Справа № 515/100/25
Провадження № 2-о/515/251/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Олійника К. І.,

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О. Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Татарбунари Одеської області цивільну справу за заявою Органу опіки та піклування Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, який діє в інтересах недієздатного ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звільнення від обов`язків опікуна та призначення опікуна над недієздатною особою,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст вимог

У січня 2025 року Орган опіки та піклування Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області звернувся до суду із зазначеною заявою у якій просив суд звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_1 , які покладені на неї рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області у справі № 515/645/19, та призначити ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 травня 2024 року (справа№ 515/1518/22) частково задоволено заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною та призначення опікуна.

Визнано недієздатним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні вимоги про призначення опікуна відмовлено з тих підстав, що не було належним чином оформлене подання органу опіки та піклування про призначення ОСОБА_2 опікуном, на думку суду, ОСОБА_3 є діючим опікуном на підставі рішення Татарбунарського районного суду Одеської області у справі № 515/645/19, яке втратило чинності, з чим заявник не погоджується, оскільки якщо рішення про визнання особи недієздатною припинило свою дію, то і опіка припиняється. Якщо людина юридично перестає бути недієздатною той не потребує опікуна.

Після ухвалення вищезазначеного рішення, ОСОБА_3 , звернулась до органу опіки та піклування із заявою про звільнення її від обов`язків опікуна, оскільки за станом свого здоров`я не може фізично їх виконувати, а ОСОБА_2 звернувся із заявою для призначення його опікуном над ОСОБА_1 .

Висновком (поданням) органу опіки та піклування Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном над ОСОБА_1 , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Лиманської сільської ради від 25 вересня 2024 року № 75 затверджено висновок, щодо доцільності призначення ОСОБА_2 опікуном над ОСОБА_4 .

Висновком (поданням) органу опіки та піклування Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про доцільність звільнення ОСОБА_3 від обов?язків опікуна по відношенню до ОСОБА_1 , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Лиманської сільської ради від 27 листопада 2024 року № 88 визнано та затверджено висновок, щодо доцільності звільнення ОСОБА_3 від обов?язків опікуна над ОСОБА_1 .

Отже, на теперішній час орган опіки та піклування Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області вимушений звернутись до суду із заявою про звільнення від обов?язків опікуна ОСОБА_3 над ОСОБА_1 та призначення ОСОБА_2 опікуном останнього.

ОСОБА_3 не може злійснюватиобов?язки опікуна за станом здоров?я.

ОСОБА_1 , постійно лежить його потрібно перевертати та на це потрібні значні фізичні зусилля якими вона не володіє, а ОСОБА_2 вже тривалий час здійснює фактично за ним догляд та фактично опіку.

ОСОБА_2 відповідає вимогам, які пред?являються до опікуна: має повну цивільну дієздатність, бажає бути опікуном, і, з урахуванням стосунків з ОСОБА_1 (його вітчим), може виконувати обов?язки опікуна, діючи в його інтересах.

На підставі викладеного заявник вважає за необхідне, в інтересах недієздатного ОСОБА_1 , позбавити ОСОБА_3 обов?язків опікуна, через фізичну неможливість виконувати обов?язки опікуна та призначити опікуном над ним ОСОБА_2 .

Рух справи

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 23 січня 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження.

Залучено до участі у справі, як заінтересованих осіб, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 12 лютого 2025 року.

12 лютого 2025 року справу відкладено на 26 лютого 2025 року у зв`язку з відсутністю відомостей щодо повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_4 про судове засідання.

Аргументи, доводи, клопотання учасників справи

Представник заявника у судовому засіданні підтримала заяву про звільнення від обов`язків опікуна та призначення опікуна над недієздатною особою.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримали заяву Органу опіки та піклування Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської областіпрозвільнення від обов`язків опікуна та призначення опікуна над недієздатною особою.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 у судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, та не скористалася правом на подання до суду пояснень (відзиву) щодо заяви Органу опіки та піклування Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про звільнення від обов`язків опікуна та призначення опікуна над недієздатною особою.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 травня 2024 року у справі№ 515/1518/22(яке набрало чинності 20 червня 2024 року) частково задоволено заяву ОСОБА_3 , заінтересовані особи орган опіки та піклування в особі Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною та призначення опікуна.

Визнано недієздатним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відмовляючи у задоволенні заяви у частині призначення опікуна суд вказав про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, однак у межах розгляду даної справи орган опіки із відповідним поданням про призначення ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_1 до суду не звертався.

У справі№ 515/1518/22 встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із листопада 1999 рокузареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 жовтня 2019 року у справі № 515/645/19 (набрало чинності 18 листопада 2019 року) ОСОБА_1 визнано недієздатним, а ОСОБА_3 призначено його опікуном.

Строк дії рішення про визнання ОСОБА_1 недієздатним становить два роки з дня набрання рішенняму справі № 515/645/19 законної сили.

У грудні 2022 року ОСОБА_3 знову звернулась до суду із заявою про визнання ОСОБА_1 недієздатним та призначення йому опікуна.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 197 від 24 травня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді деменції унаслідок хвороби Альцгеймера; не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області оформив та надав суду висновок, затверджений рішенням Виконавчого комітету Лиманської сільської ради № 69 від 27 вересня 2023 року, про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном над ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю І Б групи довічно, непрацездатний, потребує постійного стороннього догляду і допомоги (виписка з акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААБ №032254 від 15 серпня 2018 року).

Аналогічні обставини встановлено і у справі, яка є предметом розгляду.

Разом з цим, заявником подано до суду висновок (подання) органу опіки та піклування Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном над ОСОБА_1 , затверджений рішенням Виконавчого комітету Лиманської сільської ради від 25 вересня 2024 року № 75, щодо доцільності призначення ОСОБА_2 опікуном над ОСОБА_4 , а такожвисновок (подання) органу опіки та піклування Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про доцільність звільнення ОСОБА_3 від обов?язків опікуна по відношенню до ОСОБА_1 , затверджений рішенням Виконавчого комітету Лиманської сільської ради від 27 листопада 2024 року № 88.

Згідно медичного висновку Татарбунарського центру первинної медико-санітарної допомоги Одеської області № 280 від 30 вересня 2024 року ОСОБА_3 знаходиться на диспансерному обліку у сімейного лікаря з діагнозом: поширений остеохондроз хребта з переважним ураженням попереково-крижового відділу хребта, виражений корінцевий синдром.

Мотивувальна частина

Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

За загальним правилом (частина 1 статті 12 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вивчивши доводи заяви, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява Органу опіки та піклування Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про звільнення від обов`язків опікуна та призначення опікуна над недієздатною особоюзадоволенню не підлягає з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20).

Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону.

У доктрині приватного права зауважується, що ієрархія актів цивільного законодавства може базуватися на їх юридичній силі (вимір по вертикалі). Вона поширюється, по-перше, на співвідношення закону та підзаконних актів та, по-друге, на співвідношення Конституції та законів (як кодифікованих, так і інших (поточних)). Щодо виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, то в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 25 січня 2023 року в справі № 676/47/21 (провадження № 61-8014св22)).

Функціональним призначенням права процесуального є «обслуговування» права матеріального. Не виключається, що в кодексі приватного права (зокрема, ЦК України чи СК України) міститимуться норми процесуального права, проте це зумовлено відповідними приватно-правовими наслідками (наприклад, стаття 660 ЦК України) (див. постанову Верховного Суду від 21 червня 2023 року в справі № 619/1908/23 (провадження № 61-8428св23)).

Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (частини перша статті 41 ЦК України).

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).

Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (частина перша статті 60 ЦК України).

Якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад (стаття 66 ЦК України).

Суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку (частина перша статті 75 ЦК України).

За заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов`язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров`я або соціального захисту (частина третя статті 75 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 25 вересня 2024 року у справі № 163/1251/22 (провадження № 61-7647св24) зроблено висновок про те, що «законодавець в ЦК України, як основному регуляторі приватних відносин, передбачив конструкцію «звільнення особи від повноважень опікуна». Застосування цієї конструкції зумовлює такий наслідок як припинення повноважень опікуна з моменту його звільнення. Звільнення від повноважень опікуна може відбутися у разі: (а) невиконання нею своїх обов`язків; (б) порушення прав підопічного; (в) поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров`я або соціального захисту».

Схожі висновки викладено Верховним Судом у постанові від 18 жовтня 2024 року у справі № 759/28614/21 (провадження № 61-17477св23).

У справі, що є предметом розгляду, єдиною підставою для звільнення ОСОБА_3 від обов`язків опікуна ОСОБА_1 , заявник вказує стан здоров`я ОСОБА_3 , разом з тим чинним законодавством визначено, що звільнення від повноважень опікуна може відбутися у разі: невиконання ним своїх обов`язків; порушення прав підопічного; поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров`я або соціального захисту.

Отже, зазначені в поданні органу опіки та піклування обставини, не є підставами, з якими закон пов`язує можливість звільнення від обов`язків опікуна.

Суду не надано доказів невиконання ОСОБА_3 своїх обов`язків; порушення прав підопічного; поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров`я або соціального захисту.

Разом з цим, суд зауважує, що медичний висновок Татарбунарського центру первинної медико-санітарної допомоги Одеської області № 280 від 30 вересня 2024 року не містить інформації про те, що ОСОБА_3 за станом свого здоров`я не може здійснювати обов`язки опікуна.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Висновки за результатами розгляду справи

Із урахуванням наведеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заяви органу опіки та піклування щодо звільнення ОСОБА_3 від обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_1 , які покладені на неї рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області у справі № 515/645/19, та призначити ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_1 , є необґрунтованими та недоведеними, а тому задоволенню не підлягають.

Щодо судових витрат

Виходячи із положень статей 133, 141 ЦПК України суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, судових витрат.

Враховуючи, положення п. 7 ч. 5 статті Закону України «Про судовий збір» судові витрати відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Органу опіки та піклування Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, який діє в інтересах недієздатного ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у задоволенні заяви про звільнення від обов`язків опікуна та призначення опікуна над недієздатною особою відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 27 лютого 2025 року.

Суддя К. І. Олійник