Справа № 351/892/24
Номер провадження №2-др/351/2/25
21 лютого 2025 року м. Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді - Посохова І.С.,
за участю секретаря судового засідання - Боднарук О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Снятині заяву адвоката Рудої Христини Дмитрівни в інтересах ОСОБА_1 про стягнення понесених судових витрат за надання професійної правничої допомоги у справі № 351/892/24,
16 грудня 2024 року Снятинським районним судом Івано-Франківської області було ухвалено рішення у цивільній справі за позовом адвоката Рудої Христини Дмитрівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
20.12.2024 від представника позивача адвоката Рудої Х.Д. до суду надійшла заява про стягнення понесених судових витрат з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , а саме: 10 000, 00 грн. сплачених за надання професійної правничої допомоги.
Позивач ОСОБА_1 та його представник Руда Х.Д. в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, свою заяву підтримала та просила суд її задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, а також клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якому просила суд відмовити у задоволенні заяви у зв`язку з її необґрунтованістю.
Розглянувши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи 16 грудня 2024 року Снятинським районним судом Івано-Франківської області було ухвалено рішення у цивільній справі за позовом адвоката Рудої Христини Дмитрівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , згідно з рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23.01.2023 по справі № 346/4185/22 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на 1/4 частку від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_3 повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 968 грн. 96 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено, а саме зменшено розмір аліментів не до 1/6 частки, як просив позивач, а до 1/3 частки, тобто фактично розмір аліментів зменшений.
23.09.2024 представником позивача до суду подано письмове клопотання про необхідність збирання доказів понесення позивачем витрат на правничу допомогу та прохання вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
20.12.2024 від представника позивача адвоката Рудої Х.Д. до суду надійшла заява про стягнення понесених судових витрат з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , а саме: 10 000, 00 грн. сплачених за надання професійної правничої допомоги, до якої додано докази надання послуг з правничої допомоги, їх переліку, вартості та оплати позивачем у зазначеній сумі.
Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Отже, до складу витрат, пов`язаних із оплатою правової допомоги, включаються витрати на оплату праці адвоката або іншого фахівця у галузі права (гонорар), а також відшкодування витрат, зумовлених наданням правової допомоги.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
З досліджених матеріалів справи судом вбачається, що докази надання позивачу правничої допомоги подані ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а до ухвалення рішення у спрощеному позовному провадженні сторона зробила про це відповідну заяву, дотримавшись вимог ЦПК України.
В даному випадку суд вважає, що позивачем доведено факт надання йому правничої допомоги, оскільки згідно із свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ІФ № 001836, виданим 16.08.2021 Головою ради адвокатів Івано-Франківської області, адвокат Руда Христина Дмитрівна має право на заняття адвокатською діяльністю. 15.12.2023 адвокат Руда Х.Д. уклала з позивачем договір про надання правничої допомоги № 15/12/23-1 та додаткову угоду № 05/03/24-1 д від 05.03.2024. Відповідно до акту приймання-передачі послуг з надання правничої допомоги від 16.12.2024 адвокат Руда Х.Д. надала позивачу перелік послуг, які оцінені в 10 000 грн., а наданими копіями квитанцій від 23.09.2024, 08.03.2024 та 18.12.2024 підтверджується їх оплата у сумі 10 000 грн.
Відповідно до п. 107-111 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
Ураховуючи вказані вище обставини, суд вважає, що вирішення питання про зменшення розміру аліментів у добровільному порядку, без звернення до суду, було неможливим та проблематичним для позивача, а його звернення з позовом до суду було необхідним та неминучим для нього, а отже й понесення витрат на правову допомогу було неминучим та вимушеним.
За таких обставин, дослідивши обсяг наданих послуг та їх вартість, суд вважає розмір витрат на правничу допомогу розумним, обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, обсяг таких послуг необхідним та реальним, а їх вартість розумною та не завищеною, а тому зазначені у заяві витрати на професійну правничу (правову) допомогу підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 у сумі 10 000, 00 грн.
З огляду на викладене вище суд вважає, що заява адвоката Рудої Христини Дмитрівни в інтересах ОСОБА_1 про стягнення понесених судових витрат за надання професійної правничої допомоги підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 133, 137, 141, 246, 258, 259, 263-265, 270 ЦПК України, суд
Заяву адвоката Рудої Христини Дмитрівни в інтересах ОСОБА_1 про стягнення понесених судових витрат за надання професійної правничої допомоги у справі № 351/892/24 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Іван ПОСОХОВ