічного позову, про відмову у прийнятті або повернення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ухвал про зупинення провадження у справі, які подані з пропуском строку на їх оскарження), чи подання касаційної скарги на ухвали суду апеляційної інстанції (крім ухвал щодо забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, ухвал про зупинення провадження у справі, які подані з пропуском строку на їх оскарження, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал) - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали.

Зі змісту вказаної норми слідує, що ухвала про відмову у прийнятті або повернення зустрічного позову підлягає апеляційному оскарженню

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 127, 193-194, 260-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені клопотання представника відповідача про поновлення ОСОБА_2 строку для подання зустрічного позову.

Відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про захист прав споживача шляхом визнання договорів частково недійсними до спільного розгляду з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про захист прав споживача шляхом визнання договорів частково недійсними повернути заявнику.

Роз`яснити ОСОБА_2 право на звернення до суду з позовом в загальному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. В. Дудар