Справа № 214/6443/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 лютого 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі :

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Пугач Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 237713 грн. 45 коп., моральну шкоду у розмірі 300000 грн. 00 коп., витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 6500 грн. 00 коп., витрати пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 2000 грн. 00 коп. та витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 12 березня 2024 року, о 14 год. 15 хв., поблизу будинку №33 на пр. Миру в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, відповідач у цій справі ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2108», р/н НОМЕР_1 , відповідно не зреагував на зміну дорожньої обстановки при виявленні небезпеки для руху, завчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху, аж до зупинки керованого ним автомобіля, при цьому застосував маневр відвороту керма ліворуч, виїхав на смугу для зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Passat», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 позивача у цій справі, який рухався прямо у зустрічному напрямку, після чого продовжуючи рух по інерції в некерованому стані автомобіль марки «ВАЗ 2108», р/н НОМЕР_1 , скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «Fiat Dablo», р/н НОМЕР_3 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, вказані автомобілі отримали механічні ушкодження, а відповідач тілесні ушкодження.Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.06.2024 року у справі №214/4668/24 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. в дохід держави. Згідно висновку експерта по результатам проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №Д5/04/24 від 25.04.2024 року, вартість матеріального збитку, завданого позивачу, як власнику пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen Passat», р/н НОМЕР_2 , станом на 12 березня 2024 року складає 563487 грн. 26 коп., ринкова вартість автомобіля марки «Volkswagen Passat», р/н НОМЕР_2 , на момент його пошкодження становить 563487 грн. 26 коп., ринкова вартість автомобіля марки «Volkswagen Passat», р/н НОМЕР_2 , в аварійному стані з урахуванням пошкоджень отриманих після дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 12 березня 2024 року, складає 165773 грн. 81 коп., при цьому вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля визначена у розмірі 968491 грн. 83 коп. Так, 18 липня 2024 року, МТСБУ, у зв`язку з настанням страхового випадку, було виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 160000 грн. Таким чином, враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати йому матеріальні збитки, які були завдані йому в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12 березня 2024 року, на суму 237713 грн. 45 коп., яка вирахувана з урахуванням страхового відшкодування як різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди наступним чином: 5634587 грн. 26 коп. (ринкова вартість автомобіля) 165773 грн. 81 коп. (утилізаційна вартість) 160000 грн. (сплачена сума страхового відшкодування). Разом з тим, позивач зазначає, що відповідач має відшкодувати йому кошти сплачені за проведення експертизи у розмірі 6500 грн. 00 коп. та витрати пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 2000 грн. 00 коп. Окрім того, позивач також просить стягнути з відповідача на його користь завдану йому моральну шкоду, яку він оцінює у 300000 грн., що полягає в негативній зміні його життєвого устрою та зниженні якості його життя, у зв`язку з тим, що він був позбавлений можливості користуватись належним йому автомобілем, що викликало суттєві незручності у пересуванні та використовувати грошові кошти не на раніше визначені потреби сім`ї, а також душевних переживаннях за дружину та малолітню дочку, які в момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди перебували в автомобілі.

Ухвалою суду від 06.11.2024 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, своїм правом не скористався відзив на позов до суду не надав.

За встановлених обставин суд уважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами, що відповідає положенням ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, згідно постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.06.2024 року у справі №214/4668/24, яка 28 червня 2024 року набрала законної сили, 12 березня 2024 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, яка трапилась за вини відповідача, який 12 березня 2024 року, о 14 год. 15 хв., поблизу будинку №33 на пр. Миру в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2108», р/н НОМЕР_1 , відповідно не зреагував на зміну дорожньої обстановки при виявленні небезпеки для руху, завчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху, аж до зупинки керованого ним автомобіля, при цьому застосував маневр відвороту керма ліворуч, виїхав на смугу для зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Passat», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався прямо у зустрічному напрямку, після чого продовжуючи рух по інерції в некерованому стані автомобіль марки «ВАЗ 2108», р/н НОМЕР_1 , скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «Fiat Dablo», р/н НОМЕР_3 .

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчинені вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , автомобіль марки «Volkswagen Passat», р/н НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 - позивачу у цій справі.

Згідно висновку експерта по результатам проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №Д5/04/24 від 25.04.2024 року, наданого судовим експертом Чивчишем О.П. на замовлення позивача, за проведення якої позивачем було сплачено 6500 грн. 00 коп., вартість матеріального збитку, завданого позивачу, як власнику пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen Passat», р/н НОМЕР_2 , станом на 12 березня 2024 року складає 563487 грн. 26 коп., ринкова вартість автомобіля марки «Volkswagen Passat», р/н НОМЕР_2 , на момент його пошкодження становить 563487 грн. 26 коп., ринкова вартість автомобіля марки «Volkswagen Passat», р/н НОМЕР_2 , в аварійному стані з урахуванням пошкоджень отриманих після дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 12 березня 2024 року, складає 165773 грн. 81 коп., при цьому вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля визначена у розмірі 968491 грн. 83 коп.

Згідно довідки-виписки про рух коштів по картці/рахунку позивача, 18 липня 2024 року, МТСБУ, у зв`язку з настанням страхового випадку, виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 160000 грн.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Крім того, відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі;

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Так, суд погоджується із наданими позивачем та зазначеним вище висновком експерта по результатам проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №Д5/04/24 від 25.04.2024 року, а відтак і з розміром, завданих позивачу матеріальних збитків.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У ч. 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Так, суд зазначає, що вказаний висновок наданий з дотриманням встановленої ЦПК процедури судовим експертом, який отримав кваліфікацію судового експерта-автотоварознавця з правом проведення транспортно-товарознавчих експертиз за спеціальністю «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», а також із зазначенням того, що вказаний висновок був підготований для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України.

Окрім того, вказаний висновок разом із позовною заявою та іншими долученими до неї документами був доведений до відома відповідача, який вправі був ініціювати подання клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи з метою спростування результатів зазначених у наданому позивачем вказаному вище висновку, тобто доказів на спростування визначеного розміру матеріального збитку завданого позивачу відповідачем не надано, а відтак ці обставини не були спростовані в силу ст.ст. 12, 81 ЦПК України.

Отже, враховуючи те, що належний позивачу автомобіль марки «Volkswagen Passat», р/н НОМЕР_2 , є фізично знищеним, оскільки згідно зазначеного вище висновку експерта витрати на його ремонт перевищують його вартість на момент дорожньо-транспортної пригоди, суд приходить до висновку, що позивачу підлягає відшкодуванню різниця між вартістю його транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, суд погоджується із визначеною позивачем сумою матеріальних збитків, що підлягає відшкодуванню у розмірі 237713 грн. 45 коп., яка вирахувана з урахуванням виплаченого йому страхового відшкодування наступним чином: 5634587 грн. 26 коп. (ринкова вартість автомобіля) 165773 грн. 81 коп. (утилізаційна вартість) 160000 грн. (сплачена сума страхового відшкодування).

Разом з тим, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати, пов`язані з евакуацією належного йому транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди у сумі 2000 грн.

Стосовно позовних вимог щодо відшкодування на користь позивача моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.п.3, 9 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість подовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Так, зважаючи на вищевикладене, суд зазначає, що обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна позивача, покладено саме на особу, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, тобто на відповідача, позаяк вина відповідача у скоєній дорожньо-транспортній пригоді, під час якої було пошкоджено керований позивачем автомобіль, повністю підтверджується доказами у справі, зокрема постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.06.2024 року та відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України ця обставина доказуванню не підлягає.

При цьому, суд погоджується із доводами позивача, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він пережив нервове потрясіння, крім того, внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу він втратив можливість користуватись ним, що призвело до негативних змін його життєвого устрою та зниженні якості його життя, позаяк він вимушений був змінити звичний ритм життя, докладати додаткових зусиль задля його організації, що спричиняло ряд незручностей та призвело до душевних страждань, а тому суд уважає, що позивачеві було спричинено моральної шкоди.

Разом з тим, вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу суд, окрім вищевикладеного, також ураховує такі критерії визначення розміру відшкодування моральної шкоди, як ступінь вини відповідача, який визнав свою вину, вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу під керуванням позивача та вартість відновлювального ремонту, розмір якого значно перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а також той факт, що позивач переживав хвилювання також за членів своєї сім`ї дружини та малолітньої дочки, які в момент дорожньо-транспортної пригоди знаходились разом із ним у керованому ним автомобілі, а тому вважає, що позивачеві спричинено моральної шкоди, яку оцінює в 50000 грн. та яку вважає не більш, ніж достатньою для розумного задоволення потреб позивача і не призведе до його збагачення та при встановлених обставинах становитиме достатньо справедливу сатисфакцію.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо відшкодування понесених судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, згідно визначеної позивачем ціни позову та наявних в матеріалах справи квитанцій убачається, що позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 5462 грн. 13 коп.

Разом з тим, вартість проведення транспортно-товарознавчої експертизи по визначенню матеріального збитку, спричиненого позивачу, за проведення якого останнім було сплачено 6500 грн. 00 коп., відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, суд відносить до витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Отже, відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог - у розмірі 2962 грн. 13 коп. та пов`язані із розглядом справи у розмірі 6500 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 133, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України,суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду у розмірі 237713 грн. 45 коп., витрати на евакуацію транспортного засобу у розмірі 2000 грн. 00 коп., моральну шкоду у розмірі 50000 грн. 00 коп., судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2962 грн. 13 коп. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 6500 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.