Справа № 2-258/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Скрипнік Л.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану представником за довіреністю на електронну пошту суду ОСОБА_2 про виправлення описки в рішенні суду,

встановив:

20.02.2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 через електронну адресу суду подав заяву про виправлення описки в ухвалі Комсомольського районного суду м.Херсона від 29.05.2008 року по справі № 2-258/07 описку: у описовій і резолютивній частині ухвали, а саме зазначити ідентифікаційні номера кузовів автомобілю та їх колір, відповідно до їх технічних паспортів, а саме:

- автомобіля «Форд Таурас», 1996 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 виправити на Ford Taurus, 1996 року випуску, колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , двигун 3,0 л;

- автомобіля «Пежо», реєстраційний номер НОМЕР_3 , виправити на «Пежо 205», 1986 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , двигун V=01100 куб.см;

- автомобіля «Форд Проба», 1993 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 виправити на «Форд Проба», 1993 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , колір червоний, номер кузова НОМЕР_6 , двигун НОМЕР_7 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2025 року, вказану заяву передано головуючому судді Скрипнік Л.А. 21.02.2025 року.

У частині першій статті 446 ЦПК України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Дослідивши подану заяву про виправлення описки у виконавчому листі та рішенні, суд приходить до наступного.

За змістом положень ч.3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ VI ЦПК України врегульовує процесуальні питання, пов`язані з виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), як заключного етапу у процесі реалізації захисту цивільних прав.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення викладені у статті 183 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 2 та ч. 4 ст. 183 ЦПК України із змінами від 15.01.2020 року, письмові заяви, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження). Суд, встановивши, що письмову заяву (подання, клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої та другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Вимога про надання доказів надіслання заяви, скарги, клопотання чи заперечення іншим учасникам справи (провадження) стосується подання таких на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Такий правовий висновок сформований у постанові Верховного суду від 05.11.2020 року у справі №591/1581/20.

Заява про виправлення описки у рішенні суду є заявою, поданою на стадії виконання судового рішення.

Разом з тим, заявником не додано до заяви належних доказів її надіслання іншим учасникам справи, як і не зазначено самих учасників справи, в якості заінтересованих осіб.

Так, згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270, розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимоги Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» і підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку.

У відповідності до положень пунктів 59, 61 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля.

Із наведених норм вбачається, що належним доказом направлення копії заяви про виправлення описки у рішенні суду та доданих до неї документів іншим учасникам справи може бути лише бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення.

Саме опис вкладення є офіційним підтвердженням наявності у відправленні того пакету документів, який був надісланий відправником (постанова Верховного Суду від 18.04.2019 року у справі №914/1955/17).

Неотримання учасниками справи копії заяви про виправлення описки у рішенні суду порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє учасників справи можливості своєчасно ознайомитись з відповідними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 року №2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття «обмеження основоположних прав і свобод» від прийнятого у законотворчій практиці поняття «фіксація меж самої сутності прав і свобод» шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визначаючи таку практику допустимою. При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 року №9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду в прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Отже, зазначені вимоги до заяв, передбачені ЦПК України, носять не формальний характер, а є обов`язковими для осіб, що звертаються до суду за захистом своїх порушених прав, недотримання яких, відповідно, тягне за собою її залишення без руху або повернення.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судового процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16.12.1992 року, заява №12964/87).

У рішенні у справі «Bellet v. France» від 04.12.1955 року, заява №23805/94, ЄСПЛ зазначив, що статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21.10.2010 року).

Оскільки при зверненні до суду заявником не долучено доказів, які мають підтвердити надіслання засобами поштового зв`язку та/або надання усім іншим учасникам справи копії заяви про виправленні описки разом з додатками та взагалі не зазначено заінтересованих осіб суд застосовує наслідки, передбачених ч. 4 ст.183 ЦПК України.

Окрім цього суд звертає увагу на те, що згідно довідки архівного відділу Херсонського міського суду Херсонської області від 21.02.2025 року № 2-258/07, вих. № 8571/25-Вих, надати цивільну справу № 2-258/07 не є можливим, так як справа знищена за терміном зберігання, а в архіві на збереженні знаходиться оригінал рішення від 01.02.2007 р. оригінал ухвали від 29.05.2008 р. та оригінал мирової угоди від 21.04.2008 р.. Вказана обставина може в подальшому ускладнити вирішення птання за відповідною завою про виправлення описки, в разі повторного звернення із нею, з огляду на відсутність у суду даних які б вказували на повну відповідність транспортних засобів про які йдеться в ухвалі Комсомольського районного суду м. Херсона від 29.05.2008 року по справі № 2-258/07 транспортним засобам копії копії свідоцтв про реєстрацію яких надано до заяви про виправлення описки.

Враховуючи вищезазначене, у відповідності до ч. 4 ст. 182 ЦПК України заяву про виправлення описки в рішенні суду слід повернути заявнику без розгляду.

Згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 183, 260, 353-355 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану представником за довіреністю на електронну пошту суду Мінчаловим Володимиром Володимировичем про виправлення описки в рішенні суду повернути без розгляду.

Копію заяви залишити в суді (ч. 6 ст. 185 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення/постановлення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Скрипнік