Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/3411/24
Провадження№2/572/105/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області - у складі судді Довгого І.І.,

за участю секретаря судових засідань Щерби А.Ф.,

представника позивача Раєвської В.А.,

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом Головного управління Національної поліції України в Рівненській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся з позовом до відповідачів в якому зобов`язати ОСОБА_1 звільнити та повернути самовільно зайняту частину земельної ділянки кадастровий номер 0:01:030:0322 площею 0.299 га (Державна власність) зі сторони земельної ділянки кадастровий номер :01:030:0083 площею зайняття 135 кв.м., та зі сторони земельної ділянки кадастровий номер :01:030:0202 площею зайняття 305 кв.м. та зобов`язати ОСОБА_3 звільнити та повернути самовільно зайняту частину земельної ділянки кадастровий номер 0:01:030:0322 площею 0.299 га (Державна власність) зі сторони земельної ділянки кадастровий номер :01:030:0050 площею зайняття 26 кв.м., стягнути понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначають, на балансі ГУНП в Рівненській області перебуває земельна ділянка, площею 0,2990 га, кадастровий номер 0:01:030:0322, цільове призначення якої розміщення та постійна діяльність Національної поліції України, її територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції (для облаштування спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів) на території м. Сарни, по вулиці Технічна, 1.

Відповідно до Аудиторського звіту №5 за результатами проведеного позапланового внутрішнього аудиту в Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області за період з 01 квітня 2022 року по 28 лютого 2023 року встановлено факт самовільного зайняття сторонніми особами земельної ділянки в м. Сарни.

Для підтвердження факту самовільного зайняття земельної ділянки Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області було замовлено сертифіковану послугу GPS знімання з перенесенням меж земельної ділянки в натурі (на місцевість).

Згідно з ситуаційною схемою фактичного використання та розташування земельних ділянок в м. Сарни встановлено факт самовільного захоплення частини земельної ділянки Головного управління Національної поліції в Рівненській області, площа самозахоплення складає 0,0145 га, 0,0302 га та 0,0014 га.

На зазначеній площі знаходяться господарські споруди наступних громадян: ОСОБА_1 , якій належать земельні ділянки з кадастровими номерами :01:030:0083 та :01:030:0202; ОСОБА_3 , якому належить земельна ділянка з кадастровим номером: :01:030:0050.

Зазначені земельні ділянки площею 0,2990 га межують із земельною ділянкою ГУНП в Рівненській області, кадастровий номер 0:01:030:0322.

Для приведення у відповідність, збереження цілісності та цільового використання земельної ділянки державної форми власності було вжито заходи реагування з метою звільнення від господарських споруд частини самовільно зайнятих земельних ділянок, яка перебуває в постійному користуванні ГУНП в Рівненській області.

Громадянці ОСОБА_1 було надіслано лист попередження від 16.08.2023 № 4528/116/05/31-2023 з вимогою звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки. Лист з аналогічним змістом було надіслано громадянину ОСОБА_3 № 1182-2023 від 24.01.2023.

Відповідачі в добровільному порядку відмовились звільняти земельну ділянку, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача позов підтримала, просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позов не визнала, подала заяву про застосування строків позовної давності до позовних вимог. В обґрунтування вказує, що 25.09.2020 року Розпорядженням Голови Сарненської районної державної адміністрації вказану земельну ділянку було надано ГУНП в Рівненській області у постійне користування у постійне користування. При тому, земельна ділянка належить ОСОБА_1 одна з 23.03.2007 року, інша з 19.03.2013 року. Вважають, що строк позовної давності почався саме з 25.09.2020 року.

Представник позивача зазначила, що достеменно відомо про порушення права стало відомо з висновку експерта від 17.05.2024 року, тому просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 14.09.2021 року встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:030:0321площею 0,794 на праві постійного користування земельною ділянкою належить Сарненському РВП УМВС в Рівненській області згідно державного акту серії ЯЯ №253127 виданого 28.07.2010.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 15.09.2021 року встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:030:0159 площею 0,222 на праві постійного користування земельною ділянкою належить Сарненському РВП УМВС в Рівненській області згідно державного акту серії ЯЯ №253126 виданого 28.07.2010.

Згідно договору №7731 від 10.08.2020 року Головному управлінню Національної поліції в Рівненській області було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення та постійної діяльності Національної поліції України, її територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної комісії за рахунок земельної ділянки Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування кадастровий номер №:01:030:0322.

Згідно висновку експерта №382 ЮШ судової земельно-технічної експертизи складеного 17.05.2024 р. встановлено, наявність самовільного зайняття частини земельної ділянки кадастровий номер :01:030:0322 площею 0.299 га (Державна власність) зі сторони земельної ділянки кадастровий номер :01:030:0050 площею 0,1 га. Площа зайняття становить 26 кв. м.; - наявність самовільного зайняття частини земельної ділянки кадастровий номер :01:030:0322 площею 0.299 га (Державна власність) зі сторони земельної ділянки кадастровий номер :01:030:0083 та :01:030:0202 (приватна власність). Площа зайняття становить 440 кв.м., в тому числі: зі сторони земельної ділянки кадастровий номер :01:030:0083 зайняття становить 135 кв.м.; зі сторони земельної ділянки кадастровий номер :01:030:0202 зайняття становить 305 кв.м.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, встановлено, що ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,1000 га для будівництва в АДРЕСА_1 .

07.02.2013 року було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення індивідуального садівництва за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови на території Сарненської міської ради в АДРЕСА_1 та земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови Сарненської міської ради в АДРЕСА_1 .

16.08.2023 року ГУНП в Рівненській області надіслало ОСОБА_4 лист в якому вимагали у місячний термін звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки держаної форми власності площею 0,0462 га .

24.01.2023 року Сарненський РВП ГУНП в Рівненській області надіслав ОСОБА_3 лист-попередження в якому просять звільнити частину самовільно зайнятої земельної ділянку від забудов.

Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 312 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статей 386, 387 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Пунктом "б" ч. 3 ст.152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідно до ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав можуть бути припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення.

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 17.02.2016 року (провадження 6-2407цс15)).

Отже відповідно до частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Таким чином, для надання правильної оцінки фактичним обставинам та для правильного застосування норм права при розгляді заяви про витребування майна з чужого незаконного володіння визначальним є дослідження правомірності саме первісного відчуження спірного майна.

Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов`язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача.

Частина вищезазначеної земельної ділянки самовільно, за відсутності правових підстав, зайнята відповідачами, у зв`язку з чим створено перешкоди в користуванні позивачем вищезазначеною земельною ділянкою.

Згідно з частинами першою, третьою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про те, що зібраними у справі доказами підтверджується правомірність набуття позивачем права користування земельною ділянкою, а тому позов слід задовольнити.

Щодо застосування позовної давності.

Представник відповідача Дячок С.М. вважає, що позивач звернувшись до суду з цим позовом в 2024 році, позивач пропустив строк позовної давності, оскільки позивачу у 2020 році було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою та передано у постійне користування, з того часу він міг дізнатися про порушення свого права, вважає, що строк позовної давності розпочався саме з 25.09.2020 року.

Натомість представник позивача вказує, що дізналося про наявність підстав для звернення до суду із позовом у цій справі 17.05.2024 року з висновку експерта, де чітко зазначено розмір самовільно зайнятої земельної ділянки кожним з відповідачів.

Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

При поданні віндикаційного позову застосовується загальний трирічний строк позовної давності.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Разом з тим про те, що спірна земельна ділянка самовільно зайнята сторонніми особами, позивачу стало відомо з аудиторського звіту №5 в Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області за період з 01.04.2022 року по 28.02.2023 року.

В свою чергу положення ст. 321 ЦК України встановлює, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Одночасно на власника майна не покладено обов`язку здійснювати постійну перевірку інформації щодо заволодіння належного йому майна іншими особами.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем при зверненні до суду 07.08.2024 з позовом у цій справі строк позовної давності не пропущений.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача має бути стягнуто підтверджені судові витрати у справі, що полягають у сплаченому судовому зборі в розмірі 3028 грн. та витратах на проведення судової земельно-технічної експертизи в розмірі 10000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Національної поліції України в Рівненській області (вул. М. Хвильового, буд. 2 м. Рівне, 33028, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , код РНОКПП НОМЕР_2 ) про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 звільнити та повернути самовільно зайняту частину земельної ділянки кадастровий номер 0:01:030:0322 площею 0,299 га (Державна власність) зі сторони земельної ділянки кадастровий номер :01:030:0083 площею зайняття 135 кв.м., та зі сторони земельної ділянки кадастровий номер :01:030:0202 площею зайняття 305 кв.м.

Зобов`язати ОСОБА_3 звільнити та повернути самовільно зайняту частину земельної ділянки кадастровий номер 0:01:030:0322 площею 0,299 га (Державна власність) зі сторони земельної ділянки кадастровий номер :01:030:0050 площею зайняття 26 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Національної поліції України в Рівненській області (, р/р UA 0092661, ДКСУ м. Київ, МФО 820172, призначення платежу : Повернення судового збору КЕКВ 2800) 1514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн. понесених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Головного управління Національної поліції України в Рівненській області (, р/р UA 0092661, ДКСУ м. Київ, МФО 820172, призначення платежу : Повернення судового збору КЕКВ 2800) 1514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн. понесених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Національної поліції України в Рівненській області (, р/р UA 0092661, ДКСУ м. Київ, МФО 820172, призначення платежу : Повернення коштів за послуги проведення судової земельно-технічної експертизи КЕКВ 2240) 5000 (п`ять тисяч ) грн. витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Головного управління Національної поліції України в Рівненській області (, р/р UA 0092661, ДКСУ м. Київ, МФО 820172, призначення платежу : Повернення коштів за послуги проведення судової земельно-технічної експертизи КЕКВ 2240) 5000 (п`ять тисяч ) грн. витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складене 28.02.2025 року.

Суддя: