Справа № 502/2108/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

при секретарі Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом у якому посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,55 га, кадастровий номер :01:003:0106, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району, належної спадкодавцю державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 371366 від 25.08.2005. Також, після смерті чоловіка залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,55 га, кадастровий номер :01:003:0107, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району, належної спадкодавцю державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 371365 від 25.08.2005, яку чоловік успадкував після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте не оформив її. Позивачка спадщину після смерті чоловіка прийняла, проте оригінал правовстановлюючого документа відсутній. У зв`язку з цим звернувся до суду з вказаним позовом.

Просить суд визнати за нею право власності на вказані земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка та просить встановити факт вступу в управління та володіння вказаним спадковим майном.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали заяву про проведення розгляду справи без участі представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 та свідоцтвами про шлюб позивачки.

ОСОБА_2 за життя набув право власності на земельну ділянку площею 2,55 га, кадастровий номер :01:003:0106, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району, належної спадкодавцю державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 371366 від 25.08.2005.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 та свідоцтвами про народження ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 за життя набула право власності на земельну ділянку площею 2,55 га, кадастровий номер :01:003:0107, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району, належної спадкодавцю державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 371365 від 25.08.2005.

Відповідно до заповіту від 11.02.2000, заререєстрованого в реєстрі за №67, ОСОБА_3 заповіла належну їй частку (пай) у КСП ім.. Кутузова, відповідно до сертифікату серії ОД №0081216, ОСОБА_4 .

З довідок Кілійської міської ради від 26.09.2024 №1158 та 26.09.2024 №1157 встановлено, що ОСОБА_2 на час смерті його матері ОСОБА_3 проживали за однією адресою, АДРЕСА_1 . Також позивачка на день смерті чоловіка ОСОБА_2 проживали разом за вказаною адресою.

Відповідно до інформаційних довідок зі спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заводилася.

Отже, враховуючи зміст заповіту, який не охоплює спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,55 га, кадастровий номер :01:003:0107, належної померлій ОСОБА_3 , її син ОСОБА_2 є таким що прийняв спадщину у вигляді вказаної земельної ділянки, проте не оформив її у зв`язку зі смертю. ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, який спадщину прийняв.

Водночас, позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, яка спадщину прийняла після смерті чоловіка, та має право на спадщину у вигляді земельної ділянки площею 2,55 га, кадастровий номер :01:003:0106, належної ОСОБА_2 , та земельної ділянки площею 2,55 га, кадастровий номер :01:003:0107, належної ОСОБА_2 після смерті його матері ОСОБА_3 , якому належить вказана спадщина та яку не оформлено у зв`язку зі смертю.

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст. 1272 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом (ст. 1245 ЦК України).

У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивачка спадщину після смерті чоловіка прийняла, є спадкоємцем за законом першої черги, спадкове майно у вигляді вказаних земельних ділянок дійсно належало спадкодавцеві, інших спадкоємців, які прийняли спадщину, не встановлено, відтак право позивача підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на вказане спадкове майно.

Щодо встановити факту вступу в управління та володіння спадковим майном слід зазначити наступне.

У позові представник позивача посилається на ту обставину, що ефективним способом захисту права позивача на спадкове майно, та таким, що відповідає його внутрішній волі, є встановлення факту вступу в управління та володіння спадковим майном.

Факт прийняття спадщини спадкоємцем (стороною у справі) є тією обставиною, яка підлягає дослідженню та встановленню з наданих сторонами доказів в мотивувальній частині рішення суду. Такими є підтверджене відповідними доказами звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою (ст. 1269 ЦК України) та постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

У цій справі встановлено та підтверджено достатніми та допустимими доказами та обставина, що позивачка є спадкоємцем вищевказаного майна за законом, яка спадщину прийняла, оскільки постійно проживала за однією адресою разом зі спадкодавцем, тобто відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Водночас враховуючи, що спадкодавці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 померли 2011 року та 2008 року відповідно, до зазначених відносин щодо спадкування слід застосовувати норми чинного ЦК України від 16 січня 2003 року, норми якого не передбачають фактичний вступ у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини. Вказане передбачалося нормами ЦК УРСР (ст. 549, 554 ЦК УРСР), які у цій справі не підлягають застосуванню з огляду на до п. 4,5 прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги про встановити факту вступу в управління та володіння спадковим майном не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку площею 2,55 га, кадастровий номер :01:003:0106, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району, належної спадкодавцю державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 371366 від 25.08.2005, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 а, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку площею 2,55 га, кадастровий номер :01:003:0107, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району, належної спадкодавцю державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 371365 від 25.08.2005, належної ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 а, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Березніков