Справа № 553/738/25
Провадження № 2-н/553/460/2025
У Х В А Л А

Іменем України

27.02.2025м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду міста Полтави Подмаркова Ю.М., розглянувши заяву Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів з ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

24.02.2025 Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628 звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів відповідно до публічних договорів від 01.11.2021, 01.05.2022, 29.11.2023 та від 01.01.2025, за особовим рахунком № НОМЕР_1 , за період з 01.11.2021 по 31.01.2025, в сумі 3 446,82 грн, судового збору в сумі 302,80 грн.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до частини 3 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Одними з характерних ознак наказного провадження є: спрощена, оскільки має місце «урізана» цивільна процесуальна форма: на нього не поширюються принципи гласності, усності, безпосередності, змагальності; не може бути пред`явлено зустрічний позов; урізана модель стадійності цивільного процесу - немає попереднього судового засідання, судового розгляду справи по суті; сторони не повідомляються про видачу судового наказу; судовий наказ видається за відсутності сторін, та документарна видача судового наказу здійснюється лише на підставі безспірних письмових доказів, поданих заявником.

Суд зауважує на тому, що відповідно до пункту 7 частини 1 статті 168 Цивільного процесуального кодексу України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Разом з цим на суд покладається обов`язок перевіряти, чи відповідає подана до суду заява про видачу судового наказу, вимогам ЦПК України, зокрема статті 163 цього Кодексу.

У відповідності до статті 163 Цивільного процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має електронний кабінет, заявник надалі повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви, виключно в електронній формі.

В порушення вказаних вимог, дана заява не містить взагалі будь-яких даних боржника (не зазначено дати народження та РНОКПП чи будь-яких відомостей для його ідентифікації), що не можна вважати дотриманням вимог п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України.

Окрім того, як на підставу стягнення заборгованості за надані послуги заявник посилається на довідку КП «ЖЕО №2» від 16.02.2024 за № 387/2024-21, згідно якої за адресою: АДРЕСА_1 нарахування послуг здійснюється виходячи з 3-х зареєстрованих осіб.

Із розрахунку суми заявлених вимог за надання послуг з управління (поводження) з побутовими відходами за особовим рахунком № НОМЕР_1 також вбачається, що нарахування здійснювалося відповідно до кількості зареєстрованих осіб за вищевказаною адресою, тобто на трьох.

Обґрунтування стягнення нарахованої суми заборгованості лише з ОСОБА_1 , заява про видачу судового наказу не містить.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, у разі якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Таким чином, враховуючи, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, а відтак у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 166 Цивільного процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 161, 163, 165, 166, 186, 259-261, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Полтави протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 27.02.2025.

Суддя Ю.М. Подмаркова