Справа № 2-5556/2010
Провадження № 6/202/58/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська в складі судді Доценко С.І.

розглянувши заяву приватного виконавця Матвійчук Наталії Євгеніївни, інші особа боржник ОСОБА_1 , стягувач ТОВ « ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» про скасування розшуку боржника,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець звернувся до суду з заявою про скасування розшуку боржника ОСОБА_1 , який оголошений ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2024 року в ВП № 65318605 .

Заява обґрунтована тим, що ухвалою суду від 24.07.2024 на підставі звернення приватного виконавця було оголошено в розшук ОСОБА_1 , , яка була боржником у виконавчому провадженні № 65318605 від 05.05.2021 року , що перебувало на виконанні виконавця на підставі виконавчого листа №2- 5556/2010 виданого 12.09.2017 року Петровським районним судом м.Донецька про стягнення на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 203 531.50 грн.

На день звернення із заявою виконавче провадження ВП№65318605 закінчене у зв`язку із повним виконанням боржником своїх зобов`язань, а тому відпали підстави для розшуку боржника.

В своїй заяві приватний виконавець посилається на розділ 4 Порядку розшуку боржника , затвердженого наказом МВС України від 27.08.2008 року №408, як на підставу звернення з такою заявою до суду.

Ознайомившись із зазначеною заявою суд вважає, що зазначена заява не підлягає розгляду судом в порядку цивільного судочинства із наступних підстав.

Відповідно до ст. ст.3, 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За нормами ст.10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Ці норми ЦПК України кореспондуються із ст. 19 Конституції України, за змістом якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ст.438 ЦПК України та ст.36 Закону України « Про виконавче провадження»

врегульовано лише порядок оголошення судом розшуку боржника. І не віднесено до повноважень суду скасування/припинення такого розшуку.

Таким чином, скасування розшуку боржника не входить до повноважень суду і не може бути розглянуто в порядку цивільного судочинства.

Але ж, відповідно до п.4 Порядку розшуку боржника фізичної особи , затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 серпня 2008 року N 408 Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 листопада 2008 р. за N 1078/15769 , на який посилається приватний виконавець, встановлено , що розшукова справа закривається не тільки на підставі ухвали суду про припинення розшуку боржника, а в тому числі у разі встановлення місцезнаходження боржника.

Відповідно до положень ст.40 Закону України « Про виконавче провадження» виконавець у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Тому, на думку суду, виходячи із положень Закону України « Про виконавче провадження» та Порядку розшуку боржника фізичної особи, приватний виконавець має повноваження і навіть обов`язок при закінченні виконавчого провадження у зв`язку з повним виконанням зобов`язань боржником, повідомити уповноважені органи поліції про те що боржник розшуканий, погасив борг і виконавче провадження закінчене. І це буде підставою для зняття боржника з розшуку у зв`язку з його розшуком.

Таким чином , враховуючи, що розгляд такої заяви виконавця в порядку цивільного судочинства не передбачений, діючи за аналогією Закону ( ст.10 ЦПК України), до виниклих правовідносин необхідно застосувати норми п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, а саме відмовити у відкритті провадження за заявою приватного виконавця про скасування розшуку боржника, тому що заява не підлягає в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 10,186 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою приватного виконавця Матвійчук Наталії Євгеніївни про скасування арешту боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст складений 20.02.2025 року.

Суддя С. І. Доценко