Провадження № 22-ц/4808/399/25
Головуючий у 1 інстанції Мелещенко Л. В.
Суддя-доповідач Максюта
У Х В А Л А

24 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Баркова В.М., Василишин Л.В.,

ознайомившись із апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Зачепіло З.Я. на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Мелещенко Л.В. 17 липня 2024 у м. Івано-Франківськ, повний текст якого складено 26 липня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та визначення порядку участі у вихованні онука,

в с т а н о в и в:

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 липня 2024 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та визначення порядку участі у вихованні онука.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу із пропущенням строку на апеляційне оскарження рішення. Одночасно подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження в якому зазначила, що оскільки вона проходила медичне обстеження та лікування, а також при зверненні за юридичною допомогою адвокату був необхідний час для підготовки всіх необхідних документів, і оскільки це все зайняло певний час, то існує необхідність у поновленні пропущеного строку, на доказ чого долучила медичні довідки.

Апеляційний суд вважав наведені апелянтом у клопотанні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення не поважними.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 05.02.2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для усунення зазначених недоліків, а саме вказати інші підстави та причини для поновлення строку, та повідомлено про наслідки невиконання вимог цієї ухвали суду.

На виконання вимог ухвали від апелянта надійшла заява про поновлення строків на апеляційне оскарження. В заяві зазначені аналогічні підстави для поновлення строку та долучені ті ж медичні довідки.

З урахуванням наведених обставин, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Апеляційний суд зазначає, що процесуальний строк апеляційного оскарження, встановлений ЦПК України, забезпечує оперативність цивільного судочинства, є дисциплінуючим фактором регламентації процесуальних дій учасників справи, спрямований на не зловживання процесуальними правами.

У газеті «Голос України» від 04 вересня 2021 року № 168 (7668) Вища рада правосуддя опублікувала оголошення про початок функціонування трьох підсистем (модулів) ЄСІТС - «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеоконференцзв`язку.

Вища рада правосуддя у цьому повідомленні зазначила, що з початком функціонування підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеоконференцзв`язку зазнає змін порядок вчинення процесуальних (або інших) дій, особливості вчинення яких передбачені підпунктом 15.14 підпункту 15 пункту 1 розділу VIII «Перехідні положення» ЦПК України. Такі дії вчиняються з використанням підсистем (модулів) ЄСІТС у порядку, визначеному Положенням про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженим рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі - Положення), та нормами процесуального законодавства, що регулюють порядок вчинення таких дій після початку функціонування відповідних підсистем (модулів) ЄСІТС.

Отже, зазначені в оголошенні Вищої ради правосуддя підсистеми (модулі) ЄСІТС почали офіційно функціонувати з 05 жовтня 2021 року.

З цього моменту суд направляє судові рішення учасникам справи в електронній формі у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси.

Офіційна електронна адреса - це сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, зазначена користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів (підпункт 5.8 пункту 5 розділу І Положення).

Відповідно до пункту 37 підрозділу 2 розділу ІІІ Положення підсистема «Електронний суд» забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя.

Згідно з пунктом 17 підрозділу 1 розділу III Положення особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством.

Інформація про надходження до Електронного кабінету відомостей і документів про результати розгляду справ додатково може надсилатися користувачу у вигляді повідомлення на електронну пошту. Дані про електронну пошту зазначаються користувачем у профілі його Електронного кабінету (пункт 38 підрозділу 2 розділу III Положення).

Тож правила Положення передбачають обов`язковість надсилання документів саме до Електронного кабінету, тоді як адреса електронної пошти оцінюється виключно як додаткова функція повідомлення про їх надходження до Електронного кабінету. При цьому таке повідомлення, залежно від налаштування, може здійснюватися як з надсиланням самих документів, так i без нього.

Відповідно серед всіх передбачених пунктом 5.8 розділу I Положення сервісів офіційної електронної адреси нормативно передбачено обов`язковість надсилання процесуальних документів лише до Електронного кабінету.

Відтак, перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Такі висновки зробив Верховний Суд у постанові від 18 квітня 2022 року у справі № 750/3275/21.

Відповідно до пункту 42 підрозділу 2 розділу ІІІ Положення засобами ЄСІТС в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету. У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі. В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

З рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 липня 2024 року, що міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень убачається, що в судовому засіданні 17 липня 2024 року брав участь представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Денега Д.М.

Вищенаведене вказує про те, що представник ОСОБА_1 адвокат Денега Д.М. був обізнаний з рухом справи в суді першої інстанції.

Оскільки у цій справі ОСОБА_3 , який представляв інтереси відповідачки ОСОБА_1 в суді першої інстанції, є адвокатом, який в обов`язковому порядку повинен мати зареєстрований електронний кабінет, тому в апеляційного суду є підстави вважати, що копію оскаржуваного судового рішення йому було направлено і до електронного кабінету.

Згідно картки руху документу, датою доставки рішення до електронного суду зазначено 26.07.2024 року о 17 год. 33 хв. (п`ятниця).

У зв`язку з цим початок настання строку, визначеного статтею 354 ЦПК України для оскарження рішення суду, був з 29.07.2024 року (понеділок) і закінчився 28.08.2024 року (середа).

Надані суду докази про проходження ОСОБА_1 обстеження та лікування не є такими, які вказують на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження враховуючи, що медичне обстеження та лікування вона проходила аж в жовтні та листопаді 2024 року, згідно поданих нею медичних довідок та направлення, а оскаржуване рішення суду ухвалене 17.07.2024 року.

Крім того, адвокат Зачепіло З.Я. у заяві про усунення недоліків зазначає, що ОСОБА_1 дізналася про оскаржуване судове рішення після його опублікування шляхом моніторингу судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а саме 18.07.2024 року, тобто раніше отримання копії повного тексту судового рішення її представником адвокатом Денегою Д.М.

Апеляційна скарга надійшла на адресу Івано-Франківського апеляційного суду 31.01.2025 року, тобто з пропуском строку понад п`ять місяців.

ОСОБА_1 не надала суду належних доказів про наявність поважних причин пропуску строку, які не дозволяли подати апеляційну скаргу в розумний строк без невиправданих зволікань. А повторно подала аналогічні медичні довідки про проходження нею лікування у жовтні та листопаді 2024 року.

З врахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними, оскільки апелянтом не надано доказів отримання нею та її представником адвокатом Денегою Д.М. копії рішення суду першої інстанції та не наведено інших поважних причин пропуску строку.

Відтак, скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги щодо наведення та обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження належними доказами та не дотримався строків оскарження рішення суду першої інстанції.

Зазначені апелянтом обставини не можуть бути підставою для поновлення строків оскарження судового рішення, тому суд причини пропуску строку не вважає поважними.

Відповідно до ч.4 ст. 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 352, 354,357, 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Зачепіло Зоряна Ярославівна, на Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 липня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та визначення порядку участі у вихованні онука.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складення.

Суддя - доповідач І.О. Максюта

Судді: В.М. Барков

Л.В. Василишин