Справа № 627/210/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

27 лютого 2025 року с-ще Краснокутськ

Суддя Краснокутського районного суду Харківської області Вовк Л. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області про скасування заборони на відчуження нерухомого майна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: АТ «Державний ощадний банк України»,

у с т а н о в и л а :

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області про скасування заборони на відчуження нерухомого майна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: АТ «Державний ощадний банк України», в якій позивач просить скасувати заборону на відчуження на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 ; зобов`язати Краснокутську державну нотаріальну контору Харківської області скасувати обтяження , шляхом його припинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно .

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення,(стаття 124), а статтею 18 Закону України« Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Суд акцентує увагу заявника на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992.

Відтак, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні заяви до суду є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтями 175-177 ЦПК України.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про залишення заяви без руху, оскільки вона подана без дотримання вимог ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити :

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивач ОСОБА_1 під час звернення до суду не виконав вимоги ст.175 ЦПК України , а саме не зазначив відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін ; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору .

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що в 1991 році між ним та АТ « Ощадбанк» був укладений кредитний договір . Окрім того , з метою забезпечення зобов`язань , укладений договір застави, посвідчений Краснокутською державною нотаріальною конторою від 26.03.1991 , згідно якого предметом іпотеки був придбаний житловий будинок 26.02.1991 по АДРЕСА_1 , площею 136,50 кв.м, та майновим поручителем був Краснокутський РТП.

Однак, до матеріалів справи копії кредитного договору, копії договору застави від 26.03.1991 , в якому визначенні умови його укладання, не долучені.

Крім того, відповідно до п. 4,5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, в позовній заяві зазначається, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить задовольнити 2 позовні вимоги , а саме скасувати заборону на відчуження на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 та зобов`язати Краснокутську державну нотаріальну контору Харківської області скасувати обтяження , шляхом його припинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що на думку суду є тотожними . Тому , позивачу необхідно уточнити зміст позовних вимог .

Також, позивачем зазначено у позовній заяві в статусі відповідача -Краснокутську державну нотаріальну контору Харківської області , однак нотаріальна контора у даній категорії справ не може бути відповідачем, виходячи з наступного.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Таким чином, нотаріус не є відповідачем у спорах, що виникають із цивільних відносин, пов`язаних з нотаріальною дією. Така позиція висловлена в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України від 04.07.2011, де зазначено , що «Нотаріус є відповідачем лише в разі оскарження відмови від вчинення нотаріальної дії або процедури її вчинення».

У даному конкретному випадку позивачем не визначено такої позовної вимоги, як оскарження (скасування) постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій або процедури її вчинення, а також при вирішенні справ, які стосуються звільнення майна з-під арешту або заборони відчуження нерухомого майна у нотаріальної контори відсутня юридична зацікавленість у результатах вирішення справи судом і реалізації ухваленого в ній рішення, а тому дана юридична особа може бути залучена до участі в справі, маючи процесуальний статус - третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

При таких обставинах позовну заяву слід залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків терміном п`ять днів , з дня вручення ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 258, 260,261 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області про скасування заборони на відчуження нерухомого майна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: АТ «Державний ощадний банк України» - залишити без руху, надавши позивачу 5-денний термін для усунення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків, який рахувати з дня отримання ухвали, шляхом подання уточненої позовної заяви.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу .

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Л. В. Вовк