Справа № 536/1259/24
Провадження № 2/536/80/25
17 лютого 2025 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.
за участю секретаря судового засідання Веремєєвої О.Р.
позивача ОСОБА_1 та її представника за угодою адвоката Яременка О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визначення місця проживання дитини
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 10 травня 2024 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, посилаючись, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 05 січня 2017 року згідно рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області, мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач не цікавиться життям дитини, не виховує, не допомагає їй та ухиляється від прийняття спільного рішення щодо проживання дитини.
Просила визначити місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею та стягнути з відповідача судові витрати.
Ухвалою суду від 30 липня 2024 року залучено третьою особою у справі Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та виключено з третіх осіб Службау у справах дітей Виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Яременко О.І. позов підтримали та просили задовольнити, про обставини та підстави якого пояснили так, як це викладено в заяві.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується роздруківкою трекінгу поштових відправлень з офіційного сайту Укрпошти, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, причини неявки не повідомив.
Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи через підсистему «Електронний суд», з заявою про відкладення судового засідання не зверталися, причини неявки не повідомили.
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в відповідності до ст.280 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивачки та її уповноваженого представника, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.
Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними або законодавчими органами, першочергова увага надається якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до положень принципу статті 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків, у всякому випадку в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст. 161 СК України).
Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).
З аналізу практики Європейського суду з прав людини встановлено, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.
Установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Червонознам`янською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис №19.
Малолітній ОСОБА_3 , проживає з матір`ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , в дитини наявна окрема кімната, облаштована відповідно до його віку та потреб.
Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 14 листопада 2024 року № 2629 місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доцільно визначити з матір`ю ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позов є обгрунтованим та законним, тому суд його задовольняє.
При цьому суд зазначає, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не позбавляє права відповідача у справі спілкуватися з дитиною та не обмежує його у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків, оскільки батько дитини у разі визначення місця проживання останнього з матір`ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, прояву турботи відносно нього та участі у його вихованні.
Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211 грн 20 коп, що підтверджено документально.
Керуючись ст. 13, 81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визначення місця проживання дитини.
Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
У разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
СуддяС. М. Клименко
Повний текст судового рішення складено 26.02.2025.