Справа № 357/584/25
Провадження № 4-с/357/4/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області зі скаргою на дії державного виконавця Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо не зняття арешту з належного скаржнику майна, та просить зобов`язати Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт майна ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.06.2010, серія та номер АК № 623907, виданою Міським відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції.

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником 1/3 частин квартири АДРЕСА_1 . Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері скаржника ОСОБА_4 , ОСОБА_1 зі своїм братом ОСОБА_2 , звернулись до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав. 31.05.2024 державним нотаріусом Кравець А.В. було видано свідоцтва про право на спадщину, але не було проведено державної реєстрації права власності, оскільки у державному реєстрі наявне обтяження нерухомого майна, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АК 623907 від 24.06.2010. Звернення до Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою про зняття арешту з майна, залишилось без задоволення. Вжити заходи щодо зняття арешту не виявляється можливим у позасудовий спосіб, оскільки державний виконавець не може встановити в межах якого виконавчого провадження виносилась постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АК 623907 від 24.06.2010. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 16.01.2025 залишив вказану скаргу без руху, надав строк для усунення недоліків (а.с. 16-17).

28.01.2025 ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків (а.с. 19-23).

Ухвалою судді від 29.01.2025 прийнято скаргу ОСОБА_1 до розгляду (а.с. 24-25).

Скаржник в судове засідання не з`явився, 21.02.2025 представник скаржника адвокат Закаблук Л.О. подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності скаржника.

Інші учасники процесу у судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

За приписами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 , що стверджується свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 , виданого 16.11.2007 Комунальною службою приватизації державного житлового фонду м.Біла Церква (а.с. 5).

Встановлено, що 31.05.2024 державний нотаріус Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори Кравець А.В. видала ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадщини після смерті ОСОБА_4 (яка складається з 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 ) (а.с. 6).

З листа Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) за вих. № 43 від 30.12.2024, вбачається, що неможливо встановити, в межах якого виконавчого провадження виносилась постанова АК № 623907 від 24.06.2010 про накладення арешту на майно боржника. Також повідомили, що у період з 11.08.2008 по 16.02.2015 перебував на виконанні виконавчий лист № 2-4679, виданий 14.08.2008 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини в розмірі 330 грн щомісяця. 16.02.2015 державним виконавцем прийнято рішення про направлення виконавчого документа за належністю згідно п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження». Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження у період з 23.05.2016 по 20.08.2016 на примусовому виконанні перебував виконавчий документ № 1-кп/357/269/16, виданий 10.05.2016 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судових витрат в сумі 307,20 грн (20.08.2016 державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документа на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»). А також, з 22.05.2018 по 26.07.2018 на примусовому виконанні перебував виконавчий лист № 1-кп/357/770/18, виданий 15.05.2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави витрат на залучення експерта в сумі 1144,00 грн (26.07.2019 державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документа на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження») (а.с. 8-9).

Встановлено, що у Державному реєстрі речових прав наявний запис про обтяження: 55271349; дата та час державної реєстрації 29.06.2010 10:27:53; державний реєстратор: Кравець Антоніна Василівна, Перша Білоцерківська державна нотаріальна контора; документи подані для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер АК №623907, виданий 24.06.2010; видавник: Міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: обтяжувач - відділ ДВС у м.Біла церква Білоцерківського району Київської області ЦМУМЮ (м.Київ), особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 , опис предмета обтяження: 1/3 (а.с. 22).

Задовольняючи вимоги скарги, суд виходить з наступного.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно із положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

За змістом положень ч.4,5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Частиною 1,2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Водночас у разі повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Збереження арештів, накладених державними виконавцями з метою виконання судового рішення, за відсутності відкритих виконавчих проваджень та можливості продовження примусового виконання судового рішення, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном боржника (постанова Верховного Суду 28 серпня 2024 року по справі № 947/36027/21).

За таких обставин, оцінивши в сукупності наявні у справі докази та враховуючи, що єдиним виконавчим провадженням, в межах якого могло бути винесено постанову АК № 623907 від 24.06.2010, було виконавче провадження щодо стягнення аліментів з скаржника на користь ОСОБА_5 , відсутністю відомостей стосовно виконавчого провадження в межах якого було накладено арешт на майно скаржника, що унеможливлює вчинення державним виконавцем виконавчих дій щодо зняття арешту з майна, а також тривалості такого арешту за відсутності відкритого виконавчого провадження, що порушує права скаржника, як сторони виконавчого провадження, суд дійшов до висновку про обґрунтованість скарги.

Оцінюючи належність, достовірність, а також достатній взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі зазначеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 81, 200, 206, 263-265, 447-453 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати бездіяльність Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 - неправомірною.

Зобов`язати Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт майна ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.06.2010, серія та номер АК № 623907, виданою Міським відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції (номер запису про обтяження: 55271349).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 26 лютого 2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола