Провадження № 2/686/2926/25
про залишення позовної заяви без руху
21 лютого 2025 року м. Хмельницький
Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Чевилюк З.А., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,-
Позивач ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат Говрас І.В. звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.
19.02.2025 року в порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано для судового розгляду в провадження судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Чевилюк З.А.
Позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України.
Відповідно до ст.175 ч.3 п.3 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Згідно з п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується, чи оспорюванню сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Таким чином, позивач на якого покладено обов`язок визначити ціну позову, не позбавлений змоги можливості самостійно визначити ціну позову у грошовій одиниці України, що визначається загальною сумою всіх вимог.
Однак позивачем такі вимоги не виконано, зокрема, не зазначено ціну позову, що визначено загальною сумою грошових вимог.
Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Позивачем до позовної заяви додано копію посвідчення серії НОМЕР_1 учасника бойових дій як підставу для звільнення від сплати судового збору та в позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.13 Закону України «Про судовий збір».
Проте, відповідно до ст.5 ч.1 п.13 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №700/301/20, згідно з п. 13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їх прав. Статтею 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст. 12, 22 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Таким чином, встановлені п.13 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема, статус ветеранів війни-учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їх прав, пов`язаних винятково із статусом учасників бойових дій, і не поширюються із вимогами, що виходять за межі таких правовідносин, а отже, не стосуються соціального і правового захисту учасників бойових дій.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 є позивачем у вищевказаній справі, предметом позову є поділ спільного сумісного майна подружжя, отже позов у цій справі не стосується соціального та правового захисту його як учасника бойових дій, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем заявлено вимогу майнового характеру.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру для фізичних осіб становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, позивачем за подання до суду позовної заяви про поділ спільного сумісного майна подружжя має бути сплачено судовий збір.
Згідно ст.185 ч.1, ч.2 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175і177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи наведене, подальший рух позовної заяви неможливий, і позивачу слід надати термін для усунення вказаних недоліків, а саме зазначити ціну позову та долучити квитанцію про сплату судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 175, 176, 177, 185 ЦПК України,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.
Позивачу необхідно усунути недоліки, зазначити ціну позову та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.
У випадку не усунення недоліків у встановлений строк, суд залишає за собою право повернути позовні матеріали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: