Провадження № 2/686/1486/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу № 686/23584/24 за позовною заявою міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енргії,

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2024 року МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 в сумі 17 382,41 грн. за період з 01.11.2019 р. по 01.05.2023 р., 1 296,56 грн. 3% річних та 5 070,91 грн. інфляційних втрат. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач не здійснює оплату за комунальні послуги в повному обсязі.

03.09.2024 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання.

33.09.2024 року відповідачем подано відзив на позов, проти позовних вимог заперечує, вказує, що не перебуває з позивачем у договірних відносинах, а послуги з опалення не надаються, оскільки взагалі відсутні опалювальні прилади, відводи на прилади опалення закриті заглушками та опломбовані МКП «Хмельницьктеплокомуненерго». Просить застосувати строки позовної давності, оскільки розрахунок заборгованості з листопада 2019 року, що, на думку відповідача, перевищує 3 роки.

03.10.2024 року представником позивача надано відповідь на відзив, вказує, що з відповідачем укладено індивідуальний договір приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії з 16.12.2020 року, який було надіслано відповідачу. Факт надання послуги підтверджується частковою сплатою боргу. Клопотання про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки у зв`язку із карантином, строк позовної давності продовжено на строк дії карантину.

16.10.2024 року справу призначено до слухання по суті.

Представник позивача в судове засідання подала заяву про здійснення розгляду справи без її участі, просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином.

За таких обставин по справі, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи.

Дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в період з 24.02.2017р. по 17.07.2023р. ОСОБА_1 була власником нежитлового приміщення загальною площею 249,2 м.кв. по АДРЕСА_1 .

За цією адресою МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» надає відповідачу послуги з постачання теплової енергії, за затвердженими в установленому порядку тарифами, проте вона не оплачує їх в повному обсязі, внаслідок чого станом на 16.05.2023 року за період з 01.11.2018 року по 01.05.2023 року заборгованість становить 17 382,41 грн.

За прострочення виконання грошового зобов`язання, відповідачу також нараховано 1 296,56 грн. 3% річних та 5 070,91 грн. інфляційних втрат.

Згідно ч. 3 ст. 13 Конституції України власність зобов`язує.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить якщо інше не встановлено договором або законом.

Укладання договору на постачання теплової енергії передбачено і статтями 24-25 Закону України «Про теплопостачання» та є обов`язковим для сторін на підставі закону. Так, приписами статті 25 цього Закону визначено, що теплогенеруюча, теплотранспорта та теплопостачальна організації мають право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії зі споживачами, водночас приписами статті 24 Закону встановлено, що своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основними обов`язками споживача теплової енергії.

Будинок АДРЕСА_1 під`єднаний до систем централізованого опалення МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» та в ньому встановлено лічильник теплової енергії (акт прийняття теплового вузла обліку від 20.10.2000р.).

Згідно ч. 4 ст. 13 Закону «Про житлово-комунальнв послуги», позивач звернувся з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг до відповідача та направив йому проект договору № 7327/1157, складений згідно з типовим договором.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 13 Закону, якщо споживач, який отримав проект договору від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, як засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідач підписаний примірник договору не повернула, своїх заперечень або протоколу розбіжностей не надала.

Тобто, виходячи з вищевикладеного, договір № 7327/1157 від 16.12.2020р. є укладеним та обов`язковим до виконання сторонами.

В п. 38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 зазначено, що споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Крім того, відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги, споживач не звільняється від оплати комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно п. 55 Договір відповідно до ч. З ст. 631 Цивільного кодексу України поширює свою дію на відносини, що виникли між сторонами з 24.02.2017р. (дата реєстрації права власності за ОСОБА_1 ). і

За період з 24.02.2017р. по 31.10.2019 року за користування послугою з постачання теплової енергії відповідачу було нараховано 5528 грн. 97 коп., за вказаний період було сплачено 5528 грн. 97 коп. )

Як зазначив Верховний суд України в постанові від 10.09.2019р. у справі № 916/2403/18 часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є діями, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку.

Вказане свідчить, що Відповідач визнавала факт надання послуги з постачання теплової енергії в приміщення загальною площею 249,2 м.кв. по АДРЕСА_1 та оплачував надані послуги.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

В силу ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» від 2 червня 2005 року споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Незважаючи на неодноразові попередження про необхідність повного погашення заборгованості, відповідач систематично недоплачує за надані послуги, внаслідок чого за період з 01.11.2019 року по 01.05.2023 року утворилась заборгованість в розмірі 17 382,41 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання грошового зобов`язання, відповідачу також нараховано 1 296,56 грн. 3% річних та 5 070,91 грн. інфляційних втрат.

Дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості та іншими доказами, що знаходяться в матеріалах справи.

При цьому суд критично оцінює заперечення відповідача на позов, оскільки з відповідачем ОСОБА_1 укладено договір приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії №7327/1157 з 16.12.2020 року, який було направлено відповідачу.

Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, то суд вважає, що воно не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст. 257 ЦК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території Україна карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.

02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби СОVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

Тобто, строк позовної давності, в силу пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, продовжено на строк дії карантину.

В серпні 2024 року МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулося до відповідача із позовом про стягнення заборгованості за період з 01.11.2019 по 01.05.2023, відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, в межах строку позовної давності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому з відповідача на користь МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» підлягає стягненню заборгованість за послуги по теплопостачанню в сумі 17 382,41 грн.,1 296,56 грн. 3% річних, 5 070,91 грн. інфляційних втрат.

Судові витрати по справі становлять 3 028,00 грн..

Оскільки відповідач є інвалідом ІІ групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення, то вона звільняється від сплати судового збору, відтак, відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір компенсується позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 76, 258, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 66, 67 ЖК України, ст.ст. 16, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 на користь Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго», (, адреса: 29000, м. Хмельницький вул. Чорнобрового 5) заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 17 382,41 грн. за період з 01.11.2019 р. по 01.05.2023 р.; 1 296,56 грн. 3% річних та 5 070,91 грн. інфляційних втрат.

Компенсувати МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» судові витрати в сумі 3 028,00 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Дата складання повного тексту рішення 28.02.2025 року.

Суддя: