УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 521/2730/25

провадження № 2-н/521/794/25

26 лютого 2025 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси

Михайлюк О.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна кампанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна кампанія «Нафтогаз України» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ та витрат по оплаті судового збору.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Згідно із відповіддю №1146885 від 25.02.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник у заяві вказує, що ТОВ «Газопостачальна кампанія «Нафтогаз України» здійснює постачання для ОСОБА_1 природного газу за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявником не надано суду доказів наявності відповідного договору про надання послуг, укладеного та підписаного з ОСОБА_1 про постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявником до заяви долучено копію договору купівлі-продажу від 17.03.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 купила та прийняла у власність квартиру під номером АДРЕСА_3 , однак суду не надано жодних доказів, що вказана квартира знаходиться у власності ОСОБА_1 на час подання заяви або у період, за який заявник просить стягнути заборгованість.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, із заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається виникнення права грошової вимоги на заявлені до стягнення суми заборгованості, а тому у видачі судового наказу належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 165, 166, 167 ЦПК України, -

ухвалив:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна кампанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.Михайлюк

26.02.25