"26" лютого 2025 р.
Справа № 642/8012/24
Провадження № 2/642/218/25
26 лютого 2025 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Гримайло А.М.
за участю секретаря судового засідання Антонян А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-
Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України - адвокат Лисенко М. П. звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить стягнути із ОСОБА_1 в порядку регресу витрати, пов`язані з регламентною виплатою, у розмірі 125 420,40 грн., вартість послуг експерта у розмірі 3 550,40 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 30 травня 2023 року о 13 год. 40 хв. за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 38 (перехрестя вул. Алчевських та вул. Ярослава Мудрого) сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: водій транспортного засобу марки Volkswagen CADDY з державним номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_1 (Відповідач) не виконала вимогу дорожнього знаку 2.1 (дати дорогу) чим здійснила зіткнення з авто Volkswagen Golf з державним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , у разі чого авто Volkswagen Golf з державним номерним знаком НОМЕР_2 здійснило зіткнення з припаркованим авто TOYOTA CАMRY державний номерний знак НОМЕР_3 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Київського районного суду міста Харкова винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди було визнано відповідачку та притягнуто її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
Цивільно-правова відповідальність відповідачки як винної особи за шкоду, заподіяну майну третіх осіб унаслідок експлуатації транспортного засобу на момент настання ДТП, в порушення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не була забезпечена за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Керуючись положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпіла сторона 07.06.2023, у зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідачки не була застрахована, звернулася до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди заподіяної пошкодженням транспортного засобу і надала всі необхідні документи передбачені ст. 35 Закону, в тому числі і Заяву про виплату відшкодування.
Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі Позивач), яке відповідно до пп. а) п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодовує шкоду заподіяну транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, здійснило розгляд вказаного випадку, визначило розмір заподіяного збитку та здійснило на користь потерпілої особи регламенту виплату у розмірі 125 420,40 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів, послуг з оплати проведення експертизи складає 128 970,80 грн.
Представник позивача вказує на те, що відповідачу було направлено претензію щодо добровільного відшкодування шкоди в порядку регресу, проте станом на день подачі позовної заяви вимоги з боку ОСОБА_1 не виконані. Вказані обставини і змусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликому (повідомленням) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань до суду не надавала, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася.
Так, з матеріалів справи вбачається, що судом на адресу реєстрації відповідачки направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, а також матеріали позовної заяви, судові повістки рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням, проте, відповідно до довідки відділення поштового зв`язку поштове відправлення не було вручено відповідачці та повернуто на адресу суду «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 січня 2023 року у справі №496/4633/18.
Окрім того, повідомлення про виклик розміщувалося на веб-сайті «Судова влада України».
Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Своїми діями ОСОБА_1 допустила порушення вимог п.п. 8.4Б, 16.11 ПДР України, а саме: «знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги», «На перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.».
У зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Зазначені вище обставини встановлено постановою Київського районного суду м. Харкова від 27 червня 2023 року по справі № 953/4608/23, якою ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850, 00 грн. Постанова набрала законної сили 10.07.2023.
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Суд вважає, доведеним той факт, що відповідачкою порушено вимоги Правил дорожнього руху України, оскільки такого висновку дійшов суд у постанові від 27.06.2023, яка набула чинності.
Відповідно до п.21.1 ст.21 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.
На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідачки не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
У свою чергу, цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА»» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № ЕР214036356).
У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 07.04.2023, власником автомобіля «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_2 , який 07.06.2023 звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.
Згідно п. 9.4 ст. 9 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.
Пунктом 32.6 ст. 32 Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.
МТСБУ відповідно до умов договору доручило ТОВ «СОС Сервіс Україна» провести огляд ТЗ із фотографічною фіксацією, скласти протокол огляду, надати фотографії на електронному носії, визначити ринкову вартість на момент ДТП, вартість відновлювального ремонту ТЗ із зазначенням включення або не включення в розрахункову суму ПДВ, коефіцієнт фізичного зносу складників, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме звіту №333/23 про оцінку вартості відновлюваного ремонту «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП, складеного 22.06.2023 оцінювачем ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Golf» ОСОБА_2 складає 203 210,40 грн.
Положенням п. 40.3 ст. 40 Закону, МТСБУ надано право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитку у випадках, визначених у ст. 41 Закону.
Згідно п. 41.4 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин події, за якими може бути проведена регламентна виплата.
Таким чином, обов`язковою умовою прийняття МТСБУ рішення про здійснення регламентної виплати на користь потерпілої особи є залучення відповідного експерта для встановлення розміру збитку. Виконання вказаних робіт є платними та оплачуються замовником, що МТСБУ визначається як наслідок шкоди, завданої особою, винною у ДТП.
Крім того, відповідно до рахунку №2699 від 12.07.2023 та платіжної інструкції №974057 від 04.08.2023 МТСБУ оплатив послуги аваркома (експерта) в сумі 1700,00 грн.
Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини (ч.2 ст. 1166 ЦК України).
Згідно з частинами 1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою(п. 1 ч.1 ст.1188 ЦК України). Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Відповідно до підпункту «а» п. 41.1 ст.41ЗаконуУкраїни«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 10 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування.
Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Згідно ст. 22 Закону №1961-VI, Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна, зокрема, майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.
Ст.1191 ЦКУкраїни та п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової; відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, тобто до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що станом на час розгляду справи, відповідачкою відшкодування шкоди не здійснювалось, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь МТСБУ в порядку регресу загальний розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн., що підтверджено платіжним дорученням, слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.1166,1188,1191 ч. 1ЦК України, п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.4,76-81,89,141,263-265,280 ЦПК України, суд
Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А.М. Гримайло