провадження № 22-ц/824/3720/2025
головуючий у суді І інстанції Горбенко Н.О.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Савченко К.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути із відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №631654473 у розмірі 260 288,36 гривень.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18 травня 2021 року ОСОБА_1 уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631654473 (надалі - Кредитний договір).

Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов Договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації.

Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором, яка становить 260 288,36 грн.

Розрахунок суми до стягнення з відповідача: загальна сума заборгованості станом на 17 липня 2023 року - 260 288,36 грн, з яких 129 054,69 грн - прострочене тіло кредиту, 27 943,99 грн - відсотки за користування кредитом , 99 806,14 грн - тіло кредиту, 3 483,54 грн - відсотки за прострочене тіло кредиту.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

З метою досудового, добровільного врегулювання спору на адресу позичальника направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Дану вимоги залишено відповідачем без реагування.

На підставі викладеного позивач просив позов задовольнити та стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року позовну заяву АТ «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором №631654473 від 18 травня 2021 року у розмірі 260 288 гривень 36 копійок станом на 17 липня 2023 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «СЕНС БАНК» судові витрати у межах сплаченого судового збору в розмірі 3 123 гривні 46 копійок.

Не погоджуючись із указаним рішенням представник ОСОБА_1 - адвокат Григор`єв А.В. звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що 18 травня 2021 року ОСОБА_2 підписала паспорт споживчого кредиту, за умовами котрого Акціонерне товариство «Альфа-Банк» виступило кредитодавцем, тип кредиту: кредитування рахунку; мета отримання кредиту: споживчі цілі; сума / ліміт кредиту: 123 700 гривень; спосіб та строк надання кредиту: безготівковим шляхом; строк кредитування: 12 з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання Клієнтом умов Договору; максимальна сума кредиту: 200 000 гривень. Процентна ставка, відсотків річних: 35,99; фіксована процентна ставка; реальна річна процентна ставка по Програмі: 0,01 % річних. Платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору відсутні.

Паспорт споживчого кредиту від 18 травня 2021 року підписаний ОСОБА_2 за допомогою одноразового ідентифікатора «3454».

Звертає увагу, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту-дана правова позиція визначена Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20.

Зазначає, що згідно оскарженого рішення «18 травня 2021 року між AT «Альфа Банк» та ОСОБА_1 була укладена угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, шляхом підписання анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», в рамках продукту «RED», відповідно до якої відповідач виявив бажання відкрити рахунок в банку, отримати картку та отримав від банку кредит для особистих потреб, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії з лімітом в розмірі 123 700 грн.

На підставі анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції банк відкрив рахунок у валюті гривні, випустив міжнародну платіжну картку MasterCard DEBIT WORLD з строком дії 5 років з моменту випуску, за бажанням клієнта, що виражена в акцепті банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: ліміт кредитної лінії 123 700 грн, максимальний ліміт у розмірі 200 000 грн, зі сплатою обов`язкового мінімального платежу у розмірі 5% від суми загальної заборгованості, процентна ставка за користування кредитною лінією у розмірі 35,99%, розмір обов`язкового мінімального платежу складає 5% від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією, при цьому розмір обов`язкового мінімального платежу не може бути меншим ніж 50 грн.

Встановлено також, що акцепт ОСОБА_1 здійснено 18 травня 2021 року, шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «3454», що підтверджується довідкою про ідентифікацію».

Згідно поданих позивачем документів (в паперовому вигляді та ті, що наявні в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС, а.с. 20-23 Том 1) міститься лише акцепт пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії.

Отже, позивачем на підтвердження своїх доводів не було подано оферту та у відповідача також відсутня пропозиція щодо укладення договору.

При огляді акцепта пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії можна однозначно стверджувати, що останній не містить номера та дати, та даний акцепт не підписаний сторонами за допомогою електронного цифрового підпису.

В преамбулі акцепта пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії зазначено, що банк приймає пропозицію ОСОБА_1 на укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії (далі -Угода), яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між Банком та Клієнтом (далі - Договір).

Отже, поданий акцепт підтвердженням поданої пропозиції відповідача на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між Банком та Клієнтом.

Натомість, як зазначалась вище, пропозиції АТ «СЕКС БАНК» подано не було, також не було подано Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між Банком та Клієнтом (далі - Договір), а лише акцепт пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії без номера да дати.

Судом першої інстанції було встановлено, що лише підписанням поданого акцепту пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії без номера да дати був укладений договір про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної.

Проте, відповідач не може погодитися з такими припущеннями суду, оскільки це суперечить ст. ст. 638, 641-642 ЦК України.

Також відповідач не може погодитися з твердженням суду, що ОСОБА_2 підтвердила своїм електронним підписом, що згодна з публічною пропозицією АТ «Альфа-Банк» на укладення угоди про надання кредиту, оскільки дана пропозиція не підписана сторонами, відсутня власне пропозиція (оферта) Відповідача на укладення та вона не підписана, на відміну як, наприклад, підписаний паспорт споживчого кредиту, що міститься у матеріалах справи.

Вказує, що ОСОБА_2 можливо і підписувала який акцепт, а саме по кредитному споживчому договору № 501374410 від 19 жовтня 2021 року (справа №729/9717/24), але в даному випадку подана довідка не містить в собі ніякої інформації, тому є неналежним та недопустимим доказом.

Також АТ «Сенс Банк» звернувся з досудовою вимогою до ОСОБА_1 щодо виконання договірних зобов`язань (05 липня 2023 року) (а.с. 39, томі ).

Відповідач просить звернути увагу суду, що в даному повідомленні йдеться мова про укладений кредитний договір №631654473 від 5 листопада 2022 року. Що це за договір (номер та дата підписання) відповідачу не відомо, та не збігається з поданими доказами, про нібито укладення договору 18 травня 2021 року. Також в даному повідомленні дана дата договору міститься двічі, що не може бути технічною помилкою.

Зазначає, що обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

Однак, доказів щодо передання споживачу, ОСОБА_2 , кредитного договору №631654473 від 18 травня 2021 року позивачем до суду не надано, хоча закон покладає на кредитодавця, АТ «СЕНС БАНК» (як правонаступника АТ «Альфа-банк») цей обов`язок.

Таким чином вважає, що позивачем не надано до суду докази щодо укладення кредитного споживчого договору та, який є підставою для звернення до суду-кредитний договір N°631654473 від 18 травня 2021 року, так і документів, що підтверджують наміри сторін на його укладення, які відповідали вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.

Скасування оскаржуваного рішення, не позбавляє позивача щодо повторного звернення з належними та допустимим доказами щодо кредитної заборгованості, якщо така існує.

Відповідач вважає, що договір було укладено на 12 місяців, тобто до 18 травня 2022 року, оскільки враховуючи те, що згідно поданого розрахунку заборгованості не було платежів після введення воєнного стану, 24 лютого 2022 року. Відповідачем не було виконано умови щодо пролонгації договору щодо внесення мінімальної суми платежу відповідачем самостійно.

Отже, із паспорту споживчого кредиту слідує, що строк кредитування складає 12 (ймовірно місяців), доказів пролонгації вказаного строку матеріали справи також не містять.

При огляді розрахунку заборгованості позивач самостійно нараховував і списував із рахунку відповідача відсотки за користування кредитом (готівкові кошти та покупки) овердрафт, розрахунково-касове обслуговування, тіло кредита, прострочений кредит.

Разом з цим, у матеріалах справи не міститься доказів, які підтверджують право позивача самостійно (або з погодження/ініціативи відповідача) здійснювати такі операції, що суперечить положенням статті 1071 Цивільного кодексу України.

Натомість позивач збільшив вказану суму боргу шляхом додавання до суми боргу за тілом кредиту суми списаних процентів, прострочене тіло кредиту, овердрафту, комісій за РРО та нарахування у наступному розрахунковому періоді на таку вже збільшену суму нових сум процентів, овердрафту.

Адже, грошові кошти згідно паспорту споживчого кредиту від 18 травня 2021 року та акцепту б/н та б/д надавалися на споживчі цілі, для торгових операцій та/або операцій зняття готівки, тобто повинна бути активна участь споживача у витрачанні коштів. Згідно розрахунку остання сума, що була знята споживачем складала 200 грн. 18 лютого 2022 року, остання внесена сума коштів-18 лютого 2022 року в розмірі 4 000 грн -в межах дії договору.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-1Х від 15 березня 2022 року внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», Цивільного кодексу України і передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені ч. 4 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» від 17 березня 2020 року №533-ІХ (із змінами) у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID -19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором.

Таким чином, враховуючи пункти 6, 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» від 17 березня 2020 року №533-ІХ, позивач вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суму нарахованих за період з 18 травня 2021 року по 17 липня 2023 року процентів за неправомірне користування кредитом в розмірі 27 943,99 грн (в разі укладення договору).

Також вважає, що незаконними є нарахування комісії РРО, оскільки це паспортом споживчого кредиту від 18 травня 2021 року та акцептом б/н та б/дати не передбачено.

Зазначає, що відсотки за користування кредитом та овердрафт (несанкціонована заборгованість) нараховувалися Банком після спливу строку кредитування, а саме після 18 травня 2022 року. Відповідне нарахування не передбачено умовами кредитного договору та суперечить судовій практиці згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду у своїй постанові від 05 квітня 2023 року зі справи №910/4518/16. «Щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування Велика Палата Верховного Суду зауважує, що особи мають право вибору: використати існуючі диспозитивні норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на власний розсуд. Цивільний договір як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі учасників щодо врегулювання їхніх відносин згідно з розсудом і у межах, встановлених законом, тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін, індивідуальним регулятором їхньої поведінки.

Враховуючи викладене, вважає, що заборгованість по розрахунку заборгованості складена невірно, не відповідає паспорту споживчого кредиту та акцепту б/н та б/дати- нараховані та списані платежі в розмірі 4 569,67 грн -комісія РРО (є нікчемною, враховуючи судову практику та вимоги Закону України «Про споживче кредитування), нараховано платежі, які не обумовлені паспортом споживчого кредиту та акцептом б/н б/д-нараховано самостійно банком та списано 79 932,85 грн овердрафту та прострочене тіло кредиту в розмірі 129 178,34 грн -останні платежі після закінчення строку дії зобов`язань, тобто після 18 травня 2022 року.

Згідно наведеного розрахунку заборгованості, вважає, що заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом станом на 18 травня 2022 року складає 3 482,55 грн.

Тому, враховуючи незаконність нарахування та списання грошових коштів на комісію РРО, нарахування відсотків, овердрафту та сум простроченого тіла кредиту після закінчення строку договору (самостійно банком нараховуючи та списуючи кошти на рахунку споживача), заборгованість за споживчим кредитом згідно поданого позивачем розрахунку заборгованості склала б: 181 007,65 грн (отримані споживачем кошти готівкою чи витрачені с мережах) за мінусом 63 351,52 грн (внесені споживачем кошти) складає 117 656 грн 13 коп., заборгованість по відсоткам 3 482,55 грн. (згідно поданого розрахунку станом на 18 травня 2022 року за мінусом 3 569,67 грн (незаконно нарахована та списана комісія РРО станом 18 травня 2022 року) складає - 87,12 грн, загальна заборгованість становила 611 7656 грн коп. за мінусом 87,12 грн, що становить 117 565,53 грн.

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

У судове засідання сторони не зявились, були належним чином повідомлені про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на електронну та поштову адресу, що підтверджується звітами про доставку поштової кореспонденції суду.

3 лютого 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 - адвоката Григорєва А.В. про розгляд справи за відсутності сторони відповідача.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону в повній мірі не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 18 травня 2021 року ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту, за умовами котрого Акціонерне товариство «Альфа-Банк» виступило кредитодавцем, тип кредиту: кредитування рахунку; мета отримання кредиту: споживчі цілі; сума / ліміт кредиту: 123 700 гривень; спосіб та строк надання кредиту: безготівковим шляхом; строк кредитування: 12 з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання Клієнтом умов Договору; максимальна сума кредиту: 200 000 гривень. Процентна ставка, відсотків річних: 35,99; фіксована процентна ставка; реальна річна процентна ставка по Програмі: 0,01 % річних. Платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання договору відсутні.

Паспорт споживчого кредиту від 18 травня 2021 року підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора «3454».

18 травня 2021 року між AT «Альфа Банк» та ОСОБА_1 була укладена угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, шляхом підписання анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про обслуговування фізичних осібв АТ «Альфа-Банк», в рамках продукту «RED», відповідно до якої відповідач виявив бажання відкрити рахунок в банку, отримати картку та отримав від банку кредит для особистих потреб, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії з лімітом в розмірі 123 700 грн.

На підставі анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції банк відкрив рахунок у валюті гривні, випустив міжнародну платіжну картку MasterCard DEBIT WORLD зі строком дії 5 років з моменту випуску, за бажанням клієнта, що виражена в акцепті банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: ліміт кредитної лінії 123 700 грн, максимальний ліміт у розмірі 200 000 грн, зі сплатою обов`язкового мінімального платежу у розмірі 5% від суми загальної заборгованості, процентна ставка за користування кредитною лінією у розмірі 35,99%, розмір обов`язкового мінімального платежу складає 5% від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією, при цьому розмір обов`язкового мінімального платежу не може бути меншим ніж 50 грн.

Встановлено також, що акцепт ОСОБА_1 здійснено 18 травня 2021 року, шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «3454», що підтверджується довідкою про ідентифікацію.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію банку відповідач підписом у анкеті-заяві підтвердила укладення між нею та банком договору, на умовах викладених в публічній пропозиції.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19).

Так, як встановлено судом першої інстанції, зі змісту кредитного договору вбачається, що ОСОБА_1 підтвердила своїм електронним підписом, що згодна з публічною пропозицією АТ «Альфа-Банк» на укладення угоди про надання кредиту.

Отже, судом правильно встановлено, що вказаний договір №631654473 від 18 травня 2021 року між АТ «Сенс Банк» та ОСОБА_1 підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 18 травня 2021 року між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами.

У доводах апеляційної скарги, сторона відповідача не погоджується щодо доведеності укладення договору шляхом направлення оферти і акцептування пропозиції.

В той же час, у самій апеляційній скарзі стороною відповідача визнано, що у відповідача існують правовідносини із позивачем. Відповідач користувалася грошовими коштами позивача.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не указує наявності іншого договору, тому колегія суддів не може погодитись, що стороною відповідача спростовано укладення договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

За ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Так, відповідно до наведеного позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, позичальник ОСОБА_1 за кредитним договором №631654473 від 18 травня 2021 року мала загальну суму заборгованості станом на 17 липня 2023 року у розмірі 260 288,36 гривень, що складалась із простроченого тіла кредиту - 129 054,69 гривень; відсотків за користування кредитом - 27 943,99 гривень; тіла кредиту - 99 806,14 гривень та відсотків за прострочене тіло кредиту - 3 483,54 гривні.

З виписки по рахунку з кредитною карткою за період з 18 травня 2021 року по 17 липня 2023 року вбачається, що відповідач користувався кредитною карткою, знімав та поповнював готівку, тобто реалізував своє право на користування кредитним лімітом. Поточна сума заборгованості на кінцеву дату виписки становила 263 658,15 грн.

5 липня 2023 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про усунення порушень 631654473, в якій банк вимагав протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме 232 410,69 грн.

Доказів того, що відповідач здійснив оплату заборгованості матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, щодо наявності підстав для стягнення з відповідача грошових коштів отриманих за кредитним договором.

В той же час, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи апеляційної скарги щодо незгоди сторони відповідача із стягнутими судом першої інстанції грошовими коштами комісії РРО, овердрафту, оскільки такі списання умовами паспорту споживчого кредиту від 18 травня 2021 року та акцептом б/н та б/дати не передбачено.

Враховуючи викладене, наведений позивачем розрахунок заборгованості включає нарахування та списання банком сум, які не обумовлені умовами договору та його невід`ємної частини - паспорту споживчого кредиту.

Зі сторони відповідача в обгрунтування своїх заперечень щодо незгоди із розрахунком позивача наведений власний розрахунок суми боргу за виключенням сум, які нараховані та списані безпідставно. Заперечень та спростувань наведеному у апеляційній скарзі розрахунку стороною позивача не наведено.

За таких обставин, колегія суддів вважає доводи відповідача щодо помилковості наведеного позивачем розрахунку заборгованості обґрунтованими, відтак вважає переконливим та правильним наведений відповідачем розрахунок.

Враховуючи викладене, не відповідає паспорту споживчого кредиту та акцепту б/н та б/дати- нарахування та списання платежів розмірі 4 569,67 грн -комісії РРО, нарахування яких не обумовлені паспортом споживчого кредиту та акцептом б/н б/д.

Тому, враховуючи безпідставність нарахування та списання грошових коштів на комісію РРО, загальна сума боргу підлягає зменшенню на цю суму (260 288,36 грн-4 569,67 грн) складає 255 718,69 грн

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема в частині недоведеності підстав взагалі для стягнення будь-якої заборгованості, не ґрунтуються на доказах та законі, як і не грунтуються на умовах договору доводи про припинення дії договору внаслідок спливу 12 місяців кредитування, оскільки умовами договору передбачено можливість пролонгації дії договору.

Відповідно до статті 374 ЦК України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до частини 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У суді першої інстанції було заявлено позов на загальну суму 260 288,36 грн, із яких задоволенню підлягають 255 718,69 грн, що складає 98,24 % від суми позовних вимог.

При зверненні до суду із позовом, підлягав сплаті судовий збір у розмірі 3 904,34 грн, в той час як позивачем було сплачено 3 123,46 грн. Таким чином, стороною позивача не було доплачено в суді першої інстанції судовий збір у розмірі 780,88 грн.

З урахуванням наведеного, судові витрати, які були понесені позивачем у виді сплати судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 3 835,62 грн (3 904,34*98,24/100) судового збору.

При зверненні із апеляційною скаргою, підлягав сплаті судовий збір у розмірі 4 685,19 грн. Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, тому апелянт за подання апеляційної скарги на рішення суду сплатив судовий збір у розмірі 3 748,15 грн.

Оскільки за результатом розгляду апеляційної скарги відповідача було зменшено розмір задоволених вимог та стягнено з нього - 255 718,69 грн, тому його апеляційну скаргу було задоволено на 1,76%.

Таким чином за рахунок позивача підлягає відшкодуванню відповідачеві судовий збір за подання апеляційної скарги пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги (1,76%). При поданні апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 3 748,15 грн, з яких 1,76% становить 65,97 грн.

Відповідно до частини 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином за рахунок відповідача підлягає відшкодуванню позивачеві судовий збір у розмірі 3 769,65 грн (3 835,62 грн-65,97 грн).

Також з позивача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 780 грн 88 коп., який був не доплачений в суді першої інстанції.

Керуючись статтями 367 - 369, 372, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року змінити в частині розміру заборгованості за кредитним договором №631654473 від 18 травня 2021 року та в частині розподілу судового збору та стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (Код ) заборгованість у розмірі 255 718 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч сімсот вісімнадцять) грн 69 коп. та судові витрати у розмірі 3 769 (три тисячі сімсот шістдесят дев`ять) грн 65 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (Код ) в дохід держави судовий збір в розмірі 780 (сімсот вісімдесят) грн 88 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба