Справа №463/9139/24
Провадження №2-п/463/5/25
УХВАЛА

про скасування заочного рішення

і призначення справи до розгляду

25 лютого 2025 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судових засідань: Онишкевича О.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Личаківського районного суду м. Львова від 5 грудня 2024 року у цивільній справі №463/9139/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №18.02.2024-100002133 від 18 лютого 2024 року у розмірі 19800 гривень, а також суми сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422,4 гривень.

Ухвалою суду від 4 листопада 2024 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Заочним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 5 грудня 2024 року задоволено позов ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та стягнуто з ОСОБА_1 в користь ТОВ «Споживчий центр» 19800 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот) гривень, а також судові витрати в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору.

8 січня 2025 року на адресу суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, у якій просить скасувати заочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 5 грудня 2024 року у справі №463/9139/24 та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Подану заяву мотивує тим, що заочне рішення Личаківського районного суду м.Львова від 5 грудня 2024 року він не отримував, про таке мені стало відомо з Єдиного реєстру судових рішень. Зазначає, що йому не було відомо про дату і час розгляду даної справи, судової повістки він не отримував, а також йому не було відомо про даний позов та судовий процес, оскільки він не отримував копії позовної заяви з доданими до неї документами, у зв`язку з чим, не міг брати участь у судових засіданнях та подати відзив.

Щодо доказів, якими він обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача звертає увагу на те, що задовольняючи позов суд виходив з того, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем укладено 18 лютого 2024 року кредитний договір №18.02.2024-100002133 у формі електронного документу, за умовами якого відповідач у той же день отримав кредит в сумі 10000 грн. строком на 42 дні зі сплатою денної процентної ставки у розмірі 2,33% за користуванням кредитом протягом всього строку, на який надано кредит, що становить 9800 грн. Вважає, що суд залишив поза увагою те, що згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%, а відтак у даній справі стягнення 9800 грн. процентів за користуванням кредитом суперечить вказаним положенням закону, оскільки у даному випадку максимальний розмір процентів за користуванням кредитом не може перевищувати 4200 грн. Відтак вважає, що оскільки зміст кредитного договору щодо встановлення денної процентної ставки у розмірі 2,33% суперечить вказаній нормі Закону, відтак в силу вимог ст. 215 ЦК України це є підставою для визнання цього договору недійсним, та за таких обставин відповідач наділений правом подання зустрічного позову про визнання недійсним кредитного договору від 18 лютого 2024 року №18.02.2024-100002133.

Крім того вважає, що за відсутності оригіналу поданих позивачем доказів, суд вирішив справу на підставі недостовірних доказів, а відтак не встановив усіх обставин справи, не сприяв всебічному й повному з`ясуванню дійсних обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення та порушив норми процесуального права щодо правил оцінки доказів, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи. Зазначає, що відповідач не має і не мав власного примірника оригіналу вказаного кредитного договору, а тому ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, для підтвердження факту укладення договору з позивачем суд не витребував з власної ініціативи оригіналу кредитного договору з додатками до такого. Вважає, що лише витребування у позивача оригіналу кредитного договору з додатками надасть можливість суду дослідити зміст оригіналів цих доказів і на їх підставі встановити дійсні правовідносини сторін дослідивши властивості такого файлу (дату створення та підписантів) та перевіривши наявність електронних цифрових підписів. Вказує, що за відсутності оригіналу кредитного договору не можна встановити достовірно, які його умови, у тому числі розміри процентної ставки та строк нарахування відсотків були погоджені сторонами. Оскільки відповідач ставить під сумнів відповідність оригіналу подані позивачем копії документів, зокрема, кредитного договору, вважає, що згідно з ч. 5 ст. 100 ЦПК України суду належить витребувати у позивача оригінали таких документів. Відтак вважає, що у суду були відсутні підстави для задоволення позову ТОВ «Споживчий центр».

Оскільки рішення у даній справі постановлено суддею Стрепком Н.Л., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви про перегляд заочного рішення 8 січня 2025 року у цій справі визначено суддю Стрепка Н.Л.

Ухвалою суду від 9 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю такої вимогам ч. 6 ст. 285 ЦПК України, повідомлено заявника про необхідність виправити недоліки заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали, а саме: представити суду оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 605,6 грн.

21 січня 2025 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 на виконання вказаної вище ухвали про усунення недоліків, разом з якою надав платіжну інструкцію про сплату 17 січня 2025 року судового збору в розмірі 605,6 грн., відтак заяву було призначено до розгляду в судовому засіданні на 10 лютого 2025 року.

10 лютого 2025 року до суду через систему «Електронний суд» надійшло заперечення представника позивача ТОВ «Споживчий центр» Павленка Д.О., який діє на підставі довіреності №2712/25-02 від 27 грудня 2024 року, в якому вказує, що надає суду оригінал кредитного договору №18.02.2024-100002133, підписаний КЕП представника позивача. Щодо розміру денної процентної ставки звертає увагу на положення п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» та п. 9 заявки кредитного договору, та вказує, що з врахуванням таких денна процентна ставка у 2,5 % є застосовною та законною для договорів, укладених до 22 квітня 2024 року, а вказаний кредитний договір було укладено 18 лютого 2024 року.

В судовому засіданні 10 лютого 2025 року розгляд заяви було відкладено за клопотанням представника відповідача адвоката Вівчарського В.П., який діє на підставі ордеру серії ВС №1345635 від 10 лютого 2025 року.

В наступне судове засідання 25 лютого 2025 року відповідач ОСОБА_1 не з`явився, представник останнього Вівчарський В.П. подав до суду 25 лютого 2025 року заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення без участі сторони відповідача, згідно з якою вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду заяви, в судове засідання 25 лютого 2025 року явку свого представника не забезпечив, про причини неявки такого не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

З врахуванням наведеного суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені підстави для скасування заочного рішення, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Так в судовому засіданні встановлено, що заочне рішення у даній справі ухвалено судом 5 грудня 2024 року, заяву про перегляд такого подано скеровано відповідачем до суду 4 січня 2025 року, та відтак в межах визначеного вище строку.

Розглядаючи доводи відповідача щодо підстав перегляду заочного рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за умов, що відповідач не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, та відповідач надає докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1 та 3 ст. 128 ЦПК України визначено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Відповідно до ч. 5 даної статті судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

Зокрема згідно з ч. 5 вказаної статті судова повістка з копіями відповідних документів надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення адресу відповідного учасника справи, у випадку якщо у нього відсутня офіційна електронна адреса, за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Також відповідно до п. 2 ч. 7 даної статті у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

При цьому відповідно до п. 1 ч. 8 вказаної вище статті за загальним правилом при надісланні судової повістки засобами поштового зв`язку днем вручення такої є день вручення судової повістки під розписку.

Водночас п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України визначено, що днем вручення судової повістки також є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Подібні за змістом правові позиції викладені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-6.

Так в даній справі було призначено два судові засідання 20 листопада 2024 року та 5 грудня 2024 року, поштові відправлення, що містили судові повістки про виклик відповідача у вказані судове засідання, не було вручено адресату у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, що з врахуванням наведених вище положень є належним повідомленням особи про дату, час та місце розгляду справи. Відтак судом було виконано свій обов`язок щодо виклику відповідача в судове засідання належним чином.

Водночас судом береться до уваги те, що відповідачем не було фактично отримано судові повістки про виклик в судові засідання, та копію позовної заяви з додатками, що скеровувались йому разом з такими. Відтак відповідач був позбавлений можливості подати відзив, в якому викласти свої заперечення щодо позову.

Окрім того, як вже зазначалось вище, другою умовою для скасування заочного рішення у справі є те, що надані відповідачем докази мають значення для справи та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни.

Так у своїй заяві відповідач покликається на те, що на його думку визначений у кредитному договорі №18.02.2024-100002133 від 18 лютого 2024 року розмір денної процентної ставки перевищує максимальний розмір такої, передбачений Законом України «Про споживче кредитування», що є підставою для визнання цього договору недійсним. Також ставить під сумнів достовірність поданих позивачем доказів, які досліджувались судом при постановленні рішення, оскільки такі було надано в електронній формі та їх оригінали судом в позивача не витеробовувались. Дані обставини не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення та оцінку таким не може бути надано судом поза межами судового розгляду під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення, при цьому такі дійсно можуть мати суттєве значення при вирішенні справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з урахуванням наведених відповідачем підстав для скасування заочного рішення, які можуть мати істотне значення для правильного вирішення спору, та враховуючи той факт, що обставини справи з`ясовуються судом на засадах змагальності, є підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, а тому подана заява підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 12, 81, 260, 261, 284, 287, 288, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

заяву відповідача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 5 грудня 2024 року у цивільній справі №463/9139/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Призначити судове засідання з повідомленням (викликом) осіб на 2 квітня 2025 року о 11:30 годині в приміщенні Личаківського районного суду м. Львова за адресою: м. Львів, вул. Б. Лепкого, 16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 37356833.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя: Стрепко Н.Л.