Справа 709/232/25
У Х В А Л А

25 лютого 2025 року селище Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Шарая Л.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу міста Київ Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Мельник Юрій Анатолійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИЛА:

24.02.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу міста Київ Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Мельник Юрій Анатолійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з позовною заявою позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу міста Київ Мельник Ю.А. від 05.10.2020, зареєстрований в реєстрі за № 66228, таким, що не підлягає виконанню.

Визначаючи підсудність цієї справи, слід керуватися вимогами статей 27, 28 ЦПК України.

За правилами, що визначені ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України, за вибором позивача позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).

Право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві (постанова КЦП ВС від 29 жовтня 2020 року, справа № 263/14171/19).

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів виконавчих написів нотаріусів.

Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ч. 1ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, виходячи зі змісту ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29.10.2020 у справі №263/14171/19.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За вимогами ч. 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Як встановлено зі змісту позовної заяви, позивач вказує своє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, до позовної заяви долучено копію постанови про відкриття виконавчого провадження, за змістом якої вбачається, що з 06.01.2021 на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А. перебуває виконавче провадження № 64036814 з виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса № 366228 від 05.10.2020.

Однак жодного доказу на підтвердження того, що на день звернення із вказаним позовом, здійснюються виконавчі дії з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса до матеріалів справи не додано.

З доданих до позовної заяви доказів, не надається можливим встановити місце виконання виконавчого напису на даний час. Таким доказом місця виконання оскаржуваного виконавчого напису може бути, наприклад постанова виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Відомостей про те, що будь-які виконавчі дії з примусового виконання виконавчого напису проводяться саме за адресою проживання позивача матеріали справи не містять.

Разом з цим, суд звертає увагу позивача на те, що місцезнаходження відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» зареєстровано за адресою: вул. Саксаганського, 14, оф. 301, м. Київ. Відповідно до меж адміністративних послуг міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради № 280/1257 від 27.04.2001 року "Про межі нових адміністративних районів міста Києва та організаційні заходи по проведенню адміністративно - територіальної реформи", адреса по АДРЕСА_2 належить до меж Печерського району міста Києва. На цю адресу поширюється юрисдикція Печерського районного суду м. Київ.

Отже, на підставі положень статей 27, 28 ЦПК України, за вибором позивача, даний позов за територіальною юрисдикцією (підсудністю) може розглядатися Печерським районним судом м. Києва або судом, за місцем вчинення виконавчих дій.

Позивач у даному випадку має право на вибір між кількома судами, яким підсудна справа.

Скеровуючи позов до Чорнобаївського районного суду Черкаської області, позивач не навів аргументів щодо підсудності справи саме цьому суду, таких підстав не встановлено і судом.

Частиною 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції «суд, встановлений законом» викладена Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України». Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом»: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

Суд звертає увагу на те, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1ст. 378 ЦПК України).

Пунктом 1 частини 1статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно зі статтею 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу можливість визначитися із територіальною підсудністю його справи (наприклад, шляхом надання доказів про вчинення виконавчих дій на території, підсудній Чорнобаївському районному суду або волевиявлення щодо скерування справи за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва).

Разом з цим, відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У позовній заяві не зазначені реєстраційний номер облікової картки платника податків третіх осіб: приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу міста Київ Горай Олега Станіславовича, приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Мельник Юрія Анатолійовича.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та враховуючи право позивача на вибір кількох судів яким підсудна справа, відсутність у позовній заяві та доданих до неї матеріалах підстав вважати, що цей спір підсудний Чорнобаївському районному суду Черкаської області, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам статті 177 ЦПК України, її слід залишити без руху і надати позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

Способом усунення недоліків позовної заяви є надання суду доказів, з урахуванням норм статей 27, 28 ЦПК України, щодо підсудності цього спору саме Чорнобаївському районному суду Черкаської області. У разі відсутності доказів та обґрунтувань підсудності справи Чорнобаївському районному суду Черкаської області, з урахуванням положень ч. 2 ст. 27 та ч. 12 ст. 28 ЦПК України, повідомити найменування суду для направлення справи судом за підсудністю за вибором позивача.

Керуючись статтями 177, 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу міста Київ Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Мельник Юрій Анатолійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, викладених в ухвалі суду, та приведення позовної заяви у відповідність до вимог статті 177 ЦПК України тривалістю 5 (п`ять) календарних днів, перебіг якого обчислювати з дня вручення йому копії даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачу разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Л.О. Шарая