Справа № 159/1893/24
Провадження № 2/159/44/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого судді Грідяєвої М.В. при секретарі Шокот С.Т.

з участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковель в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 провизначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вказуючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її та відповідача батько ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла їх мати ОСОБА_3 . Після смерті матері в її паперах вона знайшла нотаріально посвідчений заповіт від 23.04.2013 року, згідно якого вона є спадкоємцем всього майна батька ОСОБА_2 , про який їй не було відомо раніше. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.09.2017 року визначено частику ОСОБА_2 у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 66,1 кв.м., житловою 39 кв.м., що складає 1/3. Вона є спадкоємцем за заповітом всього майна померлого батька, що складається з 1/3 частки квартири. У встановлений чинним законодавством строк для прийняття спадщини вона не подала заяву до нотаріуса, так як не знала про таку необхідність та не знала про наявність заповіту, а тому пропустила встановлений строк. Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини після смерті батька з поважних причин Посилається на ст.1272 ЦК України. Просить визначити їй додатковий строк, два місяці, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити, причиною пропуску строку подання заяви до нотаріуса зазначає, що заповіт знайшла лише після смерті матері, не знала про необхідність подачі такої заяви..

Відповідач позов не визнав, просить в позові відмовити з підстав викладених у відзиві на позов, вказуючи на те, що позивач, яка не проживала постійно з батьком на час його смерті та виявила бажання прийняти спадщину, повинна була протягом шести місяців з дня смерті батька подати заяву про прийняття спадщини. Про смерть батька позивач дізналась відразу, була присутня на його похованні. Позивач мала можливість у визначений законом строк подати заяву про прийняття спадщини, але не подала її без будь-яких на те поважних причин. Зазначена позивачем причини незнання про необхідність подання заяви не є поважною. Право на подачу заяви про прийняття спадщини не залежить від наявності заповіту. У разі відсутності заповіту позивач могла прийняти спадщину за законом, так як є спадкоємицею першої черги за законом і отримала б 1/3 спадкової маси. Твердження про необізнаність про існування заповіту не відповідають дійсності. Позивач тривалий час випрошувала у батька заповіт, налаштовувала батька проти нього. Після рішення від 27.03.2013 року батько погодився заповісти належне йому майно позивачці і вона повела його до нотаріуса. Отримавши заповіт від батька позивач похвалилась йому, що отримала його, показала йому заповіт і заявила, що залишилось отримати заповіт від матері, тоді в неї буде 2/3 квартири, куди вона поселить свою дочку ОСОБА_4 , а йому доведеться шукати інше житло. Позивач фізично не могла оглянути документи матері після її смерті і знайти серед них заповіт батька, якого там не було, оскільки з 2011 року він з позивачем знаходиться в украй неприязнених стосунках, позивач не вхожа в квартиру, в якій він проживає, не має ключів від неї. Вдень смерті матері він передав її документи ОСОБА_5 на тимчасове зберігання, щоб вони не дістались позивачці. Посилається на постанову Верховного суду від 02.06.2021 року справа №155/1548/18 (провадження №61-10364св20). Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були непереборні перешкоди для подання такої заяви; причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини визнані судом поважними. Якщо у потенціального спадкоємця перешкод для подання заяви не було, але він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, правових підстав для визначення додаткового строку для при зняття спадщини немає. Просить в позові відмовити.

Вислухавши сторони, опитавши свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2,3 ст.1272 ЦПК України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Свідок ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_6 на деякий час дав йому на зберігання документи, які він зберігав у себе, потім повернув йому.

Згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , після укладення шлюбу ОСОБА_9 , 13.10.190 року уклали шлюб.

Згідно свідоцтв про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно паспорту громадянина України, зареєстроване місце проживання позивача АДРЕСА_2 .

Згідно нотаріально посвідченого заповіту від 23.04.2013 року, ОСОБА_2 заповів все належне йому майно ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 22.12.1999 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.09.2017 року визначена 1/3 частка ОСОБА_2 у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 66 кв.м., житлової 39 кв.м. Судом встановлено, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом після смерті батька ОСОБА_2 та матері ОСОБА_3 , позивач спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , яка спадщину у встановлений законом строк не прийняла, на час смерті спадкодавця разом з ним не мешкала. заяву у встановлений законодавством шестимісячний строк з дня відкриття спадщини про прийняття спадщини до нотаріуса не подала, відповідач позов не визнає, не дає згоду на визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, наведені позивачем підстави, а саме необізнаність про необхідність звернутись до нотаріуса з заявою та необізнаність про наявність заповіту є не поважними причинами пропуску вказаного строку з наступних підстав.

Обізнаність позивача про наявність заповіту лише після смерті матері спростована показаннями відповідача та письмовими доказами, які свідчать що позивач за адресою спірного майна не мешкає, не мала доступу до квартири, а тому і не могла знайти заповіт в документах матері в квартирі, в якій мешкає позивач.

Згідно правового висновку викладеного у постанові Верховного суду від 02.06.2021 року справа №155/1548/18 (провадження №61-10364св20) поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, тимчасова непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2024 року справа №686/5757/23, зробила висновок, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте таку необізнаність суд не повинен ототожнювати з його (спадкоємця) незнанням про його право на спадкування загалом, оскільки в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування. Коли ж особа усвідомлює чи повинна усвідомлювати, що вона є учасником процесу спадкування, зокрема на підставі своєї спорідненості зі спадкодавцем як спадкоємець першої черги спадкування або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування,і не вчиняє активних дій, спрямованих на прийняття спадщини (засвідчення своєї згоди на вступ у всі правовідносини спадкодавця) виходячи з обставин, які не пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для своєчасного прийняття спадщини, то її необізнаність про наявність заповіту не може розглядатися як підстава для визначення їй додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Після закінчення строку, передбаченого ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини, право спадкоємця на прийняття / відмову від прийняття спадщини є реалізованим, а його результат не підлягає зміні у зв`язку з обставинами, які залежали від самого спадкоємця, до яких, зокрема, входить пасивна поведінка спадкоємця, який усвідомлює чи повинен усвідомлювати (у зв`язку зі своєю спорідненістю зі спадкодавцем та відсутністю спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування) наявність в нього права на спадкування. Право на прийняття спадщини є суб`єктивним цивільним правом, зміст якого полягає в тому, що спадкоємцю надано альтернативу: прийняти спадщину або відмовитися від неї.

З урахуванням викладеного, враховуючи не визнання позову відповідачем, не доведення позивачем поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та існування перешкод для цього, суд вважає не можливим визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст.1217, 1268, 1272 ЦК України, ст.ст.12, 81, 89, 263, 265, 268, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 провизначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повна частина рішення виготовлена 27.02.2025 року.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя:М. В. ГРІДЯЄВА