Номер провадження 2/387/115/25
У Х В А Л А

25 лютого 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі

головуючого судді Солоненко Т. В.

із секретарем судового засідання Косюг І.В.

за участю:

представника позивача (в режимі відеоконференції) Кошутської О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справуза позовом Центральноукраїнського державного університету імені Володимира Винниченка до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за освітні послуги

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за освітні послуги у розмірі 15430,00 грн, індекс інфляції у розмірі 678,92 грн та 3% річних у розмірі 308,18 грн.

Суд, ухвалою від 15.11.2024, за вказаним позовом відкрив провадження у справі №387/1466/24 за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 10.12.2024.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10.12.2024 розгляд справи відкладено на 20.01.2025.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 20.01.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

30.01.2025, засобами поштового зв`язку, до суду надійшла заява №04-01/юр від 24.01.2025 за підписом представника позивача Кошутської О.С. з додатками на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 31.01.2025 постановлено продовжити розгляд справи. Призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 15 годину 00 хвилин 25 лютого 2025 року.

30.01.2025, засобами поштового зв`язку, до суду надійшла заява від 24.01.2025 за підписом представника позивача Кошутської О.С. про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач збільшує позовні вимоги на суму 5564,00 грн та просить стягнути з відповідача 20994,00 грн - заборгованості за освітні послуги, 678,92 грн - індексу інфляції та 308,18 грн - 3% річних.

Дослідивши в судовому засіданні заяву про збільшення позовних вимог та додані до неї матеріали, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.2 ч.2ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, перше судове засідання було призначено на 10.12.2024 та відкладено на 20.01.2025.

За вказаних обставин, заява про збільшення позовних вимог подана з порушенням строків визначених ч.2 ст.49 ЦПК України. При цьому, при поданні заяви про збільшення позовних вимог позивач не обґрунтував поважності пропуску такого строку та не просив поновити такий строк, що виключає правові підстави для прийняття такої заяви до розгляду.

17.02.2025 через систему "Електронний суд" до суду надійшла заява від 17.02.2025 про збільшення розміру позовних вимог та поновлення строку на подання заяви про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач збільшує позовні вимоги на суму 5564,00 грн та просить стягнути з відповідача 20994,00 грн - заборгованості за освітні послуги, 678,92 грн - індексу інфляції та 308,18 грн - 3% річних. .

За змістом заяви про збільшення розміру позовних вимог, наказом №163-ст від 12.12.2024 відповідач була відрахована з університету. Бухгалтерією університету відповідно до зазначеного наказу було проведено остаточний розрахунок, який показав збільшення заборгованості за освітні послуги на суму 5564,00 грн. Оскільки остаточний розрахунок був здійснений після проведення першого судового засідання у справі, позивачем було пропущено строки, визначені п.2 ч.2 ст. 49 ГПК України.

У судовому засіданні представник позивача зазначила, що строк визначений п.2 ч.2 ст. 49 ГПК України пропущено з поважних причин, позаяк на момент звернення з позовом до суду та проведення першого судового засідання, обставина, яка слугувала підставою збільшення розміру позовних вимог, не існувала, тому просила поновити зазначений строк, прийняти заяву до розгляду та розглядати спір з урахуванням заяви про збільшення.

Відповідно до п.2 ч.2ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх клопотанням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Статтю 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Зазначена норма гарантує «право на суд», одним з елементів якого є право на доступ до суду, тобто право ініціювати судовий розгляд цивільної справи (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golderv. theUnitedKingdom), заява № 4451/70, § 36).

Так у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя та є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини: від 28 жовтня 1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13 січня 2000 року у справі «МірагальЕсколано та інші проти Іспанії», від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Надто суворе тлумачення судом процесуальних норм позбавляє позивача, або інших учасників справи права доступу до суду, що згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, враховуючи наведені норми процесуального закону, практику Європейського суду з прав людини, доводи представника позивача, викладені в заяві про збільшення розміру позовних вимог та озвучені в судовому засіданні, суд визнає поважною причиною звернення із заявою про збільшення позовних вимог поза межами визначеного ст. 49 ЦПК України процесуального строку, та приходить до висновку про можливість поновлення позивачу процесуального строку для подання заяви про збільшення розміру позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне прийняти заяву про збільшення позовних вимог до розгляду, надавши відповідачу строк на подання відзиву на збільшені позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, з метою дотримання процесуальних прав сторін, рівності сторін перед законом і судом, змагальності, дотримання принципів диспозитивності та пропорційності, закріплених положеннями статтей7,13-15 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи з повідомленням учасників справи про місце, дату і час підготовчого засідання.

Керуючись статтями 43, 49, 223, 258, 259, 260, 261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву від 24.01.2025 за підписом представника позивача Кошутської О.С. про збільшення розміру позовних вимогу цивільній справі за позовом Центральноукраїнського державного університету імені Володимира Винниченка до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за освітні послуги- залишити без розгляду.

Поновити процесуальний строк та прийняти до розгляду заяву від 17.02.2025 за підписом представника позивача Кошутської О.С. про збільшення розміру позовних вимог у цивільній справі за позовом Центральноукраїнського державного університету імені Володимира Винниченка до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за освітні послуги.

В подальшому розглядати справу з урахуванням збільшених позовних вимог.

Судове засідання у справі відкласти на 11 годину 30 хвилин 20 березня 2025 року, яке відбудеться у приміщенні Добровеличківського районного суду Кіровоградської області (вул. Центральна, 119, селище Добровеличківка, Новоукраїнський район, Кіровоградська область).

Повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання.

Роз`яснити відповідачу право надати відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання даної ухвали суду.

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповідної заяви по суті справи.

Роз`яснити учасникам справи, що подання заяв по суті справи (позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення є їхнім правом. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України https://tr.vn.court.gov.ua/sud0225/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО