ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/580/24 Номер провадження 22-ц/814/944/25Головуючий у 1-й інстанції Вергун Н.В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ»

на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2024 року, ухвалене суддею Вергун Н.В, повний текст рішення складено дата не вказана

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» про стягнення заборгованості по виплаті орендної плати за договором оренди землі, -

В С Т А Н О В И В:

15.05.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» про стягнення заборгованості по виплаті орендної плати за договором оренди землі, в якому просила суд стягнути з ТОВ «Райз Північ» на свою користь заборгованість по орендній платі за 2023 у розмірі 25 724,03 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серія ІІІ-ПЛ № 001565, виданого 30.08.2002 Пришибською сільською радою Шишацького району Полтавської області, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,8001 га, кадастровий номер :00:026:0035, яка розташована на території Миргородського району (раніше Шишацький) Полтавської області. 15.09.2014 між нею та відповідачем ТОВ «Вікторія Агроекспо» було укладено договір оренди землі № б/н. Відповідно до п. 5 договору, нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 143 025,72 грн. Згідно п.п. 10-11 договору оренди землі обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься протягом року, але не пізніше 31 грудня. Пунктом 9 договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі не менше 6 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що складає 8 581,54 грн. Із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України. 19.12.2015 року позивачем та ТОВ « Вікторія «Агроекспо» укладено додаткову угоду №б/н, відповідно до якої п. 9 договору змінено, зокрема: орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі не менше 7,5 % Нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що складає 13 397,93 грн. 15.06.2018 між позивачем та ТОВ «Райз Північ», якому ТОВ «Вікторія Агроекспо» передало права за договором оренди від 15.09.2014, укладено додаткову угоду № б/н, де п. 5 договору викладено у новій редакції: нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 214 366,94 грн, а п. 9 має наступну редакцію: з 2018 орендна плата складає 25 724,03 грн, що становить 12 % нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Оскільки орендна плата за 2023 у розмірі 25 724,03 грн відповідачем не була сплачена, позивач звернулася із зазначеним позовом до суду.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» про стягнення заборгованості по виплаті орендної плати за договором оренди землі - задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати орендної плати за 2023 рік у розмірі 25 724,03 грн з утриманням із вказаної суми податків тазборів.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені по сплаті судового збору, у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що з урахуванням принципу належного виконання зобов`язання орендар був зобов`язаний сплатити орендодавцеві орендну плату за 2023, як про це домовилися сторони у договорі. Відповідачем у відзиві на позовну заяву не заперечується, що до даного часу орендна плата за 2023 позивачу не виплачена. Оскільки відповідачем не заперечується невиконання ним свого обов`язку по сплаті орендної плати за 2023, то з нього підлягає стягненню на користь позивача орендна плата у розмірі 25 724,03 грн після утримання ТОВ «Райз Північ», як податковим агентом позивача, із вказаної суми податків та зборів. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі ТОВ «Райз Північ» просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справ, і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував той факт, що 24.02.2022 рф розпочала повномасштабне військове вторгнення на територію України. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» по всій території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 і по цей час. Протягом 2022 ТОВ « Райз Північ» вживалися невідкладні заходи щодо забезпечення продовольчої безпеки України і проведення посівної компанії та вирощування с/г продукції, у технологічних процесах яких задіються всі наявні ресурси підприємства. Таким чином, враховуючи сучасні реалії, які мають безпосередній вплив на життя та умови ведення бізнесу в Україні, наявні проблеми із реалізацією вирощеної с/г продукції, що мали наслідком недоотримання коштів товариством задля виконання своїх зобов`язань із виплати орендної плати, просить не стягувати пеню та інфляційні втрати, або зменшити їх розмір на 99%.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :00:026:0035, площею 4,8001 га (а.с. 7).

15.09.2014 між нею та ТОВ «Вікторія Агроекспо» було укладено договір оренди землі № б/н.

Відповідно до п. 5 договору нормативно грошова оцінка земельної ділянки :00:026:0035, площею 4.8001 га, яка розташована на території Пришибсько сільської ради Шишацького (нині Миргородський) район Полтавської області складає 143025,72 грн.

У відповідності до п. 8 договір укладено на п`ять років.

Згідно п.п. 10-11 договору оренди землі обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься протягом року, але не пізніше 31 грудня.

Пунктом 9 договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі не менше 6% від нормативно -грошової оцінки земельної ділянки, що складає 8 581,54 грн.

Із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України (а.с. 8, 9).

19.12.2015 між позивачем та ТОВ «Вікторія Агроекспо» укладено додаткову угоду №б/н, відповідно до якої пункт 9 договору змінено, зокрема: орендна плата вноситься орендам у грошовій формі у розмірі не менше 7.5% нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що складає 13 397,93 грн.

При цьому, строк дії договору збільшено до семи років (а.с. 10).

15.12.2018 між позивачем та ТОВ «Райз Північ», якому ТОВ «Вікторія Агроекспо» передало права за договором оренди від 15.09.2014 року, укладено додаткову угоду № б/н, де пункт 5 договору викладено у новій редакції: нормативно- грошова оцінка земельної ділянк становить 214 366,94 грн, а пункт 9 має наступну редакцію: з 2018 орендна плата складає 25 724,03 грн, що становить 12 % нормативно - грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 11).

Таким чином, передбачена умовами договору оренди орендна плата за 2023 у розмірі 25 724,03 грн підлягає виплаті орендодавцю після утримання із вказаної суми ТОВ « Райз Північ», як податковим агентом позивача, податків та зборів.

Суд першої інстанції відхилив доводи відповідача про необхідність стягнення з нього орендної плати за мінусом суми нарахованих податків та зборів, оскільки обов`язок їх нарахування та сплати покладено саме на відповідача, як податкового агента.

Норми права, які застосував суд першої інстанції при вирішенні спору.

Згідно з ч.1 ст. 2, ч.1 ст. 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша статті 15 Закону України «Про оренду землі».

Умови про розмір, періодичність та строки внесення орендної плати за землю встановлюються у договорі оренди (стаття 21 Закону України «Про оренду землі»).

Нормами ст. 21 вказаногоЗакону визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах - ст. 22 вказаного Закону.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади, згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість, добросовісність та розумність (частина третя статті 509 ЦК). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.03.2021 у справі №180/1735/16-ц (провадження №61-18013сво18).

Відповідно до п.п 170.1.1 п. 170.1 ст. 170 ПК України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

Згідно з п.п 170.1.4 п. 170.1 ст. 170 ПК України доходи, зазначені у п.п 170.1.1-170.1.3 цього пункту, оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою, визначеною п. 167.1 ст. 167 цього Кодексу.

Згідно з п.п 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом позову є стягнення з ТОВ «Райз Північ» на свою користь заборгованість по орендній платі за 2023 у розмірі 25 724,03 грн.

Розглядаючи спір за первісним позовом, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Як правильно встановив суд першої інстанції і не заперечується відповідачем, що позивачеві ОСОБА_1 згідно договору оренди землі №б/н від 15.09.2014 (з послідуючими змінами та доповненнями до нього), не була сплачена орендна плата за 2023 у розмірі 25 724,03 грн, яка передбачена п.3.4. додаткової угоди від 15.06.2018, зокрема, з 2018 орендна плата складає 25 724,03 грн, що становить 12% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Пунктом 9 основного договору оренди землі №б/н від 15.09.2014 передбачено, що із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України.

Таким чином, як правильно зауважив суд першої інстанції, з орендної плати у розмірі 25 724,03 грн за 2023 підлягають утриманню відповідачем як податковим агентом податки (збори), передбачені чинним законодавством України.

Доводи апеляційної скарги про те, що по всій території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 і по цей час, то ці доводи не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, вказана обставина є не підставою для невиконання умов договору оренди землі.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявні проблеми із реалізацією вирощеної с/г продукції, що мали наслідком недоотримання коштів товариством задля виконання своїх зобов`язань із виплати орендної плати, тому відповідач просить не стягувати пеню та інфляційні втрати, або зменшити їх розмір на 99%, то згідно прохальної частини позову вимоги про стягнення пені та інфляційних втрат позивачем не заявлялися.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд у складі колегії суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» - залишити без задоволення.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, то касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2025 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов