Провадження № 2/369/3303/25
РІШЕННЯ

Іменем України

24.02.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Козак І. А.,

при секретарі Гордієнко С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року представник позивача ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 26.11.2011 року позивач та відповідач перебували у шлюбі. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.09.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Від цього шлюбу у сторін народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Дитина проживає з заявницею та знаходиться повністю на її утриманні. Домовленості щодо способу виконання боржником свого обов`язку утримувати дитину ними не визначались. Відповідач наразі служить в ЗСУ, отримує щомісячно високий дохід, однак матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач вимушена поставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку.

На підставі викладеного, просила суд стягнути ОСОБА_2 на її користь щомісячно аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 1/4 частці від всіх доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.09.2024 року відкрито позовне провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

28.01.2025 року на електронну адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Бродської К. О. надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким представник відповідача вказала, що ОСОБА_2 позовні вимоги визнає частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини, однак не погоджується з розміром аліментів визначеним позивачем у розмірі 1/4 частини від його доходів, вважає його надмірним, просить стягувати аліменти у розмірі 1/5 частини від його заробітків. Так, ОСОБА_5 зазначила, що ОСОБА_2 мобілізований до лав ЗСУ та зарахований до списків ВЧ № НОМЕР_1 з 15.03.2024 року, а з 07.07.2024 року по теперішній час відповідач зарахований до списків ВЧ № НОМЕР_2 . Вказує, що 05.09.2024 року відповідач звертався до відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М. В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» у зв`язку із погіршення стану здоров`я, викликаного наслідками ракетного обстрілу рф військового інституту зв`язку у м. Полтава. ОСОБА_2 потребує постійних додаткових грошових витрат на відновлення ушкоджень власного здоров`я. Додатково зазначає, що з 17.08.2024 року відповідач зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , яка є вагітною, що свідчить про виникнення додаткових грошових витрат у відповідача пов`язаних з утриманням вагітної дружини.

У судове засідання ОСОБА_1 та її представник не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. При цьому, у позовній заяві адвокат Ковальова Н. М вказала, що розгляд справи просить проводити за відсутності позивача та її представника.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився. Поза тим, 29.01.2025 року до суду надійшло клопотання від представника відповідача Бродської К. О., у якому остання просила розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача, позов задовольнити частково.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30.09.2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Судом встановлено наступні обставини.

26.11.2011 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб, про що відділом РАЦС Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області та зроблено актовий запис № 273 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 24.09.2012 року Виконавчим комітетом Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.09.2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Позивач разом з сином ОСОБА_4 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади № 2024/008649084 від 21.07.2024 року та № 2024/008649137 від 21.07.2024 року.

Поза тим, з відповіді № 02-10/581/01.20.1/25 від 28.01.2025 року наданої Виконавчим комітетом Боярської міської ради Київської області на запит суду, відомо, що ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 19.07.1993 року.

Також, встановлено, що ОСОБА_2 зарахований до списків ВЧ № НОМЕР_1 з 15.03.2024 року по 06.07.2024 року. З 07.07.2024 року по нині відповідач проходить військову службу у складі ВЧ № НОМЕР_2 , що підтверджується інформацією з військового квитка серії НОМЕР_5 , який належить відповідачеві.

Так, з листа КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М. В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» № 04-07/4167 від 14.10.2024 року слідує, що ОСОБА_2 05.09.2024 року звертався до відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги. Пацієнт був оглянутий лікарем-нейрохірургом. Було проведено КТ головного мозку, виданий консультативний висновок.

Згідно з копією консультативного висновку від 05.09.2024 року, за результатами огляду ОСОБА_2 лікарем-нейрохірургом встановлений діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, звапнення серпа, цефалгічний синдром, вестибуло-атактичний синдром.

Поза тим, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 17.08.2024 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 240.

Як вбачається з обмінної карти пологового будинку, пологового відділення лікарні виданої ОСОБА_8 станом на 30.10.2024 року остання перебувала на 9 тижні вагітності.

На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, доводи сторін, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ст. 51 Конституції України батьки зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1-4 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які платник аліментів зобов`язаний сплачувати щомісячно з метою матеріального утримання дитини.

Приписами ч. 2 ст. 182 СК України, визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років - становить 3196 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом встановлено, що наразі неповнолітній син позивача та відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом із матір`ю.

У даному випадку, позивач ОСОБА_1 обрала спосіб стягнення аліментів у виді 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача.

З огляду на ту обставину, що ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю, а обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Визначаючи розмір аліментів, суддя враховує заперечення позивача щодо зміни його сімейного стану. Разом з тим, суд звертає увагу, що народження другої дитини у найближчому майбутньому не є підставою для погіршення стану однієї дитини порівняно з іншою, оскільки останнє матиме наслідком неналежне забезпечення інтересів ОСОБА_4 . Поза тим, відповідачем не надано суду доказів, які б вказували, що така зміна значно утруднила становище ОСОБА_2 .

Посилання позивача на те, що він несе значні витрати пов`язані з лікування та проходження військової служби не заслуговують на увагу за огляду на відсутність у матеріалах справи належних доказів на підтвердження зазначених обставин, зокрема платіжних інструкцій, квитанцій тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, відповідач не позбавлений права звернутися до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина у разі наявності обставин передбачених ст. 192 СК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах пр о стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З огляду на приписи ст. 141 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1211,20 грн на користь держави.

Керуючись ст. ст. 141, 180-184, 184, 191 СК України, ст. ст. 10, 12, 76-81, 89, 142, 229, 258, 263-265, 273, 274, 279, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26.08.2024 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) гривень в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ,

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Повний текст рішення виготовлено 24 лютого 2025 року.

Суддя Ірина КОЗАК