"25" лютого 2025 р. Справа № 363/5458/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

судді Олійник С.В.,

секретаря Онопрієнко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вишгородського районного суду Київської області заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває позов ОСОБА_1 до Димерської селищної ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

24.02.2024 до Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій остання просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фої Лідії Андріївні вчиняти дії, пов`язані з видачею громадянці ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину, а саме: земельну частку (пай) у ВАТ «Козаровицьке», що в селі Козаровичі Вишгородського району Київської області в розмірі 2,80 в умовних кадастрових гектарах, після смерті ОСОБА_3 , до вирішення судом даної справи.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що предметом позову є визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_3 на строк у два місяці з часу вступу рішення суду в законну силу. 03.02.2025 на виконання ухвали суду приватний нотаріус Фоя Л.А. надіслала до суду копію спадкової справи №53/2023 до спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , з якої вбачається, що до неї звернулась з заявою про прийняття спадщини громадянка ОСОБА_2 за заповітом ОСОБА_3 від 15.11.2006 року, тобто складеним на 11 років раніше ніж заповіт який складений померлою на ім`я позивачки.

Суд, дослідивши подану заяву, встановлено наступне.

06.02.2025 до суду від нотаріуса на виконання вимог ухвали суду від 22.01.2025 надійшли витребувані документи, а саме копія спадкової справи №53/2023, з якої вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_2 за заповітом ОСОБА_3 від 15.11.2006 року, тобто складеним 15.11.2006. На ім`я позивачки ОСОБА_3 заповіт складено 27.09.2017.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Так частиною другою статті 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Як вбачається з поданої заяви, на даний час нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фої Лідія Андріївна заведена спадкова справа №53/2023 за заявою ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме: земельну частку (пай) у ВАТ «Козаровицьке», що в селі Козаровичі Вишгородського району Київської області в розмірі 2,80 в умовних кадастрових гектарах, після смерті ОСОБА_3 , а тому у разі видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 на спадкове майно, на яке має намір претендувати позивачка ОСОБА_1 , а також у разі задоволення позову про встановлення позивачці додаткового строку на прийняття спадщини зазначена обставина може суттєво ускладнити виконання рішення суду у даній справи або навіть унеможливити його виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав позивачки, за захистом яких він звернувся до суду.

Керуючись ст.ст. 149, 151-153 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити приватному нотаріусу Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фої Лідії Андріївні вчиняти нотаріальні дії, пов`язані з видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (спадкова справа 53/2023) до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Ухвала Вишгородського районного суду Київської області може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Димерська селищна рада (, адреса місцезнаходження Київська обл., Вишгородський р-н, смт. Димер, вул. Соборна, 19).

Суддя С.В. Олійник