Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/7080/24
Провадження №: 2/332/723/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Сапунцова В. Д., при секретарі судового засідання Горбань Є.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання,-
У грудні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , виданого 21.12.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського РУЮ Запорізької області, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Василівка, батьком в графі «батько» є ОСОБА_2 , в графі «мати» є ОСОБА_1 . Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 2010 року у справі № 2-5265/2010 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було задоволено позов в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення дочкою повноліття. Відповідно до довідки від 03.12.2024 року № 0131, виданої Київським національним університетом культури та мистецтв ОСОБА_3 дійсно є здобувачем вищої освіти 1 курсу факультету кіно та ТБ, денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2024 року по 30.06.2028 року. Відповідно до договору № Ст СІ/474 від 03.09.2024 року, укладеного між Київським національним університетом технологій та дизайну та ОСОБА_3 про надання житлового приміщення в платне користування, оплата за користування житлом у гуртожитку на рік становить 9500 грн. Згідно платіжної інструкції від 03.09.2024 року позивачем здійснено оплату за гуртожиток (проживання) ОСОБА_3 гуртожиток № 6 за договором № Ст СІ/474. У зв`язку з навчанням дочки позивачу необхідні кошти на літературу, зошити, послуги інтернету, проїзд та інше. Оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, тому позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом про примусове стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи стягнення з дати звернення з позовом до суду на період навчання але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х років.
Ухвалою суду від 13 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. В прохальній частині позовної заяви просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судові засідання, призначені на 16.01.2025 та на 17.02.2025 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, жодних заяв та клопотань не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу відповідача та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача та його представника, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Згідно з довідкою № 0131 від 03.12.2024 року, виданою Київським національним університетом культури і мистецтв, ОСОБА_3 дійсно є студентом 1 курсу факультету кіно і ТБ, денної форми навчання, бюджетного фінансування. Термін навчання з 1 вересня 2024 року по 30 червня 2028 року.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наразі є повнолітньою, навчається на денній формі навчання, а відтак факт потреби останньої у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє її можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання.
Саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість її працевлаштування впродовж часу навчання. Навчання в учбовому закладі потребує витрат на проїзд до місця навчання, на проживання, придбання підручників та інших навчальних посібників, також потребує придбання для неї одягу, взуття та продуктів харчування.
Відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки на період навчання не надає, хоча має таку можливість.
Відповідач має працездатний вік, є батьком повнолітньої доньки, не сплачує аліментів на утримання інших осіб, а тому зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки на період навчання.
Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син чи донька продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років.
Згідно зі ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Стягнення аліментів на дітей, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198,199 Сімейного кодексу України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, як зазначено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст.182, 200 СК України).
Таким чином, виходячи з принципу справедливості та розумності, приймаючи до уваги принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, виходячи із встановленого обов`язку обох батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатися і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, врахувавши матеріальний стан сторін та потребу дитини в отриманні такої допомоги, та можливість відповідача її надавати, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів для утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, що буде, на думку суду, забезпечувати, з врахуванням допомоги, отримуваної від матері, потреби дитини, пов`язані з продовженням ним навчання після досягнення повноліття.
На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з чим суд вважає стягнути аліменти з відповідача з 10.12.2024 року, тобто з дня пред`явлення позову до суду.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Згідно положень ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ними і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, тому в порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.
Керуючись ст.ст.10-13, 77-80, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , аліменти на утримання повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 10.12.2024 року, на період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.
Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судовий збір на користь держави в сумі 1211 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений 17.02.2025.

Суддя В.Д. Сапунцов