Справа № 939/2314/24
РІШЕННЯ

Іменем України

24 лютого 2025 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі : головуючої судді Міланіч А.М.

при секретарі Слухай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Бородянська селищна рада Бучанського району Київської області про визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивувала тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстровному шлюбі. Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Бородянського районного суду від 20 травня 2021 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу діти постійно проживали і на даний час проживають з нею (позивачкою) та перебувають на її утриманні. На даний час вона вступила у новий шлюб і діти ростуть у повній сім`ї та мають все необхідне для нормального розвитку та навчання. Відповідачу судом було встановлено сплачувати аліменти на утримання дітей, але він їх не сплачує. Відповідач є співробітником поліції та має нестабільний графік роботи, тому не може постійно приділяти дітям увагу та приймати участь у їх вихованні, що шкодить вихованню і розвитку дітей, також він не має власного житла і проживає у своїх батьків. Відповідач постійно погрожує, що відбере дітей, конфліктує через визначення місця проживання дітей, що негативно впливає на їх психічний стан.

Тому просила визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з нею.

Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та викладене підтвердила.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що якщо буде визначене місце проживання дітей з позивачкою, то він буде позбавленний можливості вільно спілкуватися з дітьми. Хоче щоб діти постійно проживали з ним. Син має більший інтерес проживати з ним, йому з ним цікавіше. Донька проживати з ним не хоче, але вважає, що вона також повина жити з ним. Він (відповідач) вважає, що зможе більше приділяти дітям уваги та займатись їх вихованням, ніж позивачка. На даний час він проживає разом з батьками у їх будинку в АДРЕСА_1 , у будинку чотири житлові кімнати. Він (відповідач) працює поліцейським в Бородянському ВП № 2, графік роботи 6 робочих днів і 1 день вихідний, бувають добові чергування, заробітна плата 35 тисяч гривень.

Представник третьої особи Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області, Політико М.Ю. в судовому засіданні вважала, що позов підлягає задоволенню.

Судом було заслухано думку неповнолітньої ОСОБА_3 , яка повідомила, що хоче проживати разом з мамою.

Вислухавши пояснення позивачки, відповідача та представника третьої особи ОСОБА_5 , заслухавши думку дитини ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Бородянського районного суду від 20 травня 2021 року, та є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується матеріалами справи /а.с.10,11,20/.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав від 27 лютого 2024 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 лютого 2024 року за позивачкою ОСОБА_6 зареєстроване право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_2 /а.с.22/.

З копії акта обстеження житлово-побутових умов від 31 липня 2024 року вбачається, що в будинку по АДРЕСА_2 проживають: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 . Умови для проживання знаходяться у належному стані для виховання дітей /а.с.17/.

З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 09 грудня 2023 року зареєстрували шлюб /а.с.23/.

З копії акта обстеження умов проживання від 14 січня 2025 року вбачається, що в будинку по АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , житло розміщене на першому поверсі двохповерхового будинку, складається з чотирьох кімнат, умови проживання задовільні, будинок облаштований необхідними меблями та технікою /а.с.57/.

Згідно довідки-характеристики Загальцівського старостинського округу №2 Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області від 30 липня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Компроментуючих письмових матеріалів, письмових скарг та заяв від жителів с. Загальці не надходило та не зареєстровано /а.с.19/.

Згідно витягу з протоколу позачергового засідання виконавчого комітету Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області № 8 від 17 лютого 2025 року, була прийнята до уваги рекомендація комісії з питань захисту прав дитини Бородянської селищної ради визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_1 /а.с.85-88/.

Відповідно до ч.1,2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.2 ст.1 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей (1991р), предметом цієї Конвенції є підтримка у найвищих інтересах дітей їхніх прав. Зі змісту ст. 3 Конвенції вбачається, що першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або соби, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.

Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Тим більш, що позивач не заперечує проти спілкування дітей з матір`ю.

Крім того, сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, за яких дитині краще проживати з батьком ніж з матір`ю.

На підставі викладеного, враховуючи рекомендацію комісії з питань захисту прав дитини Бородянської селищної ради щодо визначення місця проживання малолітніх дітей з позивачкою, думку малолітньої дитини ОСОБА_3 , яка висловила бажання проживати з матір`ю, а також приймаючи до уваги, що діти проживають разом із позивачкою, навчаються в навчальних закладах, позивачка має постійне місце проживання, характеризується позитивно, має можливості створити дітям всі необхідні умови для забезпечення їх інтересів, належного їх виховання, не зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами, будь-яких обставин, які б перешкоджали проживанню дітей з матір`ю судом не встановлено, то суд вважає за необхідне позов задовольнити та залишити дітей проживати з матір`ю, що, на думку суду, є доцільним та відповідає інтересам дітей.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст.1,5-7,141,160-161 СК України, Декларацією прав дитини від 20 листопада 1959 року, ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 10-13,259,263-265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Бородянська селищна рада Бучанського району Київської області про визначення місця проживання дітей задовольнити.

Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з їх матір`ю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_11 на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Повне рішення суду складено 28 лютого 2025 року.

Головуючий-суддяА.Міланіч