Справа № 529/1130/24
Провадження № 2/529/117/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року Диканський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Петренко Л.Є.,

з участю секретаря судового Звягольської В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник позивача ТОВ "Споживчий цент"- Мохир Я.В. звернувся до суду з позовною заявою, яка сформована в системі "Електронний суд" про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтовування позовних вимог представник позивача зазначає, що 29.06.2023 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір (оферти) № 29.06.2023-100001302. ОСОБА_1 електронним цифровим підписом підписав Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладенням кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 9 000 грн, таким чином акцептовано умови Договору.

Відповідно до умов договору та заявки позичальнику надано кредит у розмірі 9 000 грн. строком на 42 дні, з процентною фіксованою ставкою «Стандарт» - 2,1 % за один день користування кредитом, застосовується після/ в період закінчення первинного та пролонгованого строків

В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 16 938 грн., що включає заборгованість по тілу кредиту у розмірі 9 000 грн. та процентів - 7 938 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Вказані обставини і слугували підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

24.12.2024 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду такої за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник позивача у прохальній частині позову вказав, про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 ухвалу про відкриття провадження та копію позову з додатками до нього отримав 28.12.2025.

У визначений у визначений відповідачу ОСОБА_1 строк, відзиву на позов або інших клопотань суду не подав.

Крім того, ОСОБА_1 також належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, призначений на 25.02.2025, що вбачається з поштового повідомлення, яке знаходиться у матеріалах справи. Жодних заяв чи клопотань суду не подав.

Відповідно до положень ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 29.06.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 29.06.2023-100001302 шляхом підписання Заявки, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Вказаний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Н133 (а.с. 21-22).

Строк на який надавався кредит становить 42 дні з дати його надання, датою повернення кредиту сторонами визначено 09.08.2023 (а.с 21).

Згідно пункту 10.1 Кредитного договору цей Договір набирає чинності з дати отримання кредитором у інформаційній системі кредитора від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитора на номер телефону позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитора.

Відповідно до умов Кредитного договору ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 9 000 грн., що підтверджується квитанцією від 29.06.2023 (а.с. 13), з первинним строком користування 14 календарних днів з дати отримання за фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 2,1% за 1 (один) день користування кредитом.

Отже, первинний період користування кредитом - 14 днів з дня його надання, а черговий період - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду.

Також позивачем до матеріалів справи додано пропозицію про укладення кредитного договору (оферта) у якій викладені умови кредитного договору (а.с.17 зворот - 20).

Згідно п. 3.1 Договору за цим Договором кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 3.2 Договору встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності, що зазначено в п. 4.1 Договору.

Днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитора, а днем погашення кредиту/сплати платежу день зарахування коштів на поточний рахунок кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитора - п. 4.3 Договору.

В п. 4.5 Договору зазначено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 102013.08%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 16 938 грн.

Відповідно до п. 6.1 Договору позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора до дати, вказаної у Заявці, яка є невід`ємною частиною цієї оферти.

У разі несплати кредиту та/або процентів до останнього дня максимального строку, на який надається кредит, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів до позичальника може бути застосована неустойка згідно п. 7.7. Кредитного договору, що зазначено в п. 9.1 Договору.

Згідно Довідки про стан заборгованості за кредитним договором № 29.06.2023-100001302 від 29.06.2023 ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Споживчий центр» в сумі 16 938 грн., яка складається з основного боргу в сумі 9 000 грн. та відсотків 7 938 грн. Відсотки нараховані за період з 29.06.2023 по 09.08.2023. (а.с. 10).

Заперечень щодо поданого розрахунку, або ж іншого розрахунку відповідачем ОСОБА_1 до суду не подано.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статей 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. 3).

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19.

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифкатора Н133 підписано заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору, з якою позичальник ознайомився 29.06.2023 за посиланням, яке зазначено у самій заявці.

Розмір процентів за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.

Крім того, проценти за користування кредитом визначено відповідно до статей 1048, 1056-1 ЦК України, вони не є компенсацією за невиконання зобов`язань за договором в розумінні вищевказаного положення закону.

ОСОБА_1 підписуючи договір був ознайомлений з його умовами, відповідно розумів їх зміст та розмір процентів, і надав свою згоду на отримання кредитних коштів.

Враховуючи те, що обов`язку з повернення коштів за кредитним договором від 29.06.2023-100001302, ОСОБА_1 не виконав, з останнього на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 16 938 грн. яка складається з 9 000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 7 938 грн. заборгованості за процентами.

Враховуючи те, що позов задоволено в повному обсязі, керуючись ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 12, 81, 133, 141, 144, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А; ) заборгованість за Кредитним договором № 29.06.2023-100001302 від 29.06.2023, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 9 000 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 7 938 грн, а всього 16 938 (шістнадцять тисяч дев`ятсот тридцять вісім) грн. 00 коп.,

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча Л.Є. Петренко