г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4094/24
Номер провадження 2/213/315/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нестеренка О.М.,

секретар судового засідання Близнюк Є.О.,

за участі: представника позивача адвоката Романенко О.С.,

представника відповідача Джулай І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад обставин.

25.09.2024 представник позивача звернулась до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з вказаним позовом, у якому просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2005 року до дня смерті останньої, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 (включно), тобто не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 . Також просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов обґрунтовано обставинами:

Після смерті спадкодавця 24.11.2012 відкрилась спадщина, до якої входить спірна квартира, право власності на яку просить визнати позивач.

Позивач, починаючи з 2005 року, проживає без реєстрації у вказаній квартирі однією сім`єю з ОСОБА_3 (свекром) до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ОСОБА_2 (свекрухою) до дня її смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_4 (сином), який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На сина позивача спадкодавцем було складено заповіт 27.09.2011, яким спірна квартира заповідається онукові спадкодавця сину позивача ОСОБА_4 .. Однак, останній не прийняв спадщину.

У спадкодавця також був син колишній чоловік позивача, однак останній помер ще до відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач є єдиним спадкоємцем та хоче реалізувати своє право на спадкування у четверту чергу, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Позиція відповідача.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечувала щодо задоволення позовних вимог з таких підстав. сам по собі факт перебування заявниці у близьких стосунках з померлими, не може свідчити про те, що ці особи проживали в зазначений період однією сім`єю, скільки необхідно надати докази ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та витрат, придбання майна в інтересах сім`ї. До позову зазначені документи не додані. Також представник відповідача зазначає, що фактів або бо документів, які б свідчили про те що позивачку можна віднести до однієї з п`яти черг в позові не зазначено та не додано.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

25.09.2024 представник позивача звернулась із вказаним позовом суду.

30.09.2024 ухвалою судді провадження у справі було відкрито, постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження.

24.10.2024 надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача.

30.10.2024 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування копії спадкової справи та заяву про виклик свідків.

20.11.2024 надійшла копія спадкової справи на виконання ухвали про витребування доказів.

05.12.2024 підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

26.02.2025 в судовому засіданні були допитані свідки.

Інших заяв, клопотань від учасників до суду не надходило.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Зміст позовних вимог полягає у існуванні фактичних обставин, що перешкоджають позивачці у реалізації її прав як спадкоємиці.

Судом встановлено таку хронологію.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с. 10, 54).

На праві приватної власності померлій належав об`єкт нерухомого майна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (а.с. 11, 62), договором дарування 1/3 частки квартири (а.с. 13, 65), витягом про державну реєстрацію прав (а.с. 12, 64, 66) свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 14, 63).

Вказане нерухоме майно увійшло до складу спадщини.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), в останньому міститься інформація про два заповіти, складені ОСОБА_2 від 26.02.2009 та від 27.09.2011 (а.с. 57).

Відповідно до останнього, який за загальним правилом скасовує попередній, ОСОБА_2 зробила розпорядження, за яким належну їй квартиру заповідає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 23, 60).

ОСОБА_4 є сином позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_5 сина спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 20).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 28.07.2021, ОСОБА_5 син спадкодавця, та ОСОБА_6 позивач, 05.03.1993 року зареєстрували шлюб, а 17.12.2001 розірвали (а.с. 16). На підтвердження останньої обставини надається копія свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 17).

ОСОБА_5 , будучи спадкоємцем першої черги за законом, помер до відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 21).

В матеріалах спадкової справи міститься також інформація про смерть ОСОБА_7 , який також помер до відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 69).

Спадкоємець за заповітом та син позивача ОСОБА_4 , помер після відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 22, 61).

В матеріалах спадкової справи відсутні відомості про прийняття ОСОБА_4 спадщини.

Спадкова справа відкривалась на підставі заяви позивача ОСОБА_1 від 20.03.2024 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 49, 50).

Відомостей про інших спадкоємців, які звертались до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , в матеріалах спадкової справи немає.

20.03.2024 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину), про що складено відповідну постанову, з таких підстав: позивач не була зареєстрована на час смерті за місцем відкриття спадщини, не проживала разом із спадкодавцем та не подала у встановлений строк заяву про прийняття спадщини, документів на підтвердження родинних або інших відносин із спадкодавцем не надала (а.с. 25, 71).

Відповідно до Акту №2 від 27.03.2024, мешканці квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 підтвердили факт проживання позивача без реєстрації з 2005 року по теперішній час.

Також, відповідно до цього акту, разом з ОСОБА_1 проживали ОСОБА_3 до 09.09.2010, ОСОБА_2 до 24.11.2012, ОСОБА_4 до 23.12.2016. вони мали спільний бюджет, спільно вели домашнє господарство, а позивач здійснювала догляд за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка мешкає у квартирі АДРЕСА_5 повідомила суду, що давно знає позивача, яка проживала з свекром та свекрухою, потім розвелась, деякий час не жила за адресою свекра та свекрухи, потім знову почала жити з ними. В 31 квартирі по АДРЕСА_6 . проживала з 2005 року з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до дня смерті проживала, вона і займалась їх похованням.

Свідок ОСОБА_11 , який мешкає у квартирі АДРЕСА_5 повідомив суду, що з 1968 року проживає у вказаному будинку, позивач проживає з 1992 року. У свекра та свекрухи проживала з чоловіком та сином. Вона вийшла заміж, пожили, потім розвелись, а потім повернулась проживати в цій квартирі. Вона вже 20 років проживає у вказаній квартирі. Доглядала за свекрами та займалась їх похованням. Вели спільне господарство.

Також у якості свідка була допитана ОСОБА_12 , яка мешкає у квартирі АДРЕСА_4 . Вона повідомила, що проживає з 1968 року в цьому будинку, позивач з 1992 року проживала, потім виїхала, потім в 2005 році знову повернулись в квартиру. Підтвердила, що позивач доглядала за свекром та свекрухою.

Представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечувала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві.

IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В ч. 1 ст. 1217 ЦК України встановлюються види спадкування за законом та за заповітом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У ст. 1254 ЦК України зазначаються правові наслідки складення нового заповіту. Так, відповідно до ч. 2 цієї статті, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Відповідно до ч. 3 цієї статті, кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Цивільний кодекс передбачає черговість спадкування за законом. Так, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1258 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

Відповідно до пп. 2.1. п. 2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (зі змінами), спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна: про прийняття спадщини; про відмову від прийняття спадщини; про видачу свідоцтва про право на спадщину; спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі); про видачу свідоцтва виконавцю заповіту; виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень; другого з подружжя (колишнього з подружжя) про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (колишнього подружжя) у разі смерті одного з подружжя (колишнього з подружжя); про вжиття заходів до охорони спадкового майна; претензії кредиторів.

Відповідно до пп. 2.2 п. 2 цієї Глави, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту, крім випадків, передбачених підпунктом 2.5 цього пункту.

У разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження (пп. 2.4 п. 2).

V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч.ч. 1,2,8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

На підставі поданих доказів та матеріалів спадкової справи, суд вважає доведеними обставини, які викладені у позовній заяві, а саме. ОСОБА_1 є єдиною живою спадкоємицею ОСОБА_2 , що відповідає ч. 1 ст. 1222 ЦК України.

Син позивача, на ім`я якого було складено заповіт, не прийняв спадщину у встановлений у ст. 1270 ЦК України строк, а тому в силу вимог ст. 1223 ЦК України, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Тобто спадкоємці першої-п`ятої черги можуть реалізувати своє право на спадкування за законом, зокрема, у разі неприйняття спадщини спадкоємцем за заповітом.

В матеріалах спадкової справи відсутні відомості про прийняття спадщини спадкоємцем за заповітом. Більше того, спадкова справа заводилась на підставі заяви позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину від 20.03.2024. Станом на 20.03.2024 спадкові справи після ОСОБА_2 не заводились.

В матеріалах спадкової справи відсутні відомості про інших живих спадкоємців.

Позивач є особою, якій надано право спадкування у четверту чергу, тобто особою, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів:

а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем;

б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Також судом враховуються правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 10.01.2019 у справі № 484/747/17 та від 01.07.2020 у справі № 222/1109/17, відступу від яких не було, що «[…] відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації […] не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом».

Суд вважає доведеним факт проживання позивача однією сім`єю протягом п`яти років зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ця обставина підтверджується показаннями свідків, які підтвердили, що позивач проживала разом із спадкодавцем, її чоловіком та своїм сином за адресою спірної квартири з 2005 року, доглядала за ОСОБА_13 та ОСОБА_3 та займалась їх похованням.

Системно проаналізувавши приписи чинного законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат.

З урахуванням того, що відповідач у справі хоча і є належним у зв`язку із відсутністю інших спадкоємців, однак не порушує прав позивача, суд вважає можливим віднести судові витрати за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328,377,1216-1218,1220, 1223, 1264,1268 ЦК України, ст.ст.10,81,141,200,206,247,259,265,273,354-355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2005 року до дня смерті останньої, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 (включно), тобто не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено та проголошено 26.02.2025.

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 .

Відповідач: Територіальна громада в особі Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради, , місцезнаходження: м. Кривий Ріг, пл. Гірницької Слави, 1.

Суддя О.М. Нестеренко