У Х В А Л А

про залишення заяви без розгляду

19 лютого 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Майор Ю.В.

за участю:

представника заявника - ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 Семенович Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за заявою ОСОБА_3 поданої в особі уповноваженого представника ОСОБА_1 , заінтересована особа Ужгородська міська рада, Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває заява ОСОБА_3 поданої в особі уповноваженого представника ОСОБА_1 заінтересована особа Ужгородська міська рада, Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

11.02.2025 року на адресу суду від представника заінтересованої особи Ужгородської міської ради надійшло клопотання про залишення заяви без розгляду. Клопотання мотивовано тим, що з поданої заявником заяви про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_5 разом із спадкодавцем ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , як на час відкриття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 так і до відкриття спадщини, вбачається спір про право, який в подальшому необхідний заявнику для отримання прав на майно спадкодавця, то заявлені вимоги не підлягають судовому розгляду в порядку окремого провадження, а спір належить вирішувати у порядку позовного провадження.

Враховуючи вищенаведене, Ужгородська міська рада просить суд залишити заяву без розгляду.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_2 Семенович Т.С. подане клопотання підтримав, просив суд його задовільнити. Також заявив клопотання в якому просив залишити заяву ОСОБА_5 без розгляду у зв`язку з існуванням спору про право. Вимоги клопотання обґрунтовував тим, що вони заперечують проти задоволення заяви повністю, вважає її необґрунтованою, має місце оспорення права заявниці на спадкове майно.

В судовому засіданні представник заявника - Федорчак М.Б. проти задоволення даного клопотання заперечив. Стверджував, що немає спору про право.

Представник заінтересованої особи Ужгородської міської ради в призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник заінтересованої особи Першої Ужгородської державної нотаріальної контори в призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи в межах заявленого клопотання , вважає що вказану заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю слід залишити без розгляду виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право (постанова Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20)).

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов. А саме, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить - виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Згідно з розясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

З вищенаведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Водночас, вирішуючи питання, чи підлягає розгляду така заява в порядку окремого провадження, Суд врахував таке.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, якщо немає спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 (провадження № 61-15965св19)).

Суди мають встановлювати, між ким існує спір, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом (норми ЦК України), який би оспорював право заявника на прийняття спадщини, оскільки існування спору про право повинно реальним, а не гіпотетичним (постанови Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц (провадження № 61-39374св18), від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц (провадження № 61-872св21), від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20), від 15 листопада 2021 року у справі № 554/10125/20 (провадження № 61-12758св21), від 03 серпня 2022 року у справі № 759/12740/21 (провадження № 61-126св22)).

В оцінці доводів про те, що у справі наявний спір про право, Суд врахував, що проти розгляду справи у порядку окремого провадження заперечував представник спадкоємця ОСОБА_4 , від імені якого діє його законний представник ОСОБА_2 , яка одночасно виступає і як співвласник майна , вважаючи, що таке рішення стосується їхніх прав як спадкоємців . Вони заперечують факт проживання заявниці разом із спадкодавцем однією сім`єю , тобто заперечують, що ОСОБА_5 є спадкоємцем ОСОБА_7 .

Це свідчить про існування реального, а не гіпотетичного спору між заявницею ОСОБА_5 , яка вважає себе спадкоємцем та спадкоємцями ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 .

Отже, Судом встановлено, що між особами вбачається спір про право.

Тож встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини за таких обставин підлягає розгляду саме у порядку позовного провадження.

Так заінтересована особа заперечує проти задоволення заяви, як заперечує і спосіб обраний ОСОБА_3 для захисту свого права.

Підсумовуючи, враховуючи, що встановлення факту проживання заявниці та спадкодавця однією сім`єю стосується прав чи законних інтересів інших осіб, зокрема інших спадкоємців ОСОБА_4 , від імені якого діє його законний представник ОСОБА_2 , а відтак суд приходить до висновку , що така заява ОСОБА_5 підлягає розгляду у порядку позовного провадження, що не суперечить правовій позиції Верховного Суду, сформованій у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20) про те, що юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Суд наголошує, що достатньою підставою для висновку, що існує спір про право, є те, що хоча б один із спадкоємців має спір про право із заявником, що виключає можливість розгляду заяви у порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Із заявлених заявником вимог, вбачається спір про право і дані вимоги не підлягають судовому розгляду в окремому провадженні, відповідно, такий спір належить вирішувати у порядку позовного провадження, а тому, суд вважає, що заяву ОСОБА_3 поданої в особі уповноваженого представника ОСОБА_1 , заінтересована особа Ужгородська міська рада, Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, слід залишити без розгляду, роз`яснивши заявнику, що він вправі звернутися до суду із позовом у порядку позовного провадження.

На підставі зазначеного та керуючись 294, 315 ЦПК України , суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_3 поданої в особі уповноваженого представника ОСОБА_1 заінтересована особа Ужгородська міська рада, Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини залишити без розгляду.

Розяснити заявнику, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті у порядку загального позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складання повного тексту ухвали 25.02.2025 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца