Справа № 644/5427/23
н/п 2/644/1226/25
РІШЕННЯ

Іменем України

17 лютого 2025 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю:

секретарів: Трач М.В., Жигуна О.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна,

у с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом та просила встановити факт її проживання зі ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період 08 листопада 2007 року по 02 жовтня 2009 року. Визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 . В порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08 листопада 2007 року вона з відповідачем стали проживати спільно, як подружжя та вести сумісне господарство. 02 жовтня 2009 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. Під час спільного проживання та перебування у шлюбі сторони набули право власності на спірну квартиру. Вказана квартира була придбана на ім`я ОСОБА_2 за спільно нажиті кошти, шляхом укладення договору купівлі-продажу квартири від 08.07.2008 року. 08.07.2008 року було укладено іпотечний договір банком з кінцевим строком виконання 07.07.2023 року.

За весь час спільного проживання та перебування у шлюбі сторонами сплачувались платежі по іпотечному зобов`язанню, за спільні сімейні кошти.

Тому позивач вважає, що квартира є об`єктом спільної сумісної власності та підлягає поділу, як спільно нажите майно подружжя.

Крім того, під час спільного проживання та шлюбу позивача та відповідача було набуто право власності на побутову техніку та меблі, які після припинення спільного проживання залишилися в користуванні відповідача. ОСОБА_1 забрала виключно свої особисті речі (одяг), жодного предмету спільної побутової техніки чи меблів ОСОБА_1 після припинення спільного проживання не отримала.

Також позивач зазначила, що майже весь час спільного проживання з ОСОБА_2 , вона працювала, крім того грошовими коштами завжди допомагали її батьки, які мали матеріальну можливість надавати грошову допомогу. У іншому шлюбі сторони в період спільного проживання не перебували.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період із 08 листопада 2007 року по 02 жовтня 2009 року можуть підтвердити свідки, які були близькими до родини та бачили, що подружжя вело спільне господарство, в тому числі, було пов`язано спільним побутом, мало спільний бюджет, взаємні права та обов`язки та чисельні світлини за різний період часу, на яких зафіксовані події у колі сім`ї, спільний відпочинок, поїздки та які також свідчать про усталені сімейні відносини.

Ухвалою суду від 04 серпня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Під час підготовчого провадження відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити, з тих підстав, що зазначені позивачем у позові обставини не відповідають дійсності. Приблизно з вересня по грудень 2008 року позивач приїздила до нього на два-три дні у місяць. Спірну квартиру він придбав лише для себе, на час придбання квартири він не мав наміру створювати сім`ю з позивачем. Жодних обов`язків один перед одним, до реєстрації шлюбу 02.10.2009 року він з позивачем не мали, спільно не вирішували фінансових питань, пов`язаних з придбанням спірної квартири, яка і досі обтяжена іпотекою. Поручителем за договором поруки є його старший син ОСОБА_3 . До реєстрації шлюбу у нього з позивачем не було усталених відносин притаманних подружжю. Позивачка була забезпечена власним житлом у м. Полтава. Тому вона не цікавилась яким чином він вирішує фінансові питання пов`язані з придбанням квартири. На погашення кредиту отриманого на придбання квартири він частково вклав гроші отримані від реалізації нерухомого майна подарованого йому у травні 2008 року його батьком. Позивачем в позові не зазначено жодного доказу на підтвердження спільного проживання, ведення спільного господарства, спільного придбання речей до реєстрації шлюбу, оскільки такого не було. На реєстрацію позивача в спірній квартирі погодився лише у березні 2020 року. З середини березня 2022 року сторони спільно не проживають. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12 травня 2023 року шлюб між сторонами розірвано.

Відповідь на відзив позивачем не подавалася.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги та доводи наведені на їх обґрунтування підтримала у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з підстав зазначених у відзиві на позов.

Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 липня 2008 року, на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мусієнко О.І., зареєстрованого в реєстрі за №2551 ОСОБА_2 став власником квартири АДРЕСА_1 . Квартира придбана за 280725 грн.

08 липня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір ML-702/1011/2008, за яким ОСОБА_2 отримав у позику 46000.00 доларів США. Цього ж дня між сторонами кредитного договору був укладений і договір іпотеки №PML-702/1011/2008, предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 .

З вказаних договорів вбачається, що ОСОБА_3 при їх укладенні діяв від свого імені та в особистих інтересах.

08 липня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № SR-702/1011/2008, за яким порукою забезпечуються вимоги Кредитора «ОТП Банк» щодо повернення основної суми кредиту, наданого ОСОБА_2 , боржник зобов`язаний повернути Кредитору повну суму отриманих боржником кредитних коштів не пізніше 07 липня 2023 року. Сума отриманого кредиту може скласти 46000.00 доларів США.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12 травня 2023 року, шлюб зареєстрований 02 жовтня 2009 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 74 Сімейного кодексу України передбачено, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Тобто, при застосуванні ст.74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Крім того, для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї, тощо.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

На підтвердження факту спільного проживання позивача та відповідача однією сім`єю, наявності спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонту, наявності інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин як до придбання відповідачем спірної квартири так і після, позивач надала до суду такі докази:

- копію паспорта громадянина України на своє ім`я, з відміткою місця реєстрації, АДРЕСА_2 , з датою реєстрації 13.03.2020 року; інформацію з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, щодо спірної квартири.

Жодних інших належних та допустимих доказів зі сторони позивача про її спільне проживання з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу у спірний період, зокрема ведення ними спільного господарства, виникнення взаємних подружніх прав та обов`язків, пов`язаності спільним побутом, наявності спільного бюджету, як це притаманне саме сім`ї, до суду представлено не було.

Допитані під час розгляду справи свідки: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , не підтвердили тверджень позивача про існування між сторонами, на час придбання відповідачем спірної квартири усталених відносин характерних для сімейних.

Позивач у судовому засіданні підтвердила, пояснення відповідача, з приводу того, що він перед купівлею спірної квартири неодноразово зазначав, що купує її для себе особисто та для своїх дітей.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем її посилань на проживання з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу до придбання спірної квартири. За таких умов дана позовна вимога не підлягає задоволенню.

В своєму позові ОСОБА_1 на підставі тверджень про її проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу до та на час укладення останнім договору купівлі-продажу спірної квартири та сплати вартості квартири також просила визнати спірну квартиру спільною сумісною власністю її та відповідача, та в порядку поділу майна визнати за нею право власності на 1/2 частину спірної квартири.

Суд зазначає, що оскільки позивачем не доведено факт проживання однією сім`єю зі ОСОБА_2 на час укладення ним згаданого договору купівлі-продажу та його оплати, то доводи про визнання спірної квартири спільною сумісною власністю позивача та відповідача, визнання за позивачем в порядку поділу майна права власності на 1/2 частину спірної квартири є безпідставними.

Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 95, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 24.02.2025 року.

Суддя: А. К. Сітало